Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Voli, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tam byl už třetí rok.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak. Měli jsme dva menší voly učit tahat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Ale tam tahaj voli za rohy to se jum dá takovej. Francouzi tomu říkaj žik za rohy se mu to dá a řemenama. Za rohy se ten žik přiváže a. To se dá k potom k voji tam je hák a za to voli jen za rohy jen voli tahaj.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak poprvé jsme zapřáhli ty voly.
[mluvčí: Přemysl S.] (vydechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Jeden měl asi pou* vokolo půl páta metráku ty dva.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Přemysl S.] Každej. Teda měl asi půl páta metráku abych to řek.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem to chlívě zadělal jim ten žik a tejdě voli nechtěli z chlíva jít tak se strčí do vo*. Do ch* chléva vůz dvoukolák ty vozy vzadu se uvážou voli se vytáhli.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="se smíchem"> a </para> teď se je pustilo tam je vokolo každýho pole živej plot tak se pustili na pole vokolo pole živej plot a tam se do toho pustili.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tejdě ty dvě volčata letěly a nem* co dělali to dělali. Až se převrátili jeden na druhýho a tam vostali ležet.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] A teď se každej bál je jít rozdělat!
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak Josef jděte to <para type="se smíchem"> rozdělat </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] A já s* mně se to podařilo je rozdělat.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Přemysl S.] To není ale legrace!
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] To kdybys jednoho voddělal dřív a ten druhej udělal takhle hlavou na stranu prudce tak tě tím klackem zabijou <překryv mluvčích> vono to je </překryv mluvčích>. Těžký.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To mně říkal ten jeden čeledín co tam takhle někdy. Chodil.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] To jen si dej pozor abys to. Voboum najednou rozdělal nebo tě zabijou poněvadž se chce vohnat po mouše nebo tak.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem jim to rozdělal.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Králík za tabák, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Jednou jsem šel taky do práce do jednoho hospodářství a tam takovým úvozem a slyším bylo to na podzim takovej šustot pořád.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak si myslím asi.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Kde to co může bejt!
[mluvčí: Přemysl S.] No tak vylezu na ten úvoz a tam vidím tam se. Mlátí králík.
[mluvčí: Přemysl S.] Já tam k tomu jdu a von byl ve voku.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak tě přeci trápit tady nenechám.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem mu tam dal ránu a králíka schoval.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="se smíchem"> a </para> teď jsem přišel do toho hospodářství a von tam. Takovej hoch taky asi sedmnáct roků a jak jsem tam přišel kluk se ztratil a za chvilku přišel povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Vy jste mně tam sebral králíka!.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Kdepak já jsem žádnýho neviděl.
[mluvčí: Přemysl S.] Nelžete. Vy jste mně tam vzal králíka.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale kdepak . Co bych s tím dělal.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A já vám dám paklíček tabáku.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Ale kdepak já to n*. Já to neudělal.
[mluvčí: Přemysl S.] No já vám dám dva paklíčky tabáku.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem nekouřil. Já jsem to dal <překryv mluvčích> klukům </překryv mluvčích> prodal. Že jo.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsem mu to potom za ty dva paklíčky tabáku +.
[mluvčí: Arnošt H.] + dal.
[mluvčí: Přemysl S.] + dal.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Vstup do francouzské legie, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] No a potom zkrátka. Že taky kdo půjde d*. Do legie.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (vydechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No. Nic nám jinýho nezbývalo už tak tuhle s Tomíčkem z kolena.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (polknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Pepík ke mně přijde.
[mluvčí: Přemysl S.] Jak to uděláme.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Víš Pepíku nic jinýho nemůžeš dělat my musíme už taky se do toho dát.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak to bylo asi tak. Koncem srpna nebo začátkem října a tak jsme šli tak jsme se tam podepsali spolu a tak.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] (polknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Potom nás dovezli do Cognacu.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] No t*. Tam bilo to s* cvičení vojenský.
[mluvčí: Přemysl S.] Nejdřív jsme šli k vodvodu.
[mluvčí: Přemysl S.] Změřili nás. Zvážili nás a voblíkli nás.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] No a tak Pepík Tomíčků byl u saniťáků. Ten ten se dostal. Jako saniterák a já jak jsem přišel. Hned do do legie přišel jsem tam a jeden kaprál dobroročák povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Potřeboval bych takovýho člověka kterej by to za mě zastal.
[mluvčí: Přemysl S.] Já.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Ten jednoroční dobrovolník. Von měl chtěl dělat důstojníka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Víš ti dělaj. Udělaj důstojníka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Takový dřív kdo měl maturitu nebo tak. Ten sloužil jeden rok a  a byl desátníkem a potom. Když šel dál. Tak udělal <para type="přeřeknutí"> kapá* </para> kapitána nebo poručíka a <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Člověče tohle já dávno umím.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsem byl hnedka desátníkem. Ani jsem a jestli jsem. Tejden chodil na cvičení víc ne. A už jsem byl desátníkem.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem měl na starosti všecko pro celý vojsko se starat. Vo celou rotu.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Chleba. Mouku. Cukr. Kafe  no zkrátka topení uhlí a š*. Vo všechno jsem se musel starat čeho co bilo pro rotu potřeba.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Cvičení v Cognacu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsme tam cvičili a. V tom Cognacu jednou taky prej.
[mluvčí: Přemysl S.] Hoši sebereme koně.
[mluvčí: Přemysl S.] Měli jsme třicet koňů.
[mluvčí: Přemysl S.] Každej si na něj sedneme a pojedeme za město.
[mluvčí: Přemysl S.] V neděli to bylo.
[mluvčí: Přemysl S.] A tak každej si vzal.
[mluvčí: Přemysl S.] Franto kterýho si vezmeš koně?
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Podívej se. Tuhle tenhle bude takovej šiml. Je velkej toho si vezmu.
[mluvčí: Přemysl S.] Von už měl trochu hlavu dolů sklopenou.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="se smíchem"> tak </para> jsem ho. Ho vosedlali.
[mluvčí: Přemysl S.] A teď jdou <překryv mluvčích> všichni </překryv mluvčích> na těch. S těma  každej na tom koni víš. A za město.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] A jeli jsme vokolo celýho Cognacu a druhou stranou zas domů.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] No ty kluci to proháněli ale já měl už takovýho pohodlnýho. Já ho přidržel no <para type="se smíchem"> neletěl </para>.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Dobře jsme dojeli domů.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale pane druhej den v rozkaze.
[mluvčí: Přemysl S.] Víckrát ať se to nestane. Major tam. Francouzskej nařídil.
[mluvčí: Přemysl S.] V neděli musej mít koně klid!
[mluvčí: Přemysl S.] Víckrát ať se to nestane. A tak jsme to vypili pěkně krásně.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Konec války a cesta do Čech, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] No a pak to už tak dlouho trvalo v tom Cognacu tejdě.
[mluvčí: Přemysl S.] Že prej musím. Pojedeme domů.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] Kluci když už zejtra máme jet domů. Ježišmarja.
[mluvčí: Přemysl S.] V hospodách každej vína že. A když jsem přišel takhle do cimry. Já jsem s nima nespal. Já jsem spal zvlášť tam.
[mluvčí: Přemysl S.] To je jako když přijdeš do vinnýho sklepu.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak to tam čuchlo tím vínem. Každej namazanej.
[mluvčí: Přemysl S.] Kuchaři namazaný.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem si myslel ráno měli jsme asi v šest hodin jet k vlaku.
[mluvčí: Přemysl S.] Jestli ti kuchaři uvařej kafe.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] Já časně ráno vstal.
[mluvčí: Přemysl S.] Jdu prohlížet jestli kuchaři vařej kafe.
[mluvčí: Přemysl S.] Koukám do hrnku do. Kotle.
[mluvčí: Přemysl S.] Kotel prázdnej. Kuchaři pod tím topili.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Voda žádná!
[mluvčí: Přemysl S.] Tejdě honem šli pro vodu. Vodu tam nalili. Kotel bác!
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak ještě že tam byl druhej kotel.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak  tem druhým kotlem to přehodili ten voheň. Zatopili a kafe uvařili.
[mluvčí: Přemysl S.] To bych to bejval vypil vod vod kapitána kdybych nechal kluky +.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Arnošt H.] + spát.
[mluvčí: Přemysl S.] A já no. Kluci by to taky vychlastali. Že jo.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsme to to s muzikou nás vezli s* za. Na nádraží tam jsme celej vlak vypravili.
[mluvčí: Přemysl S.] A jeli přes Itálii. Tam je takovej já jsem. Měl ty svý zásoby všecky. Co jsem já měl. Já jsem to měl na voze.
[mluvčí: Přemysl S.] Pro vojáky. Pro celou rotu. Všecko jsem to měl. Konzervy. Rýži a takový ty věci.
[mluvčí: Přemysl S.] Cestou jsem klukům dal a kluci to pili celou cestu ještě. Víš. V takom hytláku. Dal jsem nim jídlo a voni si to uvařili v hytláku.
[mluvčí: Přemysl S.] To žádná jiná kompanie ne jen naše.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Kulometná rota.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Cesta vlakem, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Kolik roků jsem byl na vojně?
[mluvčí: Přemysl S.] Vosm roků a tři měsíce.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Za pět roků jsem se domů nepodíval.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Ve čtrnáctým roce jsem narukoval do války.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Arnošt H.] (odkašlání).
[mluvčí: Přemysl S.] A v devatenáctým roce jsem přišel domů.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] A to když jsme přijeli do Prahy tak  povídám kapitánoj.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Bratře kapitáne. Já nebyl pět roků doma já se musím podívat jednou taky domů.
[mluvčí: Přemysl S.] A von mně povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Došku dovolený jsou zakázaný. Já tě nemůžu nechat.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] To je jedno ale já jedu! Ať to se mnou dopadne jak chce!
[mluvčí: Přemysl S.] A von mně povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] To mně nedělej.
[mluvčí: Přemysl S.] A pak si to nějak rozmyslel a povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Víš co Došku? Nemáš nějakýho kluka známýho na praporu?
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] To mám.
[mluvčí: Přemysl S.] A dej mu. Kilo*. Kilovou konzervu masa ať ti tam dá razítko já ti to napíšu. Ať ti na to dá razítko.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak. Von mně to napsal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] A klukoj jsem dal tu kilovou konzervu.
[mluvčí: Přemysl S.] Poštemploval a já jel domů.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Jedu no já byl zvyklej vždycky. Neplatit.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Praze <para type="se smíchem"> nastupuju </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="se smíchem"> a jedu </para> a celou cestu žádnej se mě nevšim.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Až tuhle na tý lokálce z Hrabačova sem mě prohlížej taky. Orlábšajn <para type="se smíchem"> teda </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] A že jedu zadarmo.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] To jedu.
[mluvčí: Přemysl S.] A že mám platit.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Já jezdím zadarmo <para type="se smíchem"> pořád </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Ale. Dobře to dopadlo.
[mluvčí: Přemysl S.] A když jsem jel do Prahy. Zas jsem neplatil.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> zas </překryv mluvčích> jsem jel zadarmo copak sakra za pět těch. Pět roků a já  tady půl roku v legii a abych já se nemoh zadarmo svízt.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] (odkašlání).
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: To já radši jdu domu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A to. Potom tamhle když jsme byli ještě v tom  Falknově.
[mluvčí: Přemysl S.] To bylo na jaře.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Bratře. Kapitáne potřebuju domů mám mám  hospodářství potřeboval bych tři neděle dovolenou abych to moh zasít.
[mluvčí: Přemysl S.] Bylo to na jaře.
[mluvčí: Přemysl S.] To pamatuješ. Že jo. Když jsem byl doma.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak tam.
[mluvčí: Přemysl S.] A tak povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] A nu tak já tě nechám.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tři neděle jel domů.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] A tady bylo ještě sněhu.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem nic neudělal.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Přemysl S.] Přijel jsem tam. Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Bratře <para type="se smíchem"> kapitáne </para> já jsem nic nemoh dělat. U nás je ještě mnoho sněhu. Já bych potřeboval znova dovo*. Dovolenou.
[mluvčí: Přemysl S.] Von mně povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak si to rozmysli <překryv mluvčích> buďto </překryv mluvčích> budeš četařem anebo půjdeš domů.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] To já radši jdu domů.
[mluvčí: ] (klepání).


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Pálení kořalky, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Regina N.] N* jak už nebyl tak jsem musela pálit já.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Slavomír K.] To nám povykládejte to to nám povykládejte. Jak to vypadalo!
[mluvčí: Slavomír K.] Že jak jste to pálili?
[mluvčí: Slavomír K.] Co to bylo?
[mluvčí: Slavomír K.] Nějaký hrnec nebo kotlík nebo jak <překryv mluvčích> to vypada* </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> no on to byl </překryv mluvčích> hrnec.  To <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích> sa naložila réž +.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to nám povykládejte </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] (odkašlání).
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] + <překryv mluvčích> do sklenky. S cukrem </překryv mluvčích>. A za tři týdně už to bylo hotové.
[mluvčí: Slavomír K.] Kvasené. Hotové?
[mluvčí: Regina N.] A byla z toho režná.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a tož jak vypadalo to. To </překryv mluvčích>. Pál*. Jak sa to <překryv mluvčích> pálilo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> režná <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> sa to </překryv mluvčích>. Nalilo do toho <překryv mluvčích> hrnca <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hrnca </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] (nadechnutí).
[mluvčí: Regina N.]  tož jak. V pálenici jenomže -.
[mluvčí: Slavomír K.] A od toho hrnca nějaké <překryv mluvčích> trubky byly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> ha* </překryv mluvčích> trubky no.
[mluvčí: Slavomír K.] No ten had.
[mluvčí: Regina N.] No.
[mluvčí: Slavomír K.] Tak sa to potom srazilo ta pára.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a <unclear> a </unclear> </překryv mluvčích> zase to kapalo do čeho to kapalo <překryv mluvčích> potom? Do druh* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> tož do toho </překryv mluvčích> do <překryv mluvčích> sklenky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> do sklenky </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> do druhého </překryv mluvčích> hrnca a <překryv mluvčích> <unclear> tak </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> no a potom </překryv mluvčích> sa to ještě. To byl ten lajtr a <překryv mluvčích> potom </překryv mluvčích> jsem to musela podruh.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Podruh <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> přepálit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> někdy z* </překryv mluvčích> oni pili ten lajtr takže <para type="se smíchem"> mně málo zbylo </para>.
[mluvčí: Kristina S.] Ještě aj ten lajtr pili.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] Oni to vypili ten <překryv mluvčích> lajt* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> oni </překryv mluvčích> ještě pili ten lajtr.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Kristina S.] Ne* ne* nepřepálený. Že no.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Pálení kořalky a četníci, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Slavomír K.] Takže starý Jan Nováků toto si pálil tak.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Regina N.] No <překryv mluvčích> to dělá pořát </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> tady u <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a to sa </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> to sa o něm </překryv mluvčích> vědělo. V dědině já jsem slyšel. To vám povykládám. Kdysi tady četníci chytali jakési zloděje <překryv mluvčích> vykrádače chat </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> no však nám to </překryv mluvčích> sebrali.
[mluvčí: Kristina S.] Jo?
[mluvčí: Regina N.] <unclear> 1 </unclear> já jsem s mojím to jestli dělala.
[mluvčí: ] (nesrozumitelný hovor více mluvčích najednou).
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] A včil přijde <unclear> 1 </unclear> četník že kde ten hrnec máme.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] A tož děda <para type="se smíchem"> mu že </para> mu to dal <překryv mluvčích> že. <unclear> a on </unclear> to musel </překryv mluvčích> donést na obec.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Regina N.] To požaloval kterýsi.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> kterýsi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> kdosi no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no kdosi t* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> no ale tož </překryv mluvčích>. My víme že to požaloval ten soused.
[mluvčí: Slavomír K.] Za <překryv mluvčích> <unclear> něco </unclear> to nebylo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> ale však já jsem </překryv mluvčích> já jsem starý jako.
[mluvčí: Slavomír K.] No. No no.
[mluvčí: Regina N.] Ale však my jsme  dělali. V tom hrnci aj u ňho.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Regina N.] <unclear> 2 </unclear>. Že on byl takový.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] No tak u něho. Že a -.
[mluvčí: Regina N.] No.
[mluvčí: Slavomír K.] Tak sa vypálila aj ze rži.
[mluvčí: Regina N.] Ze rži. No.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] A četníci sa ptali že k*  kdo to. Pil?. Že.
[mluvčí: Regina N.] (nadechnutí).
[mluvčí: Regina N.] A on děda říka.
[mluvčí: Regina N.] To  jenom my dva a nic nám z teho nebylo.
[mluvčí: Regina N.] (smích).
[mluvčí: Regina N.] (nadechnutí).
[mluvčí: Regina N.] <unclear> 2 </unclear> oni si mysleli že jsme to prodávali.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Doktoři, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Slavomír K.] Když sa bez nich člověk obejde. Když to <překryv mluvčích> <unclear> jde </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tam nemusí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> něco jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (pousmání).
[mluvčí: Slavomír K.] No když <překryv mluvčích> tam nemusí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no když to </překryv mluvčích> nemusí.
[mluvčí: Slavomír K.] Jak vás chytnú už do parády tak <překryv mluvčích> furt najdú </překryv mluvčích> něco.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> jéj vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] V tom špitáli já jsem nemohla nohy.
[mluvčí: Kristina S.] A <překryv mluvčích> spát <unclear> 1 </unclear> sa tam </překryv mluvčích> špatně spí <překryv mluvčích> v tom špitáli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> já jsem </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Regina N.] + <překryv mluvčích> no já jsem </překryv mluvčích>. Já jsem nemohla <překryv mluvčích> lehnout já </překryv mluvčích> jsem seděla jenom.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] Dávali mně <překryv mluvčích> kapačky. Seďací </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] <překryv mluvčích> já jsem seděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <unclear> 1 </unclear> no.
[mluvčí: Regina N.] A to už nešlo. Ale šlo spát já <unclear> povídám </unclear> doktorovi <unclear> 1 </unclear> vyskočím z okna.
[mluvčí: Kristina S.] No.
[mluvčí: Regina N.] (smích).
[mluvčí: Regina N.] A on mně praví.
[mluvčí: Regina N.] Je to vysoko radši neskákejte.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Regina N.] <unclear> 3 </unclear> sa ještě zdržím no. Ještě to vydržím možná.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Regina N.] Až potom ten Král. Tož už  na tu kyčel +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] + když už <překryv mluvčích> viděli </překryv mluvčích> že je to <překryv mluvčích> nanic už </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Regina N.] + tož mně dal. Také léky ale opravdu silné léky co mně zabraly.
[mluvčí: Regina N.] Povídám.
[mluvčí: Regina N.] Jé už jsem týden spala.
[mluvčí: Regina N.] <unclear> jsem mu prav* </unclear> doktorovi.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Regina N.] Týden jsem spala. To je dobře.
[mluvčí: Regina N.] A já jsem Evě už potom dřímala. Kde jsem sedla. Tam <překryv mluvčích> jsem dřímala </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no však jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Regina N.] A Eva povídaj*.
[mluvčí: Regina N.] Jé babino ale já vás moh*. Budu muset chytat. Jak poletíte dolů.
[mluvčí: Regina N.] (nadechnutí).
[mluvčí: Regina N.] (smích).
[mluvčí: Regina N.] A vždycky <unclear> 1 </unclear> a už jsem <překryv mluvčích> spala </překryv mluvčích> v tých čekárnách.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Regina N.] Jé. Ta se mňú zažila.


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Hospodaření na gruntě, Počet mluvčích: 1
Tatínek byl pokrokový zemědělec. On byl. Takový moudrý člověk. A už tehdy v tej době pěstoval. Travné semena. (nadechnutí). To byly  takové jmenovalo sa to ovsík zlatý. Ovsík vyvýšený a tak. (nadechnutí). A. On to vozil. Ty semena vozil do Rožnova do šlechtitelskej stanice tam měl s něma s* smlouvu sepsanú a tam ty semena vozil. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). A. Tu ty tu  trávu z toho jako  ne klasy ale no. Tu trávu to sa v* vymlátily ty semena a tu trávu z toho to zase. Sa používalo kdesi to od něho odkupovali používali to. Do. Matrací to dávali. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Bylo s tým práce. To když sa  ty semena když sa to když sa ty travné semena sekly to. Bylo vždycky koncem června  jak byl svátek  Pav* Petra a Pavla. (nadechnutí). (nadechnutí). A to. Naši už vždycky sehnali pomocníky a. Chodili jsme hned ve tři hodiny v noci za rosy sa to muselo séct protože jak na to vysvitlo slunko ty.  To semeno vypadávalo a. To. Právě to bylo na tom. To nejcennější. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Skládalo sa to do takových panáků  týma semenama dovnitř a potom. Sa to mlátilo tatínek měl na to seřízené stroje a čistilo sa to. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Takže naši v zimě  si neodpočinuli. Tatínek s maminkú a potom aj starší sestry. (nadechnutí). Celú zimu sa. Čistily ty semena. To muselo být čisté. A jak. Jiní lidé. Třeba odpočívali v zimě. Tak naši ne. Nadřeli sa. (nadechnutí). Vždycky a tak byly z toho nějaké peníze no a tatínek kupoval stroje my jsme měli všecky stroje <para type="přeřeknutí"> šec* </para> secí. Žací. (nadechnutí). (nadechnutí). V tej době už měl mlátičku do  do holportu. (nadechnutí). Jako  společně s jedným sedlákem si tam pořídili mlátičku a vždycky mláti* vymlátili oni potom jsme vymlátili my. Převezlo sa to a. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Takže tak. Hospodařili no. Tatínek ten rozuměl aj polom. On. (nadechnutí). Zemáky to. Vždycky si. Objednal na Vysočině aby byly. Aby bylo.  Byla nová odrůda a tak. (nadechnutí). (nadechnutí).


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Hnutí Světlana I, Počet mluvčích: 1
Ve Střelné. Naši tam měli takový domek. To mělo být jako výminka a tam byl nějaký obchodník Alois Novák. (nadechnutí). A on nějak sa spojil s týma členama protistátní skupiny Světlana která tam vznikla tam v to* tady v tomto koutě v Klobúkách a vůbec tady v tých dědinách. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Tam. Z každej dědiny byl někdo. (nadechnutí). (nadechnutí). No a  ten  Novák  do toho. Zapojil aj našeho tatínka. (nadechnutí). On byl ten Novák to byl takový schopný obchodník takový  ještě mladý člověk. No. Měl. Taky měl dvě děti měl. (nadechnutí). Ale on byl takový podnikavý a dobrý tak férový chlap. (nadechnutí). A my jsme měli  takový veliký sad tam byly ovocné stromy vysaděné a jmenovalo sa to Plánec. (nadechnutí). (mlasknutí). (nadechnutí). (odkašlání). (nadechnutí). Protože vždycky vzpomínali mami*  tatínek aj na. Aj sestry jak. Sa tam nadřeli když to že to bylo tam. Pláň že to bylo. Že to museli. Vyrubat ty stromy vykopat a. Aby sa to dalo jako. Posadit týma <para type="přeřeknutí"> ovac* </para> ovocnýma stromama. (nadechnutí). (nadechnutí). A tatínek tam  postavil takovú chatku. Takovú dřevěnú boudu víceméně. (nadechnutí). Bylo to v. V z*. V létě když. Bylo ovoce tak tam spával aby nám to tam někdo nepokradl nebo když jsme to ovoce obírali tak jsme to tam uskladnili a potom sa to odvezlo s koňami. (nadechnutí). A  tak  ten Novák  tatínka. Do toho navlékl že. Jestli by pošťal klíče. Od toho. Od tej chatky na tom Plánci že kteřísi kteřísi ti chlapi co chtěli jít. Přes hranice že by tam chtěli přespat. (vydechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). No tak tatínek  jako  jim pošťal ty klíče. (nadechnutí). Jenomže. V tej skupině byl konfident. (nadechnutí). Byl to tady z Klobúk. Myslím jeden člověk který už nežije. (mlasknutí). A to. Všecko co sa tam dělo v té skupině tak všecko to. Věděli estébáci. (nadechnutí). To.  Ti to měli jak na talíři. (nadechnutí). No a vím že to bylo nějak v březnu v tom padesátém roku naráz večer taková hrůza slyšeli jsme. (mlasknutí). (nadechnutí). Zachraňte mňa lidičky oni mňa zabijú! (nadechnutí). Přišli pro toho Lojzu Nováka. To bylo od nás pár metrů ten domek. (nadechnutí). A  hrozně ho tam mlátili a odvezli ho do Hradišťa a myslím za t*. No. Za tři dni ho dovezli v rakvi že sa oběsil. (povzdech). (nadechnutí). (povzdech). (nadechnutí). (povzdech). Ale to nebyla pravda ona. Si. Ta. Jeho manželka si zavolala známého doktora. Otevřeli tu rakev tehdy ju nehlídali  tu rakev nechali doma do pohřbu. (nadechnutí). A on nebyl. Nebyl oběšený ale domlácený byl. (nadechnutí). Byl nahatý v té rakvi a vše* oblečení měl u noh naházené a on byl strašně zmlácený. (nadechnutí). (povzdech). Oběšení by poznal doktor že. Že by měl. Jako. Na krku. To. (nadechnutí). Takže to byla první oběť Světlany. (ruch z ulice). To to bylo něco děsivého. (vydechnutí). (nadechnutí).


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Hnutí Světlana II, Počet mluvčích: 1
No a potom. Netrvalo dlouho. Přišli k nám pro tatínka. Také večer to bylo že musí jít s něma na ten Plánec. Náš tatínek šel. My jsme doma klečeli všeci jsme sa modlili růženec protože kdyby tam někdo na tej chatě byl a. Vystřelil ta*. On musel jít první takže by to první schytal on. Samozřejmě. No naštěstí tam nikdo nebyl. Na tej chatě tak ho pustili. No ale potom. V květnu. Kdysi já jsem přišla ze školy. Doma všecko rozházené všeci plakali že tatínka odvezli že ho  přijeli. Zatknout. No tak byl v Hradišti ve vyšetřovací vazbě a potom by* byly ty hrozné procesy v tom Hradišti. To bylo ty monstrprocesy. To bylo v Hradišti několik procesů  ve Zlíně a na Vsetíně v klubu Zbrojovky. A to t* to bylo nejmenší trest byl tak deset roků a bylo tam několik. Trestů. Smrti. Tatínek dostal byl souzený v Hradišti a. Byl odsouzený no za protistátní činnost a nepřá* nepřítel republiky dostal šestnáct roků a padesát tisíc pokuty a ztráta veškerého majetku. Já jsem na tom  přelíčení byla to dostali vstupenky. Ta rodina dostala jako aby. Protože to tam nahnali z Hradišťa ze všeckých fabrik. Aj z okolních. To řvalo na celé Hradiště. Ten rozhlas jak to ještě teď te* te*. Včil někdy slyším ten hlas  si to vybavím jak to tam jak jich tam hanobili. Že sú to ne*. Protistátní živly nepřátelé. Pardon. (kašel). (kašel). Byla jsem. To jsem měla. Deset roků a. Z Lidča tam byl nějaký mezi týma odsouzenýma byl František Hruška autodopravce a toho odsoudili k trestu smrti. A měl syna. Ten byl o rok starší než já my jsme sa ze školy jsme sa znali. A. Z Lidča a tak jsme tam stáli kdesi v koutě protože tam bylo lidí a oba jsme plakali. Velice. A on tak je*. Ten jeho tatínek dostal trest smrti. No. To bylo něco hrozného. On sa z toho nemohl ani vůbec chudák nějak vzpamatovat a. Maminka naša byla tehdy v nemocnici. Měla zápal plic a ležela v Hradišti v nemocnici. Já už ani nevím proč nebyla na Vsetíně ale tedy mys*. Ona pochodila z. Těšova. To je u Uherského Brodu. Mezi Brodem a Újezdcem dědina. A. Měla tam sestru a. Tak. Nějak že tam bude mít blízko že ta tetička za ňú bude cho*. Sestry tam měla a že že snad tam aj kohosi znali v tej nemocnici. Takže ona ležela v tom Hradišti. A já jsem tam byla na tom  přelíčení se sestrama a potom jsme všecky šly na ňú do toho Hradišťa a  do tej nemocnice a. První její slova byly. Kde máte tátu? Ona byla přesvědčená. Že. Že ho osvobodíja a že ho.  Dovedeme za ňú. No.


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: 50. léta 20. století na Valašskokloboucku, Počet mluvčích: 1
To nebylo ještě všecko  co s*. Co dělali.  Ty  místní národní výbory s týmato lidma. To bylo hrozné. Na tom místním národním výboru byl obyčejně zaměstnaný nějaký nějaký  bývalý.  Člen strany. To byla za  Němců to byla  politická strana Vlajka. A to byli  přisluhovači nebo prostě fašisté  vpodstatě svým smýšlením. A. Po válce tyto lidé by byli odsouzeni že museli by  pykat za to. Byli by trestaní. A tak oni sa dali rychlo ke komunistom a tým pádem sa zachránili. A. Komunisté z nich udělali. Většinou nějaké funkcionáře předsedy národních výborů a tak aby jim šli na ruku. Protože jim byli zavázáni tým že že byli u tých.  Fašistů. No a tož to byl také případ aj u nás. A teď oni předepisovali ty <para type="přeřeknutí"> dorávky </para>. To byly tak hrozné dodávky to sa. To byly dodávky mléka vajíček obilí zemáky maso po zabijačce sa muselo odevzdávat. Sádlo. A no to tak zhruba všecko to obilí. Ano. A  to. To navalili takové ty dodávky že to sa nedalo splnit. My jsme doma měli. Já jsem pásala devět krav a my jsme snídávali doma zasmaženú polévku protože mléko všecko sa. Dávalo do sběrny aby aby sa ta dodávka  ten předpis aby sa splnil. Protože když sa to nesplnilo tak byly pokuty vysoké. Teď ještě sa měnila tukovitost na tom mléku. Když to mělo míň než tři pět tak už už srazili koliksi. Tých. Litrů. Jako nebo na na tom. Na tých penězoch srazili co za to ten pakatel platili. (rušivý zvuk). Takže to byla tak hrozná doba. Jak jak oni dusili tady tyto lidi. A.


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Jak byl tatínek zavřený na Mírově, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vanda K.] J* jak dlouho teda on <překryv mluvčích> byl </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Irma C.] <překryv mluvčích> tatínek tam </překryv mluvčích> byl sedm a půl rokův. Na Mírově. To bych ještě vzpomněla že. To bylo to bylo. Tak skličující ty. Návštěvy.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] Napřed jsme za ním jezdili do toho Hradišťa.
[mluvčí: Irma C.] A potom oni jich roz*  rozhodili nebo rozdělili ty vězně ty mladé. Poslali do  Jáchymova a do dolů do tých  uranových dolů a ty starší už. Protože tatínek byl ročník osmnácet devadesát dva takže on už měl v tej době padesát. Přes padesát roků.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] V tom padesátém roku už měl padesát osm roků a byl to zedřený člověk a tak. Ty starší už posílali  poslali na Mírov a tak do tých věznic však aj z tady z Klobúk tam byl pan Novák na tom Mírově.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] A oni tam dělali v dílnách. Tak jako  stolařské práce a takové a a chudáci potom museli drhnout peří my jsme ho vždycky litovali s týma jeho zedřenýma rukama už neohebnýma že že musel ještě drhnout peří.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] A ty jeho dopisy. To bylo tak tak.
[mluvčí: Irma C.] T* to měl podle toho jak chov*. Jak sa choval nebo jak plnil normu měl povolený dopis. Dom a my jsme zase měli povolený dopis mu.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] To šlo přes cenzuru. Když tam něco napsal tak to začernili tužú.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] A někdy byly ty dopisy úplně takové už jak rozl*. Jak už s náma ru* loučil. To jsme poznali že byl už na dně že že už neměl žádnú naději že že sa vrátí nebo že sa něco změní.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] A když jsme za ním jezdili to také bylo. Ta návštěva třeba jedenkrát za dva měsíce povolená na ten Mí*  na ten Mírov.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] A tož to jsme vyjeli z domu. Už hned večer v devět hodin tehdy tak ani ty rychlíky nejezdily. Dojeli jsme do Olomouce tam jsme čekali a pak s*  potom jsme dojeli ráno do. Mohelnice a z Mohelnice autobusem na ten Mírov.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] Ten Mírov to je taková malá dědina taková mezi horama. Já jsem tam byla dcera mňa tam zavezla autem. Myslím před osmi rokama jsem sa tam byla podívat a.
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] (nadechnutí).
[mluvčí: Irma C.] Tam byl zavřený Kajínek a jsem nepochopila jak mohl ztama utéct. Protože to je tam. To sú tam hluboké lesy.


Rok: 2015, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Propuštění tatínka z Mírova, Počet mluvčích: 1
Tak vrátil sa byl tam sedm a půl roků no. (nadechnutí). Sedm a půl roku tam byl. No a přišel a musel ještě aby bral nějaký důchod tak. Nebo aj nemocenskú tak nebo prostě aby byl pojištěný. Tak musel jít ještě dělat. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (rušivý zvuk). A. Tak jsme tedy. (nadechnutí). (rušivý zvuk). Sestra moja pracovala v Makytě v Půchově a měla tam nějaké známé  její známá tam dělala vedoucí. V prodejně nábytku a tak tam tatínka zaměstnala ve skladě jako skladníka v tom Půchově. Takže jezdil každý deň do Půchova. (nadechnutí). (rušivý zvuk). (nadechnutí). (nadechnutí). (rušivý zvuk). A potom umřel na. Zánět ledvin. (nadechnutí). To bylo chronické to. Se i  ta  ten Mírov to je věznica za Marie Terezie samý kameň chladné je to tam a takže z toho. (rušivý zvuk). (nadechnutí). (rušivý zvuk). (nadechnutí). A oni museli tam. Mňa to včil mrzí že jsem sa tatínka tehdy víc neptala ale on já nevím jestli něco. Mamince řekl nebo sestrám. Jak to tam bylo ale vím že když za ním přišel jeho  spoluvězeň z. (nadechnutí). (nadechnutí). (mlasknutí). (nadechnutí). Aj z Nedašova tam byli chlapi. Tak tam aj z toho Nedašova kdysi za ním tak sa zavřel s v s ním ve světnici a tam si vykládali. (nadechnutí). Oni tam museli dostat veliké jako velikú výstrahu aby. O tom nemluvili jak to tam bylo že. By jich zavřeli znovu tak radši. (nadechnutí). Já nevím možná že mamince něco řekl. Já nevím. Já jsem tedy jaksi měla  já jsem sa měla vdávat v tom devětapadesátém už jsem měla rozešité šaty svatební a tatínek. To bylo na Kateřinu. U nás sú hody na Kateřinu tak jsem na tu Kateřinu jsme měli mít svatbu a tatínek v říjnu onemocněl. Byl v nemocnici. A už nám pravili že to. Už jako není na vyléčení že t* ty ledviny že. Přestaly. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). Tehdy nebylo ještě tých léků tak to. (nadechnutí). A tak. Vím že jsme ho potom dovezli dom večer. Ještě. Že aby oni . (nadechnutí). (nadechnutí). Odpoledne tam sestra byla a doktor pravil že to už prostě že už to jde ke konci a tak ho dovezli dom. (nadechnutí). (nadechnutí). (mlasknutí). A v tu noc on chudák. On měl bolesti a ještě chtěl jít. Ještě že já. Na Plánec chcu sa podívat na Plánec. Toho tam tak táhlo jak jsme tam měli ten sad. (nadechnutí). (nadechnutí). (nadechnutí). To bylo jeho dílo. Tam ty ovocné stromy a to všecko a ještě ho to tam chudáka před samú smrťú ho to tam táhlo. No. (nadechnutí). (nadechnutí). No a tak potom v listopad*  v teda páteho listopadu umřel a tož my jsme svatbu odložili už potom až na jaro jsme sa brali a -. (nadechnutí).


Rok: 2012, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Nátěsta, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Kristina S.] A nátěsta je co?
[mluvčí: Slavomír K.] To. <překryv mluvčích> jak sa tam. Dal do toho </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> do teho <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> do teho. To <překryv mluvčích> sa rozmíchá </překryv mluvčích> a <překryv mluvčích> to je </překryv mluvčích> prostě <překryv mluvčích> na kvásek kvásek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hrnka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> na příští </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Klára M.] Základ teho těsta na <překryv mluvčích> příští pečení </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> tak tak tak </překryv mluvčích>. Takže žádné <překryv mluvčích> kvasnice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> žádné </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> kvasnice nic </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] No když náhodou třeba někdy spěchám <překryv mluvčích> nebo něco tak tam </překryv mluvčích>. Trošku přidávám. <překryv mluvčích> do toho kvásku </překryv mluvčích> ale -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> tak přidáš </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> jasné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Klára M.] Eventuelně tak půl té kostečky takže do teho <překryv mluvčích> množství </překryv mluvčích> je to -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> a mám </překryv mluvčích> radši ještě ty. Práškové. <překryv mluvčích> ty sú lepší </překryv mluvčích> já to <překryv mluvčích> dávám ten sáček </překryv mluvčích> nadvakrát.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> teď </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2012, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Domácí nádobí, nástroje, nářadí, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Kristina S.] Tak toto bylo <překryv mluvčích> slaměnec </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a stařka naša </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tom říkala </překryv mluvčích> aj okřín.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] A okřín. Bylo <překryv mluvčích> toto ne </překryv mluvčích>? <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> ty byly takové </překryv mluvčích>. P* podlouhlé ne?
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Kristina S.] Spíš podlouhlé. <překryv mluvčích> tady toto </překryv mluvčích> bylo <překryv mluvčích> slaměnec </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> toto jsem </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> si už </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> slamměnec </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Klára M.] + toto jsem si už pletla aj já.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <unclear> já </unclear> <překryv mluvčích> <unclear> člověk zvídavý </unclear> toto ještě </překryv mluvčích> taťka dělal.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> takže toto sú slaměnce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> ale tu </překryv mluvčích> toť to bylo koupené. No že ony sú hrozně nízké.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no perfekt </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Maličké. <překryv mluvčích> že takov* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> tak jsem si to </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] + <překryv mluvčích> nadpletla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] + <překryv mluvčích> nastavila </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] + <překryv mluvčích> čtyři </překryv mluvčích> řady <překryv mluvčích> nastavila </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> perfektní </překryv mluvčích>. Člověče ty jsi šikovná <překryv mluvčích> na to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> ten taky na dvě.
[mluvčí: Klára M.] Vidíš toto už je takové <překryv mluvčích> už sa to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a ještě </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> to je </překryv mluvčích> ze slámy. Ze <překryv mluvčích> slámy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Toto byl můj cvičný <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> první </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jasné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> já <unclear> teďka </unclear> to </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> mám jak <para type="se smíchem"> klobouček </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] Jo. <překryv mluvčích> jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to je </překryv mluvčích> bezva. To je jak klobouk <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Anežko a hento síto jí ještě řekni. To jsme <překryv mluvčích> doma mívali jak sa tom praví </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> no tož to bylo </unclear> sítko </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> sítko </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> řešetko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> sítko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> <unclear> řešetk* </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> řešeto </překryv mluvčích> to je ono <překryv mluvčích> Hani </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> řešeto řešetko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> řešetko </unclear> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> nó </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> přesně </překryv mluvčích> to <překryv mluvčích> vždycky matka měla také. To muselo být </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> to už jsem si </překryv mluvčích> potom <para type="přeřeknutí"> us </para> pospravovala jako <překryv mluvčích> staré. Protože už </překryv mluvčích> to dochodilo.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] No. <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> a </unclear> to jsme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> měli já už jsem to </překryv mluvčích> nešila. <překryv mluvčích>  taťka </překryv mluvčích> to šil <překryv mluvčích> provázkem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] A. Já jsem měla takové lýko.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> tak jsem to </překryv mluvčích> z teho lýka že to <překryv mluvčích> bude pevnější </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ti a </překryv mluvčích> ty jsi <překryv mluvčích> šikovná na to <unclear> 1 </unclear> si uděláš sama </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a. A to a  opálku </překryv mluvčích> to jste s*. To jste nemívali?
[mluvčí: Klára M.] Ty opálky to byly takové na. Štrycle.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> ale </unclear> </překryv mluvčích> to nemám <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> to bylo. Takéj slaměné nebo?
[mluvčí: Kristina S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích>  a nebo aj dřevěné </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> bývalo také aj slaměné </překryv mluvčích> aj dřevěné.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Klára M.] To už byly <překryv mluvčích> takové <unclear> 2 </unclear> tady dávám většinou <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ty a ještě Anežko opálka jsem </překryv mluvčích> čúval aj <překryv mluvčích> strýc Tonda pro koně krmivo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> opálka bylo na to </překryv mluvčích> krmivo <překryv mluvčích> no no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no vždycky jdu </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> dám do opálky </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ovsa </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a také to bylo také </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> větší. A donesl to tom koňovi </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no. No no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no. Bylo to dřevěné </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] No <překryv mluvčích> potom byly ještě </překryv mluvčích> to mám toť na zadku. Tomu sa říkalo říčice.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> vidíš to </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Slavomír K.] Říčica <překryv mluvčích> to je. No </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vidíš </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> říčica </překryv mluvčích> a ohrabečnica a ohrabečnica je ve stodole.


Rok: 2012, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Další domácí nářadí a nástroje, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Klára M.] Navalačka.
[mluvčí: Kristina S.] Navalačka?
[mluvčí: Slavomír K.] No. <překryv mluvčích> tak to si napiš někde </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> aha </unclear>. Tož to si napíšu </překryv mluvčích> hned.
[mluvčí: Klára M.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] Dřevěná lopatka při nabírání těsta.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Slavomír K.] Navalačka. To je. To jsem. To jsem. Toto jsem zapomněl úplně.
[mluvčí: Klára M.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to. Už vůbec ani nevím. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> navalačka. No <unclear> to s* </unclear> </překryv mluvčích>. Také názvy.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no ale to si člověk vzpomene až když to vidí <para type="se smíchem"> totiž </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <unclear> ne to </unclear> správné názvy no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> šufánek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> no </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] No to máme. To je jasn* <překryv mluvčích> dřevěná </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> navalačka </překryv mluvčích> vidíš to.
[mluvčí: Slavomír K.] To je jak chlapi když dřív vozívali dřevo. Kulatinu a návalky <překryv mluvčích> byly. Jak to dali </překryv mluvčích> na ten vůz takové ty kůly +.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> no. Tak </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Klára M.] No.
[mluvčí: Slavomír K.] + že a to váleli to po tom. Navrch. Tak to byly návalky.
[mluvčí: Slavomír K.] To.
[mluvčí: Klára M.] Podvalky sa tom <překryv mluvčích> říkalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> a nebo aj. Návalky. Strýc Tonek vždycky <překryv mluvčích> říka* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a k čemu #s říkal </překryv mluvčích> návalky nebo podvalky?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> co </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> podvalky </překryv mluvčích> sa dávalo pod to dřevo že sa to šoulelo. <překryv mluvčích> po tom že sa to válelo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> víš když <unclear> to </unclear> není jak teď </překryv mluvčích>. Ti chytnú těma klešťama u toho auta <překryv mluvčích> nabere tu kládu </překryv mluvčích> ale tehdy to <překryv mluvčích> museli chlapi našoulet </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> to </unclear> sa dalo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> kulaté <unclear> ty </unclear> a </překryv mluvčích> na ňu. Na*. Muselo sa to <překryv mluvčích> nakoulet no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no. Musela #s </překryv mluvčích> to tam nakoulet na ten vůz a to byla <překryv mluvčích> nakloněná rovina </překryv mluvčích>. Takové kůl*. Kůly jak když -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] A tak tom sa říkalo návalky nebo podvalky.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm hmm.
[mluvčí: Kristina S.] Kůly +.
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Kristina S.] + pod vůz.
[mluvčí: Slavomír K.] No. Tož na -.
[mluvčí: Klára M.] Pod dřevo.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> pod d* nebo pod dřevo. Ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> pod dřevo no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] Já si pamatuju. Kdysi jsem viděl strýca Tonka jak stahovali dřevo s koňama. Já ti řeknu ti chlapi měli už třeba padesát pět roků.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] A jak on. To ti mu někdy <překryv mluvčích> nadešlo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> však to mněl </unclear> </překryv mluvčích> starého Hr* Hrušku kruci.
[mluvčí: Slavomír K.] No to ti mu nadešlo někdy ty klády tak zezadu. A on po* uskakoval.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] Já jsem viděl jak. Obskočil ty klády.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] A říkal jsem si.
[mluvčí: Slavomír K.] Bože ty máš skoro šedesát roků kde to můžu v tobě čekat!
[mluvčí: Slavomír K.] A byl hybký jak. Jak sa říkalo hybký.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Klára M.] Jak srnka.
[mluvčí: Slavomír K.] Jak srnka no.


Rok: 2012, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Ostrévky a sušáky, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Slavomír K.] Tady na Valašsku to bylo vymyšlené kde pršívalo dřív <překryv mluvčích> často </překryv mluvčích> tak toto tak nezmoklo to <překryv mluvčích> obilí </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> nezmoklo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> v panákoch nebo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> obilí </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> takto </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> přesně </překryv mluvčích>. To samé třeba ostrévka.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ostrévka </překryv mluvčích> díky tomu že to mělo <překryv mluvčích> takový ten </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> rovné </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ano. Rovné </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tak to steklo dolů že </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no a že to </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> a že to </překryv mluvčích> nemělo velkú <překryv mluvčích> plochu na </překryv mluvčích> vrchu tak to pěkně <překryv mluvčích> tady prostě </překryv mluvčích> jsme <překryv mluvčích> nějak </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> tak </unclear> tak </překryv mluvčích> lidi věděli <překryv mluvčích> udělali </překryv mluvčích> tak aby to tady mohlo být že?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> to mohlo být tým </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Však -.
[mluvčí: Slavomír K.] Však #s <překryv mluvčích> to viděla kdysi </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> u Jožky </překryv mluvčích> Hruškového <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích>. Jak on tam měl ještě víš. Na ostrévce -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> to je jasné. <unclear> jsem </unclear> viděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ano ano ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] T* to je tak tři víc <překryv mluvčích> čtyři roky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> tam bylo no už.
[mluvčí: Klára M.] Ta už dělá do sušáku.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> myslím už </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> letos ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to už děláte </překryv mluvčích>?.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> tak tam co si mělo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tehdy </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> a já jako </překryv mluvčích> skládám ještě eventuelně <překryv mluvčích> <unclear> tady </unclear> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ještě aj na </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ostrévky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> aj do ostrévek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no Láďa </překryv mluvčích> Králů zvaný Zeleňák <unclear> ten <překryv mluvčích> to měl </unclear> také ten míval jedině ostrévky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> Zeleňák <unclear> 5 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ten to míval <unclear> 2 </unclear> jedině hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a kdysi </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> ostrévky ostrévka </překryv mluvčích> víš co?
[mluvčí: Klára M.] Já si kdysi pamatuju šla bouřka a my jsme tady měli třicet tých ostrévek jak peliny.
[mluvčí: Slavomír K.] (kašel).
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Klára M.] A že sa to nestihne než sa zapřáhnú krávy aby sa to naložilo <překryv mluvčích> tak jsme co </překryv mluvčích> houby.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> nava* vázali jste to </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Klára M.] <unclear> okývala </unclear> hodila na <překryv mluvčích> rameno </překryv mluvčích> všeckých třicet jsme <překryv mluvčích> donesli do stodoly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> <unclear> 1 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> odnesli na </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> ne </unclear> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] Tak jsme jich nastavěli na ten <překryv mluvčích> přístodolek. Tam </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> přesně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] No.
[mluvčí: Klára M.] + a. <překryv mluvčích> donesli jsme. Donesli </překryv mluvčích> jsme poslední <překryv mluvčích> brácha </překryv mluvčích> já taťka a kmitali.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ale to bylo nejrychlejší </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Mamka. Ta už tehdy nemohla <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no ale to bylo nejrychlejší </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> víš to <unclear> to </unclear> jste to chytli a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> a. Prostě jak </překryv mluvčích> mravenec <překryv mluvčích> jsi běžel </překryv mluvčích> s ostrévkú.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] To vždycky <překryv mluvčích> Novák. No Novák když </překryv mluvčích> mňa viděl s tú ostrévkú říkal.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> víš <unclear> víš co by to </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Klára M.] Jak <unclear> 3 </unclear> ani ťa nevidět!
[mluvčí: Kristina S.] Jo jo jo.
[mluvčí: Slavomír K.] Starý <překryv mluvčích> ještě Josef </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> Josef no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Josef hasič.
[mluvčí: Klára M.] No <překryv mluvčích> ten </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Ten vždycky jenom nohy noša.
[mluvčí: Klára M.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] Až <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> <unclear> ona se našla </unclear> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> přesně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a někde </překryv mluvčích> to dělali tak že to. Když to nestačili. Aj ten Janek Nováků  od Aleny. Že uvázali na vrchu igelitu kousek <překryv mluvčích> aby to nesti* </překryv mluvčích>. No no no přikryli to tým a -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] Ty. Toto <překryv mluvčích> sú zajímavé věci </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> to si pamatuju </překryv mluvčích>. Jak jsme tých ostrévek měli všeckých třicet s tú jetelinú +.
[mluvčí: Slavomír K.] Jste odnesli.
[mluvčí: Klára M.] + odnesených v té stodole <překryv mluvčích> potom </překryv mluvčích> jsme to teprú. Obírali <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> prostě už ani ta jetelina sa neodřela že <překryv mluvčích> ani tu </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jetelinu </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> vidíš to </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> by mňa ani nenapadlo tak rychlo.
[mluvčí: Slavomír K.] Víš co by to dalo práce než to <překryv mluvčích> vidlama nabereš. Dáš na na vůz nebo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 6 </unclear> z </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> toho než odvézt </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no a než to nabereš zavážeš <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> než to to <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.


Rok: 2012, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Různé placky pečené na Valašsku, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Slavomír K.] Určitě také to budeš vědět.
[mluvčí: Slavomír K.] Co to bylo křesné pagáčky?
[mluvčí: Slavomír K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Klára M.] (povzdech).
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 5 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> slyšela #s to někdy </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] Slyšela.
[mluvčí: Klára M.] Dělávalo sa to ale -.
[mluvčí: Slavomír K.] Já ti jenom řeknu co si vzpomínám že to ti bylo takové jakési těsto které ve vnitřku bylo to. Mělo to kůrku pečenú pěkně když to opékali a ve vnitřku to bylo takové jak když trochu syrové.
[mluvčí: Klára M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] Táta náš to měl hrozně rád vždycky.
[mluvčí: Slavomír K.] To bylo z brambor asi ze <překryv mluvčích> zemáků </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> z </překryv mluvčích> bramborového <překryv mluvčích> těsta </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> z bramborového </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> kynutého </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] + ale -.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Klára M.] Myslím že z vařených brambor sa to dělalo.
[mluvčí: Slavomír K.] Asi. <překryv mluvčích> asi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] A <překryv mluvčích> to já když dělávám </překryv mluvčích> báleše. No ty sa <překryv mluvčích> dělajú z teho </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a Anežko báleše </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> znáš báleše </překryv mluvčích>?.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> víš co </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] A báleši sa dělajú jak?
[mluvčí: Klára M.] Ty sa dělajú také z bramborového těsta <překryv mluvčích> trochu </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a také z </překryv mluvčích> vařené vařené <překryv mluvčích> zemáky </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> z vařených </překryv mluvčích> a <překryv mluvčích> ale s </překryv mluvčích> kvasnicama už.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> aha tak to je </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ten rozdíl to je </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ono </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> s kvasnicama hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> už tam muselo být kvasnice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> tam musely být </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> kvasnice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> tam nebyly </překryv mluvčích> kvasnice a tady <překryv mluvčích> byly </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> já </překryv mluvčích> včil ještě třeba <překryv mluvčích> dělávám </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> podlesníky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> určitě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] No to <překryv mluvčích> ještě <unclear> 1 </unclear>. To dělá teď. Taťka s mamkou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> to my děláme furt to my jedeme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> na zeleném listí </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> té </překryv mluvčích> čekáme až <překryv mluvčích> bude zelný list vždycky už </překryv mluvčích> a -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ne ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no no no no no </překryv mluvčích>. Jo.
[mluvčí: Klára M.] A já di* právě dělám v té <překryv mluvčích> peci no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> a ještě </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> mně řekni moja matka ty podlesníky vždycky </překryv mluvčích> namazala to máslem a třeba cukrovala.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo. Pečou se jiné to si <unclear> myslím </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Já jsem měl rád cukrované <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no však </překryv mluvčích> jsme to cukrem <překryv mluvčích> to sa </překryv mluvčích> namastilo.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> my jsme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> přesně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] Jak sa to vytáhlo z pece <překryv mluvčích> to sa </překryv mluvčích> muselo <překryv mluvčích> nechat zapařit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> já teprv </překryv mluvčích> z toho oloupu ten list <překryv mluvčích> pořádně protože </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hned </překryv mluvčích> z ho. <překryv mluvčích> to sa </překryv mluvčích> trhalo.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] To bylo suché.
[mluvčí: Klára M.] A pak sa to prostě natrhalo do misky. Přemastilo máslem. <překryv mluvčích> pocukrovalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> ale já jsem </překryv mluvčích> měla s* ráda chladné a <překryv mluvčích> s s se </překryv mluvčích> kysanú smetanú a pocukrovat.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> pocukrovalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] My jsme to <překryv mluvčích> tak dělali </překryv mluvčích>. Toť jsme to vloni ďelali s <překryv mluvčích> mojú </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> však </překryv mluvčích> já to na chatě <překryv mluvčích> Hruškovéj </překryv mluvčích> vždycky když jich upeču já jich tady dělám ze <překryv mluvčích> třicet </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <unclear> a </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a děláte </překryv mluvčích> tady <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> v té pece a z té pece </překryv mluvčích> sú zas úplně jinačí <překryv mluvčích> než </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> z trouby </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no tak no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> zas jiné </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> než takto </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> v v </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> troubě </překryv mluvčích> když sa to peče.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> sú lepší no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] A ještě ti řeknu. Minulý rok to nešlo mamce nějak Aničce <překryv mluvčích> odlepit. Ten. Zelný list. A </překryv mluvčích> já jsem si říkal co sa s tým budu srát však zelé je dobré. Tak jsem ti to zedl aj s tým listem.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Kristina S.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <para type="se smíchem"> perfektní. Mně to tak <překryv mluvčích> chutnalo </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> <unclear> tak </unclear> jo </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> říkal </překryv mluvčích> jsem si aj ten list tam byl pěkně cítit <překryv mluvčích> víš že to bylo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> prima </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasné jasné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> to je třeba nechat zapařit.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> ale podlesníky jsem </překryv mluvčích> zbožňoval <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Klára M.] <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: Vzpomínky na dětství a 2. světovou válku, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Miluše V.] Tak třeba jestli mi můžeš říct celkově jak vzpomínáš na svoje dětství já nevím třeba nějakou vzpomínku nebo na rodiče nebo -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] No  můžu začít takhle.
[mluvčí: ] (zvuk z rádia).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (mlasknutí).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] Já jsem se narodil v roce tisíc devět set třicet čtyři.
[mluvčí: Robin K.] Tenkrát  byla  ta doba  pro  zemědělství nebyla doceněná a není doceněná. Ani dneska.
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.]  jako na dětství. Si vzpomínám. Že můj  nejle*  nejlepší kamarád byl. Bedřich Novák jo a my jsme si zkrátka  hráli chvílu u nich. Chvílu u nás nu. A byli jsme. Tak nějak jako bratři.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.]  když  léta začaly ubejvat tak  nejhorší. Pro nás. Byl rok tisíc devět set třicet osm když začala válka jo.
[mluvčí: Robin K.] Němec* otec.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] Počkej já to zhasnu.
[mluvčí: ] (zvuk z rádia).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk z rádia).
[mluvčí: Miluše V.] (odkašlání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.]  otec musel narukovat a matka tady zůstala  měli jsme dívku čeledína a pasáka jo matka tady zůstala sama.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Když si. Vzpomeneš že bylo dvacet kusů dobytka. Ve chlívkách dvacet kusů v maštali a tři koně.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] Matka nevěděla co s tím mně byly čtyři roky a. Vona se  dozvěděla že otec je za Uherčicama v lesi v krytě.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Tak mi vzala a šla pěšky přes poli přes Dubnicu za Uherčice. Za <para type="přeřeknutí"> Mikrof </para> do těch lesů a ptala se jestli  tam byli důstojníci jestli nevijou kde je Hruška.
[mluvčí: Robin K.] Že že nevijou.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] No a tak tak šla s nepořízenou zpátky.
[mluvčí: Miluše V.] Takže jste ho nenašli.
[mluvčí: Robin K.] Ne.
[mluvčí: Robin K.] Chvílu mě nesla na zádech chvílu já jsem šel s ňou.
[mluvčí: Robin K.] Když si představíš. Tu dálku +.
[mluvčí: Miluše V.] No to <překryv mluvčích> teda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] + <překryv mluvčích> za </překryv mluvčích> Mitrovem až v těch lesích a vodtud sem bylo všelijak.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Miluše V.] Tak jste to tady museli všechno zvládnout bez tatínka.
[mluvčí: Robin K.] No.


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: 2. světová válka a odsun Němců, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Miluše V.] A ty si pamatuješ třeba. <překryv mluvčích> s čím vším #s tady pomá* </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Robin K.] <překryv mluvčích> no aj vono </překryv mluvčích> to dopadlo tak že naša vláda věděla že Německu. Nestačí jako odolávat a tak jim to  tak vodstoupila a  vláda vodletěla. Do Londýna a  začalo tady  se hospodařit .
[mluvčí: Robin K.] Zkrátka Němci měli všudy privilegia jo .
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] Voni  vodřízli  pohraničí +.
[mluvčí: Miluše V.] No já vím <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] + <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] To  to připadlo jako pod Německo.
[mluvčí: Robin K.] No a trvalo to celou válku až do pětačtyřicátýho roku a v pětačtyřicátým roku vystěhovali Němce z pohraničí jo.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] A  voni si mohli vzít jenom myslím asi třicet kilo na osobu.
[mluvčí: Robin K.] A museli zkrátka. To pohraničí vodstoupit. A šli do Rakouska a dostali se některý až do Německa.
[mluvčí: Miluše V.] Jo.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] A to pohraničí  vobsadili naši lidi který tady byli jako čeledíni <překryv mluvčích> jako </překryv mluvčích> služky. Takže tady Lubnice Korolupy Dešná Dančovice toto všecko vobsadili naši lidi.
[mluvčí: Miluše V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] Některý tam šli jenom z toho důvodu aby to vykradli a utekli vodtud.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] No. To trvalo do pětačtyřicát*  to bylo jako v tom pětačtyřicátým roce.
[mluvčí: Robin K.] A nejlepší léta byly pětačtyřicet šestačtyřicet sedmačtyřicet jo. Ty tři roky.
[mluvčí: Miluše V.] A to to a to tobě bylo kolik?
[mluvčí: Miluše V.] To tobě bylo kolik let?
[mluvčí: Robin K.] No  & <překryv mluvčích> počkej </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] (citoslovce).
[mluvčí: Miluše V.] <překryv mluvčích> jako pamatuješ </překryv mluvčích> si na to hodně živě?
[mluvčí: Robin K.] Cože?
[mluvčí: Miluše V.] Jestli si na to <překryv mluvčích> pamatuješ fakt jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Robin K.] <překryv mluvčích> no hmm </překryv mluvčích> to si  to si dobře pamatuju jo.
[mluvčí: Robin K.] To  to zkrátka to tak všechno vzkvétalo  jo všechno bylo volný.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: Situace po roce 1948, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Robin K.] Ale přišel rok tisíc devět set čtyřicet osm jo.
[mluvčí: Robin K.]  zabral  Rus*. Přijeli Rusi a  začalo všechno podle jejichho vzoru.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] No  ten ten systém byl tak pro  zeměděl* t*.
[mluvčí: Robin K.]  začali propagovat.
[mluvčí: Robin K.] Zemědělci do pěti hektarů byli malí zemědělci do desíti. Vod desíti do patnácti byli střední zemědělci a kdo měl víc jak patnáct hektarů tak byl zbohatlík a  zkrátka na na něho se dívalo že vykořisťoval služebný.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] (kašel).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] My jsme.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] To byl* to si. To byly rozepsaný dodávky jak mlíka vajec brambor vobilí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] To co jsme na hektary měli to naši splnili ale přišla. Byli.  Ustanovený plnomocníci jako v Kostníkách Hruška v Polici. Novák potom. Ještě tady byl ňákej chlap a ti na ten výměr dodávek napsali každýho vobilí. Jak pšenice. Tak žita tak  ječmena každýho vo dvacet metráků víc.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] To my jsme. To naši nemohli splnit tak dostali za to pokutu třicet tisíc.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Miluše V.] To a to na tu dobu už byly velký peníze.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.]  všechno vobilí. Brambory  zkrátka to co se vyprodukovalo se prodalo a peníze šly do kampeličky do záložny jako a  ty peníze první šly na pokuty.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] Takže my jsme měli v chalupě sedm korun jo.
[mluvčí: Robin K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Plná maštal dobytka jo tak nám vymetli půdu sebrali nám všechno vobilí. My jsme měli tady nahoře  bylo vobilí to všechno vymetli nám loch my jsme měli dvacet kusů ve chlívkách dobytka a  zbyly nám tam tři košíky brambor.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: Pomáhání v dětství, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Miluše V.] Co všechno. Když #s byl malej s čím #s tady musel pomáhat?
[mluvčí: Robin K.] (pousmání).
[mluvčí: Robin K.] Tady tady před voknama bylo hnojniště tam byla. Jím*  tam byla jímka  na močku.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Já než jsem šel do škole tak jsem musel  vykydat vod dvaceti kusů hovězího dobytka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] To bylo šest krav  potom byl dobytek na výkrm jo. A malý telata.
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] Ve chlívkách bylo dvacet prasat prasnica.
[mluvčí: Robin K.] Jo. To to všechno zkrátka než jsem šel do škole jsem musel udělat.
[mluvčí: Robin K.] Protože. Byli jenom rodiče otec matka.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] No ta. Ta doba  byla tak poznamenaná že  nikomu. Bych nepřál aby to prožil.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: O vojně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Miluše V.] A řekneš mi něco vo vojně?
[mluvčí: Robin K.] Když jsem přišel .
[mluvčí: Robin K.]  náhodou já jsem dostal dobrej posudek  vod obce.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] A  normálně kdo měl víc jak  těch patnáct hektarů tak. Musel jít buďto do dolu anebo na nějaký zkrátka práce  třeba v lesi +.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] Jo.
[mluvčí: Robin K.] + anebo v kamenolomě. Jo.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Já jsem měl to štěstí. Že jsem se dostal  jako k bojovýmu útvaru.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] To byli protiletadlovci  to bylo to byli. Dělostřelci.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] A ten my jsme měli za úkol jako  ta jednotka co jsem k ní já narukoval chránit vzdušnej prostor pro našu vládu.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Miluše V.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] A počkej ale na vojně jak jsi říkal. Já jsem myslela že #s byl v kuchyni ne?
[mluvčí: Robin K.] Počkej . To bylo tak.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Zkrátka  voni  přišel <unclear> velitel </unclear>. Přišla služba. A říká.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] Hruška máš. Jít. Do kancelářů.
[mluvčí: Robin K.] Já jsem si říkal.
[mluvčí: Robin K.] Kurva co jsem vyvedl?
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] <unclear> tož </unclear> tam přijdu. Tak. Velitel baterie říká.
[mluvčí: Robin K.] Jakou máš chuť?
[mluvčí: Robin K.] Já říkám.
[mluvčí: Robin K.] Já já myslím že normální.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Tak zejtra jdeš do kuchyně a  bude*  budeš se učit kuchařskýmu řemeslu a až se vyučíš a my pojedeme na cvičení tak budeš vařit. Pro šedesát lidí u polní kuchyně.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] A vyjeli jsme na Šumavu jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (odkašlání).
[mluvčí: Robin K.] Já jsem měl takový neštěstí. Že jsem že ta kuchyň byla přidělená za vozidlo který bylo po Němcích. Polopás a. Von měl propálený výfuk a ten ten  plyn co utíkal  nás povotrávil.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] Já jsem vylezl  lezl ven  z plachtu já jsem se zhroutil z toho no byl jsem přivotrávenej.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] No ale  tak mi. Honem dali čaj já jsem se vyzvracel no.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] A  vařil jsem pro šedesát lidí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] Ješ*. Ještě zkrátka. Tam byl  důstojník z ministerstva kterej chodil a kontroloval jak se vaří co se vaří jo jak to všechno  jako je.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] (kašel).
[mluvčí: Robin K.] Velitel baterie přišel za mnou a říká.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Robin K.] Hele jestli chceš. *me bejt dobrý tak se musíš věnovat tomu rozhodčímu my si ho musíme. Dobrým přístupem. K němu a dobrým jídlem  získat. Abysme byli. Jako baterie dobrá.
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Robin K.] (nadechnutí).


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: Dětství, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Miluše V.] Tak můžeš mi říct jak vzpomínáš na svoje dětství?
[mluvčí: Naďa S.] No na svý dětství vzpomínám docela ráda  protože jsem z pěti sourozenců a p* pořád s* z velký rodiny.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] Pořád jsme byli strašně moc  lidí v chalupě a když jsem byla malá tak ještě s náma bydlela vlastně babička s dědečkem a nás bylo pět. Takže ss* sedm a dvě. Devět lidí v jednom baráku. Bylo strašně moc.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] Takže pořád jsme se pletli jeden přes druhýho a.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Naďa S.] (odkašlání).
[mluvčí: Naďa S.] A vlastně  bydlela jsem v takovým velkým selským baráku  kde. Si ještě pamatuju černou kuchyň. Kde se pekl chleba.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A na tu černou kuchyň mám s* *trašně takovou utkvělou vzpomínku kdy  tenkrát ještě moc hraček jsme neměli a. Myslím si že s* ani moc peněz jsme neměli takže jsme hračky moc nedostávali a já sem měla hadrovou pannu s velikejma nohama velikejma rukama prostě hadráka.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A to byla moje oblíbená. A asi jak jsem ji pořád tahala tak byly taky pěkně ušmudlaná.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A jednou teda maminka když už se rozzlobila. Když už jsem tu pannu v něčem vymáchala a vona byla vopravdu hnusná tak tu pannu vzala. A v tý černý kuchyň* mi mně ji spálila.
[mluvčí: Miluše V.] (pousmání).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A to byl takovej prostě pro mě zážitek jinak bych si asi tu černou kuchyň ani nepamatovala. Ale díky tý panence která <para type="se smíchem"> teda shořela v tý černý kuchyni </para> tak mně strašně ta černá kuchyň utkvěla v paměti.
[mluvčí: Miluše V.] (smích).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] No a pak si ještě pamatuju protože jsme měli velkou maštal. Kde bylo strašně moc zvířectva a ještě když jsem byla malá. Tak jsme měli koně doma.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Naďa S.] A moc hezká vzpomínka je když mě tatínek na toho koně vysazoval jako venku ne ale v maštali mě vždycky vysadil na koně. Já jsem nebo jednu po druhým vod největšího do nejmenšího. Jednu za druhým nás vysazoval na koňa.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] (pousmání).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A to byla moc hezká vzpomínka. Ale já jsem se teda koně bála. To musím přiznat.
[mluvčí: Naďa S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Naďa S.] Měli jsme prasata. Měli jsme kozy. Měli jsme ovce. Měli jsme krávu.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] <unclear> 1 </unclear> s tím vším #s vlastně musela doma pomáhat <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Naďa S.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích> a měli jsme králíky a se vším jsem pomáhala.
[mluvčí: Naďa S.] A když s*. Když mi vlastně bylo asi pět roků nebo šest tak už maminka začala krmit nebo. Už vlastně bylo Ji* v Jiraticích založeno JZD.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A tím pádem teda protože jsme měli v* doma velkou maštal tak. JZD tam přestěhovalo nějakej dobytek. K nám do maštale a maminka teda z* jako začala pracovat tím že teda dělala krmičku toho dobytka.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] No a to už jsme teda museli pomáhat vopravdu hodně protože. To už bylo práce hodně.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A tým že teda nebyla žádná mechanizace. Všechno se dělalo ručně. Takže se na to krmení muselo navozit všechno ze stodoly do maštale. Musela se řezat řepa. Muselo se vozit sláma muselo se dělat krmení v kaličce. A takový věci který teda  dneska když na ně vzpomínám. Tak obdivuju že v tom věku jsem to zvládla a nebála jsem se těch strojů.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).


Rok: 2013, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Jiratice, Téma: Zabíjačky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Miluše V.] A pořádali jste doma třeba zabijačky?
[mluvčí: Naďa S.] Zabijačky jsme doma pořádali  jako když se zabíjelo třeba prase nebo tak to. To nebyla žádná pro mě velká událost.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] Pro mě byla událost. Když se zabíjelo něco takovýho. Výjimečnýho třeba jehně nebo <překryv mluvčích> kůzle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Miluše V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Naďa S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Naďa S.] Což se teda taky zabíjelo a to teda pro mě jako protože to bylo vlastně že jo  jakoby miminko nebo to bylo zvířátko který jsme si jako děti hýčkali. A potom teda když to tatínek zabil tak nebyl to moc dobrej <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> zážitek </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (vydechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] (pousmání).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Miluše V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Naďa S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Naďa S.] A když jsme to měli jíst. Tak teda nám to asi moc nechutnalo. Nebo určitě si vzpomínám že mně to nechutnalo už jen kvůli tomu že jsem věděla co to je.
[mluvčí: Naďa S.] Tak to je taky takovej asi zážitek z toho z toho dětství.