Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Chov slepic, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] Mi bere nějakej dravec slepice tak jsem udělal tady <překryv mluvčích> takový </překryv mluvčích> blejskače.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> aha aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] No. Toto doporučujou.
[mluvčí: Vasil Š.] <para type="se smíchem"> jestli </para> to bude <překryv mluvčích> poma* <unclear> 2 </unclear> já nevím </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> ale oni říkají to </překryv mluvčích> říká můj děda s babičkou že když jsou černý slepice. Když maj černý peří tak že ty dravci je tolik neberou. Že je tolik nevidí prej.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> nevím jestli je to pravda nebo ne.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Aha.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Tak voni vždycky kupujou černý černý kuřata.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Já bych si je byl taky koupil ale oni už <překryv mluvčích> nebyly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> oni už nebyly </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak jenom <překryv mluvčích> tři mám </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] Ale <překryv mluvčích> u nás </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> ale starých </překryv mluvčích> starejch mám šest.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Bohdan K.] A chodí sem. Liška sem nechodí. Nebo taky?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> taky sem chodí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> též se objeví </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] My jsme minulej tejden jsme na tej samotě právě Americe jednu tam chytili. Tak myslivec ji potom zastřelil.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Jo?
[mluvčí: Bohdan K.] Se ztrácely slepice a. Už má když má mladý ta liška tak to se odváží až k chalupě no.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No. Vloni s* sem chodila liška no <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak jsem dělal v kravíně stájníka, Počet mluvčích: 1
No a v roce sedmdesát tři jsme šli do. (zvuk ptáka). No a já dělal stájníka v tom kravíně. Jsem tam zavážel. Krmení a a. To mlíko se ošetřovalo v těch. Ligerách jo. To šlo potrubím do těch ligér. No. Dalo se to vydržet. Potom.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak jsem se učil mlynářem, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] No a. Vy jste se u* taky učil mlynářem. Někde. Přece.
[mluvčí: Vasil Š.] Já se učil na Moravě. Ve Vala* v nějakej Bylnici u Valašskejch Klobouk.
[mluvčí: Vasil Š.] Tam byl nějakej vod Nováků ten profesor <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] Ten si vzal. Tam byla fabrika na ho*  na houně a papuče bejvala ještě i v Kloboukách nějakej Tichý. Jo.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak tam si vzal dceru kde asi na nějakejch studiích se našli jo.
[mluvčí: Vasil Š.] No a ty měli i mlejn. V tej Bylnici tak tam jsem se <překryv mluvčích> vyučil </překryv mluvčích> mlynářem.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> učil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] To byl ale mlejn velkej už to to mělo patra.
[mluvčí: Vasil Š.] To už se nic nemuselo přihrnovat to šlo sem a tam.
[mluvčí: Vasil Š.] Jedna šla půlka šla. Ta mlela a na tu druhou půlku to padalo to už co ještě se potřebovalo mlít. No.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak jsme měli rybník, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A ten  rybník jste měli pořád i za komunistů anebo nebo s* to. Taky měl někdo. Jako <překryv mluvčích> seb*. To sebrali? Měli jste to do. Do JZD </překryv mluvčích> pak to muselo jít taky -.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> ne to měli pořád. Než jsme šli do JZD </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] Potom to dva roky <para type="přeřeknutí"> obhospodařolovalo </para> JZD.
[mluvčí: Vasil Š.] Ty řekli že se to nev*. Nevyplácí tak to dali sportovcom.
[mluvčí: Bohdan K.] Aha.
[mluvčí: Vasil Š.] A ty to měli zase než jsem si to vzal <překryv mluvčích> zpátky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> zpátky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] Ale neudělali na tom nic.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Potom v roce devadesát pět jsme to vyhrnuli. Takhle jak je to to bylo tak poloviční.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Jak. Jak je teď ta voda +.
[mluvčí: Bohdan K.] No.
[mluvčí: Vasil Š.] + tak to tak bylo poloviční. A ostatní byly rákosí a <překryv mluvčích> mokřiny </překryv mluvčích> a no.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> zarostlý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak potom.
[mluvčí: Vasil Š.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Vasil Š.] Jsme začli jako po*. Poznenáhlu ale se nám to zalíbilo.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak potom ta firma co to tady dělala  zažádala vo. Dotace. Nějaký. Jo.
[mluvčí: Vasil Š.] No ale napřed jsme museli platit pokutu že jsme to dělali načerno.
[mluvčí: Vasil Š.] No ale potom nám na to dali osmdesát procent.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Vasil Š.] No ale by*. Přišlo to na. Na hodně peněz.
[mluvčí: Vasil Š.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Vasil Š.] No ale je to pěkný <překryv mluvčích> ne? Ještě </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> je to krásnej </překryv mluvčích>. Je to krásnej rybník.
[mluvčí: Vasil Š.] + ještě tadyhle je to třeba vyvézt. Tuhleten tady jak jsou ty křoviny. To je ještě rybník. Pořád.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak se mlelo obilí, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Protože to mlel každej si sám.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Hr*. Kolik si přivez obilí tolik  .
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> tolik  se </překryv mluvčích> prostě mlelo.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> se mlelo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Potom když už. Byly stolice. Tak už se udělal větší zásyp.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A už třebas až. Když bylo dvacet třicet metráků.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Teprv se to. Mlelo. Ne?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale předtím. Když byly český mlejny tak každej si přivez třeba. Dva tři pytle no a to se mlelo. Až to bylo hotový.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Vasil Š.] No ale. Žádný výtahy neb* neměli jako jako potom na těch moderních strojích jo?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak to co mu napadalo do násypky musel si to hodit na rameno a vodnes to nahoru zas na ten koš.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No tak to. Byla samá práce.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak to vypadalo v hamerně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A do tý hamerny bysme mohli nakouknout. Ne?
[mluvčí: Vasil Š.] Jo. Tam půjdem.
[mluvčí: Bohdan K.] Máte pěkný dveře.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Vasil Š.] No.
[mluvčí: Bohdan K.] Pěkný dveře máte.
[mluvčí: Vasil Š.] Ty byly. Jsou podobný jako tady byly potom.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Když byla ta voda tak to se namočilo celý a už to bylo vo*. Vohrejzaný tak jsme <překryv mluvčích> nechali <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> nechali udělat nový </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak tuhle je ten buchar.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] A tady jsou ty kameny jak vidíte.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] Aha. Aha.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Ty kameny z t*. Tý Besednický hory.
[mluvčí: Bohdan K.] Osmnáct set čtyřicet sedm.
[mluvčí: Vasil Š.] No.
[mluvčí: Bohdan K.] J P.
[mluvčí: Vasil Š.] (vydechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] To je Novák teda iniciály.
[mluvčí: Vasil Š.] To bylo. To bylo asi Jan <překryv mluvčích> Novák </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <unclear> Jan </unclear> </překryv mluvčích> Novák.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> takže </překryv mluvčích> to byl ten první co sem přišel <překryv mluvčích> z toho Třísova </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No a tady s* se kovalo na tom.
[mluvčí: Vasil Š.] Tam to tam je taková kovadlinka no a tamhle se. Ohřálo kus železa. S* jak byly ty š* tuhle to to  tadyhle. Z tohohle se to dělalo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak to. Musel vzít do kleští vohřát no a teďkon tu váhu tam všelijak.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A. Myslím za dvanáctkrát vohřátí byl plech hotovej.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale dvanáctkrát ho musel vohřejvat.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No a nebo takovýhle želízka se dělaly.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Takovýhlen.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Ne teď tady jen ten plech taky myslím.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Tuhle to je do koňskýho pluhu.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Víte to?
[mluvčí: Bohdan K.] Aha.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak tohle je práce pod tím bucharem.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Vasil Š.] Tady to žebro.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No a pojďte si sáhnout. To je všudy stejně silný.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A to pod tím bucharem pěkně to udělali.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak vypadal mlýn, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] Tak a tady teda to je obytná část <překryv mluvčích> toho </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> je obytný.
[mluvčí: Bohdan K.] + toho mlejna.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] A to bylo patrový už to už je léta letoucí ne?
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> to byl nějakej ten Novák </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> jo. To <unclear> stavěl </unclear> </překryv mluvčích> nějakej Novák.
[mluvčí: Bohdan K.] Novák. No.
[mluvčí: Bohdan K.] To bylo někdy tak kolem roku sedmnáct set osmdesát nebo tak nějak ne?
[mluvčí: Vasil Š.] Tak <překryv mluvčích> nějak. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> píš*. Psal </překryv mluvčích> ten tesař.
[mluvčí: Vasil Š.] No.
[mluvčí: Bohdan K.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Vasil Š.] No ale. Na tehdejší doby to. To bylo <překryv mluvčích> něco </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no to </překryv mluvčích> bylo výstavný. To jo <překryv mluvčích> když to bylo patrový a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> jo  to </překryv mluvčích> perfektního ne.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] To ještě měli. Sedláci doškový <překryv mluvčích> střechy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> střechy </překryv mluvčích> ano.
[mluvčí: Bohdan K.] A vy jste teda d*. Dole byl. Vy jste. Jako nahoře bylo na spaní asi ne ložnice a dole byla světnice a kuchyně a <překryv mluvčích> a ta šalanda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> no nahoře </překryv mluvčích> tam byla ložnice jo a dole byla . V zimě se sem přestěhovaly kamna byla to kuchyně a v z* a v létě se to dalo. Tam. Taková je malá kuchyňka to byla tak se to přestěhovalo tam. Tam se vařilo a tohle bylo jako taková lepší <překryv mluvčích> místnost no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> parádní světnice.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No ale teďkon když by tu někdo chtěl bejt tak tuhle by si musel si postavit nějakou chaloupku <překryv mluvčích> už moderní </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] (smích).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] A ne to je pěkný.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No ale když se to vytopí tak je <překryv mluvčích> teplo všudy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> tak je to dobrý no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] Nahoře tam je teplejc. Než dole <překryv mluvčích> tady </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Nahoře je teplejc.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Jak vyráběl krajánek umučení Krista, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] No. Ale pamatuju <para type="přeřeknutí"> jednen </para> krajánek taky vyráběl do třístovky flašky jo jak taková ta. Průhledná Krista umučení. Krista jo.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Byl tam kříž. Žebřík k tomu kohout. Tam byl taky takhle. Ty ty ženský jak pod tím křížem plakaly. Taky.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] To všechno vyřezával.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A ty dva lotři kolem. Taky. Na kříži. Jo.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A potom tam měl špunt. Dřevěnej a ten měl vevnitř závlačku a to žádnej nemoh to vyluštit kterak to tam dá aby se ten. Špunt nedal vytáhnout.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] (pousmání).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A já jednou taky to tam dělal a já takhle špízoval kterak to bude dělat jo.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] A von když to měl zavřít takhle se takhle votočil a něco. Takhle udělal a zatáh a bylo to hotový.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale muselo. Musel to mít na nějakej struně nebo něco že to tam dal ten špunt a tou strunou. Tam musel ten ten tu závlačku za*. Zandat.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No a strunu vytáh a <překryv mluvčích> nevěděl </překryv mluvčích> žádnej kterak to udělal.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Kdo byl ve mlýně prášek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A komu se říkalo ve mlejně prášek. Když říkaj prášek? Že <překryv mluvčích> dělal práška </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> to byl učedník </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] To byl učedník <překryv mluvčích> prášek </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Prášek.
[mluvčí: Vasil Š.] Ten   jako. V minulým století jo ten prášek. Ten měl na starosti prostě aby panímáma furt měla z čeho dělat buchty <para type="se smíchem"> no </para>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (pousmání).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak. Vždycky někam sáhnul.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> odebral trošku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> tenkrát </překryv mluvčích> sedláci váhy neměli ne to se měřilo jen na pytle. No a když tam něco scházelo žádnej to nepoznal.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] (smích).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak to měl na starosti ten prášek aby prostě ten mlynář neměl bídu.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (dlouhá pauza).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Kdo byli krajánci, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] A. Ten krajánek když sem přišel tak tu bejval jak dlouho? Jednu noc nebo třebas tejden nebo?
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> nebo dva </překryv mluvčích> dny?
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Vasil Š.] Většinou. Do rána když přišel večer tak tu byl do rána a ráno po snídani zase šel dál.
[mluvčí: Vasil Š.] Některej přišel třeba na voběd . Ohlásil se.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] Panímámo mlynářskej pomocník na vandru prosí o l*. Nějakej pedrunk. Nebo jestli mi dáte voběd.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No. Tak mlynářka neřekla ne. Ne tak ho vzala na oběd a po vobědě. Šel dál zas.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No a na na neděli to tady byli přes neděli. Vždycky jeden někdy přišel i druhej ale ten se poslal dál protože dva +.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] + by bylo <překryv mluvčích> moc </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] + <překryv mluvčích> nikdy tady </překryv mluvčích> nepamatuju že by byli.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Krajánek břichomluvec, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A ještě jsem si vzpomněl že jste říkal že byl nějakej krajánek že se jmenoval Král.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Jo. Král ten měl mlejn. Svůj.
[mluvčí: Vasil Š.] Někde na p* nějakej řece.
[mluvčí: Vasil Š.] A jak to bylo takhle nad tou vodou. A to kolo to ta voda.  . Prostě  točila s tím kolem jo.
[mluvčí: Vasil Š.] No a jak to bylo nad tou vodou přišla velká voda a mu to sebralo a.
[mluvčí: Vasil Š.] A s*. No*. Nově. Už to neměl na to asi peníze tak chodil vandrem.
[mluvčí: Vasil Š.] Ale te* to byl chytrej člověk. Ten uměl. Počty jako když bičem mrská rovnice uměl luštit.
[mluvčí: Vasil Š.] A i břichomluvec byl.
[mluvčí: Vasil Š.] Ne*. Nehejbal pusou jenom tím krkem nějak a a odpovídal si jiným hlasem jo.
[mluvčí: Vasil Š.] Něco řek a vodpověděl jiným hlasem a hubou nemlel. Tak mu říkali břichomluvec.
[mluvčí: Bohdan K.] A ten byl odkud ten Král? Kde měl ten mlejn?
[mluvčí: Vasil Š.] To. To já <překryv mluvčích> nevím. To nevím </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> to nevíte </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale muselo to bejt na nějakej větší řece když mu to sebrala voda. Jo.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Práce v hamerně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] No a tamhle byla výheň. Jo?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] A tadyďka byl větrák. Ještě je tam tamhle!
[mluvčí: Vasil Š.] A tou troubou to šlo vzduch dolů. Tam šla takhle dolů. Trouba jak zase.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A do výhně no.
[mluvčí: Vasil Š.] A ještě před první válkou tu byly.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Dvě výhně tamhle ještě.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A. Dva hamerníci mohli dělat. Jo jeden vohřejval a druhej koval.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak jsme stř*. Tak se střídali.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No tak to byla prosperující řemeslo to bylo ne?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale potom po po válce už to. Začlo upadat.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] A to se dělalo asi hodně taky pro ten komařickej zámek. Ne?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> taky no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> ty ty </překryv mluvčích> věci.
[mluvčí: Vasil Š.] No a tamhle bejvala řada kladiv. Všelijaký modely.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tam u zdi. Jo.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> tamhle </překryv mluvčích> zase řada kleští.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> na tom </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A to na mně ne*. Něco vymámila ta Nováková nějaká z z muzea. <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> Zorka </překryv mluvčích> Nováková.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Rozdíl mezi koňským a kravským pluhem, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A to byl teda rozdíl když jestli byl koňskej pluh nebo kravskej.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] No.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Vasil Š.] Koňskej byl lehť*  těžší. Kravskej bych. Byl lehčí.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Proto až  kravskej byl užší a koňskej byl širší ne ten <překryv mluvčích> dolejšek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Stárek ve mlýně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] S* a ve mlejně byl nějakej stárek pořád.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] I potom za táty furt byli byl. Tam <překryv mluvčích> nádeník </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> stárek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Ale dělal to sám. <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> sám </překryv mluvčích>. Jo.
[mluvčí: Vasil Š.] Hmm.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] A mládka jste neměli tady ve mlejně?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Co?
[mluvčí: Bohdan K.] Mládka. Taky někde mívali taky mládka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No buďto byl mládek nebo stárek to <překryv mluvčích> bylo jedno </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> to bylo jedno </překryv mluvčích>. Prostě <překryv mluvčích> to měl na starosti </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> když tam byl sám </překryv mluvčích> tak to -.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] Musel dělat všechno.
[mluvčí: Vasil Š.] (pousmání).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Moh bejt mládek nebo stárek.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] A ten stárek tady byl třebas několik let anebo tu byl vždycky třeba na rok nebo delší dobu?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No já pamatuju jenom. Za můj život pamatuju jenom dva že tu byli tak tu byli hodně dlouho.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] Aha.
[mluvčí: Vasil Š.] Nějakej Novák tady byl. To když jsem byl jako kluk.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A potom přišel nějakej Hruška sem.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A tam od Nováka v Římově. <překryv mluvčích> jak </překryv mluvčích> je ten mlejn Hamr <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hamr taky </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No. Hamr ne. Hamr se to <překryv mluvčích> jmenovalo ale hamr tam </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> nebyl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> se to jmenuje ta. Ta. Osada </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hamr </překryv mluvčích> tam nebyl už <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <překryv mluvčích> byl </překryv mluvčích> tam <překryv mluvčích> mlejn </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> kdysi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] No.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak vodtud přišel sem to bylo tak v roce třicet čtyři.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No a byl tu celou tu dobu než se to zavřelo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Komunisti než to <překryv mluvčích> zav* zlikvidovali </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> než to zrušili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] Hmm.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] A -.
[mluvčí: Vasil Š.] <para type="potichu"> jak </para> takže pamatuju jen <překryv mluvčích> dva stárky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> dva jenom dva </překryv mluvčích> stárky.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Vyprávění o krajánkovi, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] Jak přišel krajánek?
[mluvčí: Bohdan K.] No?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Teď sáhnul k prvnímu. Tomu kamenu a zdálo se mu to hrubý.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak na*. Volal nahoru.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Ubrat z kamena.
[mluvčí: Vasil Š.] Jo?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] To znamenalo. Že mu že padalo moc a a <para type="přeřeknutí"> nech </para>. Stačilo se to <překryv mluvčích> umlít no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <unclear> pod síta </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Potom šel k druhýmu zase. Se mu to nezdálo. Že je to dobře.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Volal.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Přitáhnout pytlík.
[mluvčí: Vasil Š.] Jo?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak to mělo nějakej pytlík a ten se asi šejdroval. Takhle.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] A potom cylindr. Ten se votáčel. Dokola jo?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] A to ta  mouka. S tím šrotem padaly do toho. Cylindru a jak se to votáčelo to mělo. Hedvábný  ten no to bylo asi tak tři metry dlouhý.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] To mělo potažený hedvábím.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] Všelijaký ty dírky to mělo jo?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Aha.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Tak to první. Tam padala bílá mouka a čím dál to bylo na konci padala černější jo?
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] No tak tak to byl takovej ten rozdíl.
[mluvčí: Vasil Š.] A potom šel k třetímu no a mezitím se uprd.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] A potom už nekřičel nahoru to se voh*. Vohlíd takhle.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Kuš. Neprď si <para type="se smíchem"> jo </para>!
[mluvčí: Vasil Š.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vasil Š.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> říkali takhle </para> ty krajánci.
[mluvčí: Vasil Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vasil Š.] Že to tak jeden. Prostě <překryv mluvčích> dělal </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>. Takže se mu potom říkalo ubrat z kamene jo?
[mluvčí: Vasil Š.] <para type="se smíchem"> jo. Asi jo </para>.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Komařice (Sedlo), Téma: Zařízení ve mlýně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vasil Š.] Tak tadyhle bejvalo kolo. To mlejnský. Jo?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Vasil Š.] No a tadyhle bejvaly na to ha* na ten hamr.
[mluvčí: Vasil Š.] Tady bylo na buchar. A tuhle na na větrák.
[mluvčí: Vasil Š.] No. Potom jsme přistavěli turbínu.
[mluvčí: Vasil Š.] A potom. Bylo málo vody tak jsme. Přistavěli i na motor. Na nafťák. Tuhle.
[mluvčí: Vasil Š.] Tak tam je takovej nafťák. Jo.
[mluvčí: Vasil Š.] Ale s tím se to vůbec nevyplatilo.
[mluvčí: Vasil Š.] Nevyplatilo. Mlít protože co jste vydělal to jste dal na <překryv mluvčích> naftu a </překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> nezbylo vám nic </para>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsem se při bouřce topila s krávami, Počet mluvčích: 1
Představ si tenkrát bylo po bouřce a já jela s fůrou hnoje na pole a ona z* se zvedla voda. Přibyla hodně když byla bouřka. A my jsme si nevšimli a teď jsem vjela do tý vody a krávy se neubránily tomu proudu a daly se mi ve vodě. Král. Starej Král mi dvakrát zachránil život. Představ si to. Hele ten byl na tom kopci Královým a viděl jak ty krávy se mnou plavou po tej řece a on se roz* ten letěl. Dolů a vlítnul do tý řeky takhle po krk. Do vody a ty krávy mi vyved. (rušivý zvuk). Jinak já nevím a to už se pode mnou rozebíral ten hnůj a a zástavky na voze a to. (rušivý zvuk).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Dětství, Počet mluvčích: 1
Ten mi dvakrát zachránil život starej Král jo opravdu. Hmm. Na to nezapomenu do smrti no. (rušivý zvuk). To bylo tenkrát hrozný. Když jsem plavala a nemohla jsem nic dělat skočit do vody tak se neubráním. Jé kol* kolik mi to bylo let to jsem byla hůdě mladý no jo. Jo jindy já jsem musela dělat všechno táta nám umřel. Mně bylo dvanáct let no. Franta šel po vejdělku Jeník se učil pak jsem byla já no a Vencovi bylo deset Edovi osm. A co ta máma chudák no. Ta se nadřela vzpomínám na ni jéjej! Ta se nadřela nastarala jo pane.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsme se starali o sirotka, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] (povzdech).
[mluvčí: Bohdan K.] No a já jsem <překryv mluvčích> se chtěl </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> ježiš </překryv mluvčích> to budu prohlížet.
[mluvčí: Bohdan K.] + chtěl <překryv mluvčích> zeptat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> to mě </překryv mluvčích> strašně zajímá.
[mluvčí: Bohdan K.] Jak to bylo d*. Ten. Král co byl u toho Nováka. Jak jste mi říkala že že tam byl nejradši u tý vaší babičky a maminky.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Franta Král.
[mluvčí: Bohdan K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] A potom byl. V Římově.
[mluvčí: Dobromila K.] A on měl. On se vyučil u Krále  u Krále se vyučil krejčím a odstěhovali se do Římova a tam měl obchod a šil tam.
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] No jo no.
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Dobromila K.] To oni h* to byl takovej chlapec neměl nikoho a šel od stavení ke stavení.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A když prej přišel k Novákům a měl jít pryč tak prej kleknul babičce její. Naší mámě mámy k nohám. A takhle se jí chytil a plakal a.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Nechte si mě tady.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Prosil prej.
[mluvčí: Dobromila K.] A tak oni řekli.
[mluvčí: Dobromila K.] Jsme tady samy dvě tak si ho tu necháme.
[mluvčí: Dobromila K.] A už ho a už tam zůstal napořád no.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Přestože měla máma  taky. Čtyři sourozence ten strejda farář a tři sestry a ještě si ho nechali no jo.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] To kolikrát naše máma vyprávěla jak plakal a držel se jí za <para type="přeřeknutí"> ti </para> nohy pod koleny a to mu bylo šest <překryv mluvčích> let </překryv mluvčích> chudinka malej.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Bože já říkám. Dneska když to čtu kterak ta máma dá dítě vod sebe já to nemůžu pochopit. Nemůžu.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Já jich měla pět. A starala jsem se <překryv mluvčích> o ně sama </překryv mluvčích> a všichni vyrostli a všichni nebyli hladoví a ještě jsem na holky ušila.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm ano </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsme se stěhovali, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A jak to bylo že jste se odstěhovali k těm Králům?
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Do Doudleb z tý <překryv mluvčích> samoty </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> to bylo. Já </překryv mluvčích> jsem chodila prvním rokem odtud do školy. Od Nováků.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A prvním rokem a to bylo v únoru. Jsme se stěhovali do Doudleb Králum jo.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] To byl ten Král. To byl mámy bratranec.
[mluvčí: Dobromila K.] A on měl ženu z Rožnova a ono se jí nelíbilo na vsi a chtěla do města. K městu.
[mluvčí: Dobromila K.] Nu a tak se odstěhovali zpátky k těm Králům do Rožnova a no a našim to prodali.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Tatínek pytlák, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] Náš táta. Můj táta teda ten byl strašnej pytlák.
[mluvčí: Dobromila K.] A on chodil střílet třeba v poledne.
[mluvčí: Dobromila K.] Představ si že si prostřelil nohu a nepřestal.
[mluvčí: Dobromila K.] No. A máma z* měla strach že ho zavřou tak chtěla od těch Nováků pryč.
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] No to je tak pravda. No.
[mluvčí: Dobromila K.] No a jenže to víš tam bylo míň pole a tady bylo víc pole. V Doudlebech tak zůstali něco dlužni. No a tak.
[mluvčí: Dobromila K.] Tak hospodařili. No ale táta brzy umřel.
[mluvčí: Dobromila K.] Mně bylo dvanáct let no.
[mluvčí: Dobromila K.] Dvanáct let mi bylo.
[mluvčí: Dobromila K.] No a od dvanácti let už seču kosou.
[mluvčí: Dobromila K.] No vod dvanácti let.
[mluvčí: Dobromila K.] A <para type="přeřeknutí"> secala </para>. Sekla jsem ráda.
[mluvčí: Bohdan K.] A pořád jste sekala.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> když </překryv mluvčích> jsme jeli kolem tý Pustoty tak věčně jste tam byla že jste tam s k*. To obsíkala kosou dřív.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> pořád </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo. Moc ráda no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsme koupili dům a starali se o tetu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] No jako když <unclear> 3 </unclear> jsem to koupila tak byl po vyučení.
[mluvčí: Dobromila K.] No a to víš co no tak dřel jak <překryv mluvčích> mezek no </překryv mluvčích> dělali jsme. Od noci do noci.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Když jsme přišli na tu Pustotu jsme chtěli aby bylo shnilý podlahy a <překryv mluvčích> okna </překryv mluvčích> dveře se nezavřely.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] No a to víš ona tam ta Pustoťačka byla dlouho sama co taky mohla <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a vy jste tam </překryv mluvčích> ještě bydleli s ní <překryv mluvčích> nějakej čas ne s tou s tou Anežkou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> jo dva roky dva roky </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A on. Táta byl invalidním důchodu. Víš a Novák ještě byl starej Novák potřeboval člověka kterej by jí nosil nákup.
[mluvčí: Dobromila K.] No a když věděl že je táta v důchodu tak přišel. Jestli by to nosil a on řek že jo.
[mluvčí: Dobromila K.] No a ona si ho tak oblíbila no a vždycky mi přines nějaký její prádlo tak jsem jí to vyprala no a jsem jí chodila umejt podlahu a tak.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No a tak tenkrát oni to chtěli Novákovi taky no. A ona řekla.
[mluvčí: Dobromila K.] Ne já tu chci Hruškovy.
[mluvčí: Dobromila K.] No už nás znala. Ne a tak ona říkávala.
[mluvčí: Dobromila K.] Za celej život jsem se tak neměla jako tady s váma.
[mluvčí: Dobromila K.] A já měla radost že se jí daří dobře. Tak jsem byla šťastná.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Tak jsem jí říkávala.
[mluvčí: Dobromila K.] Teto dneska vařím to nebo to budete jíst s náma.
[mluvčí: Dobromila K.] A když nechtěla nechtěla když chtěla tak jsem jí dala vyprala podlahu umyla dříví jsme jí udělali a nasekali a uhlí složili no prostě jsme se starali.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Ona. Ona vždycky říkala.
[mluvčí: Dobromila K.] Říkejte mi teto. Žádná paní teto mi říkejte vždyť jsem vaše teta.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No a byla šťastná mezi náma.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Održky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] No a já se chci ještě zeptat jak to bylo když byly održky. U těch Králů <překryv mluvčích> u vás takový velký </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích>  jak to </překryv mluvčích> bylo?
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="se smíchem"> Frantíku představ si </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Tak to se v jedenáct hodin složilo a zametlo špičky se smetly nábytek se naházel na postele.
[mluvčí: Dobromila K.] A to byl nějakej Lojza Hrušků nejmladší toho. Josefa Hrušky a Bohouše Hrušky ten byl nejmladší z nich a ten hrál na harmoniku pěkně.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No a tam se tancovalo no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Tancovalo se tam třeba do třech hodin a kolikrát no jéje. Tam se užilo no.
[mluvčí: Bohdan K.] A kolik tam chodilo třeba těch sousedek na ty održky?
[mluvčí: Dobromila K.] Kolikrát nás bylo až pětadvacet.
[mluvčí: Dobromila K.] No. To byl stůl ona tam byla místnost sedm krát sedm. Veliká víš.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A tak byly stoly po celým no a to víš to se jich tam vešlo kolik čtyřiadvacet třiadvacet pětadvacet no.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Představ si tam bejvaly veselý održky a to ženský už se nemohly dočkat.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Kdy budete odrhat už?
[mluvčí: Dobromila K.] (smích).
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="se smíchem"> no </para>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak se pletou košíky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] No <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> čím to bylo že k vám chodilo tolik lidí na ty hrátky na ty održky?
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> k těm </překryv mluvčích> Králům.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo chodili no a.
[mluvčí: Dobromila K.] Ve dne se tam ale pletly košíky. To tam zase byl starej mlynář Hruška. Ještě když byl táta živ.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] Tam se pletly košíky.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo. Opálky.
[mluvčí: Dobromila K.] Ježiš. Hruška. Ten vždycky říkával.
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="imitace"> co to uklízíš </para>?
[mluvčí: Dobromila K.] Ve dne byly pruty večír se to složilo.
[mluvčí: Dobromila K.] To bylo na lavici pod stolem a za stolem a <para type="se smíchem"> po postelu </para> a všudy samý pruty.
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] Takovej místnosti se odehrávalo leccos. No.
[mluvčí: Dobromila K.] No. V sobotu se podlaha vydrhla a byl s*. Svátek.
[mluvčí: Dobromila K.] Byla neděle. Šlo se do kostela a to už mus*. To muselo bejt.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] Je to tak svatá pravda.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsme pomáhali u mlynářů, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a vy jste </překryv mluvčích> se hodně přátelili s těma Novákovejma ze mlejna. Ne?
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> bože </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> vaši rodiče </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Dobromila K.] Ježiši no naše m*. Je.
[mluvčí: Dobromila K.] Naše máma tam chodila dojit krávy jim a  drhnout podlahu.
[mluvčí: Dobromila K.] I já už potom jsem tam chodila.
[mluvčí: Dobromila K.] Prali jsme jim.
[mluvčí: Dobromila K.] Vždyť my jsme prali na jedenáct lidí <para type="nahlas"> v ruce </para>. Tenkrát v*.
[mluvčí: Dobromila K.] A k řece se chodilo máchat prádlo.
[mluvčí: Dobromila K.] No tam byli čtyři a nás bylo sedm.
[mluvčí: Dobromila K.] A všechno v ruce pane.
[mluvčí: Dobromila K.] To bylo.
[mluvčí: Dobromila K.] Mě vždycky tak záblo.
[mluvčí: Dobromila K.] (povzdech).
[mluvčí: Dobromila K.] A mamku nezáblo. Já nevím.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Bohdan K.] A pamatujete si ještě dobře tu tlustou mlynářku?
[mluvčí: Dobromila K.] Jéjej!
[mluvčí: Dobromila K.] Já jsem jí obouvala punčochy.
[mluvčí: Dobromila K.] Ona si na nohy nedosáhla.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] Ona měla pod kolenem nohu silnější než já byla v pase.
[mluvčí: Dobromila K.] A mně bylo asi patnáct let tak nějak no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsem se naučila zastavit mlýn, Počet mluvčích: 1
(hluk v pozadí). A to jsem Franta m* jednou ten syn mi. On šel na rande za Mařenkou Novákovou a mě naučil. Kterak mám zastavit mlejn. (nadechnutí). A tak jsem mlela no a bylo jedenáct hodin jsem zastavila mlejn. A to jsem já jsem se vždycky bála. To byla taková železná tyč a to jsem musela to stavidlo pustit dolů aby ta voda tam nešla no. (nadechnutí). (nadechnutí). A zastavila se. (nadechnutí). A to jsem se potom naučila šrotovat a všechno! (nadechnutí). Hmm všechno jsem dělala a v* to mi bylo tak patnáct šestnáct sedmnáct let. (nadechnutí). Já tam byla doma. A mlynářka mě měla ráda. No. No jo. S koněm jsem jezdila. No.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak se mi splašil kůň, Počet mluvčích: 1
Jednou jednou jsem jela z louky  z Boru a. (dlouhá pauza). Přilítlo takový divoch nějakej divoch s autem a ten kůň se lek. A začal mi po vsi dolů po Straňanech čtyřovat. (nadechnutí). To víš a co to bylo. (nadechnutí). A letěl se mnou. Já jsem si říkala. Pane bože jestli se mnou vlítne do maštale tak mi srazí hlavu. (nadechnutí). Ale naštěstí. On nevlít do maštale ale vlít do kůlny. Takže se tam prolítlo se <unclear> vším s vozy </unclear>. (nadechnutí). Je. To. Jakej jsem měla strach. No a d* držela jsem ho za ty opratě a on čtyřoval! (mlasknutí). Jé. To mi bylo patnáct let. (cinkání nádobí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Krajánci, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Dobromila K.] Jé. <překryv mluvčích> všech* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> pamat* </překryv mluvčích>. Pamatujete si když tam ještě chodili nějaký ty krajánci?
[mluvčí: Dobromila K.] Jo no těch jsem se bála kolikrát.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Dobromila K.] No oni oni říkávali.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Holčičko neboj se nás.
[mluvčí: Dobromila K.] (smích).
[mluvčí: Dobromila K.] Jo chodili. K nám krajánci. No.
[mluvčí: Dobromila K.] Spali v tej šalandě no.
[mluvčí: Dobromila K.] Já spala nahoře tam na tej novej straně a nade mlejnem.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak se tatínek bavil, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A chodilo tam hodně lidí večer na hrátky za tím mlynářem. Starým?
[mluvčí: Dobromila K.] Taky. Jo no no.
[mluvčí: Dobromila K.] Ale u nás bylo hrátkářů pořád.
[mluvčí: Dobromila K.] Náš táta byl strašně společenskej člověk a když šli k muzikám s mámou z* na bály a nebo tak ženský si pro něj chodily samy.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Jo on byl hroznej tanečník no. A ty jejich mužský zase chodili pro mámu a <unclear> 1 </unclear> chodili domů ráno <para type="se smíchem"> z bálu no </para>.
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Bohdan K.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] Náš táta byl. Hrozně rád tancoval a. Zpíval a když byly odvody chlapců tak on musel bejt s nima no.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Jednou ho přinesli domů v prostěradle představ si.
[mluvčí: Bohdan K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] Tak ho zpili že. Nedošel domů no přinesli ho v prostěradle.
[mluvčí: ] (ruch z ulice).
[mluvčí: Dobromila K.] To si tak pamatuju jako by to bylo já. To furt vidím jé a už je to tak dávno.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Na takový zážitky se nezapomíná ne.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsem hlídala dítě, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A taky jste mi říkala že jste hlídala u Králů ty děti. Když byly malý.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Tu Martu.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo. Tu jsem chovala.
[mluvčí: Dobromila K.] No tam jsem chodila taky tam jsem Kralařka ta uvařila hrnec brambor a. Tolik škvarků tam nandala že bylo černo.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No jo. U Králů sama jsem byla doma. U Králů.
[mluvčí: Dobromila K.] No Martu jsem hlídala aby nešla do do hnojnice a nebo když pustili svini s prasátkama tak se aby tam ty prasátka malý nešly.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No to bylo všechno no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Moje mládí, Počet mluvčích: 1
Já s* jsem zažila pěkný mládí. Opravdu. Nadřela jsem se. To jsem musela dělat všechno. Pluh tahala. Nu. Všechno děl*. Do mlátičky jsem dávala. Bylo mi patnáct let.


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Hledání diktafonu, Počet mluvčích: 1
Fakt nevím. Kaj že se dívalo jo. Bo tyn diktafon normálně byl v tým velkým kufru. (nadechnutí). No a já nevím. Ty #s ho neviděla nebo co? No prostě na čornym čornyj diktafon nevidíš. No. <unclear> 2 </unclear> to s tým kufrym normálně navrch do skříně jo? Nebo do šafy když chceš no. I i potom potom že ho nevidíš. No. Ty ty #s slepo jak Jura fakt. No končímy.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Vystěhovaní hospodáři, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A pamatujete si v kterým roce byli ty. Hospodáři dva vystěhovaný <překryv mluvčích> kdy to bylo tak </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] <překryv mluvčích> jo. To já si </překryv mluvčích>. Pamatuju já jsem ale to jsem byl tenkrát na vojně v roce padesát tři je vystěhovali.
[mluvčí: Igor Z.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Igor Z.] Ten Novák ten měl čtyři děti.
[mluvčí: Igor Z.] Ta co je tady teď. Ta jedna dcera ještě tej bylo tři roky. Když je vystěhovali.
[mluvčí: Igor Z.] A to bylo tak vzorný hospodářství ta Novákovina.
[mluvčí: Igor Z.] To to bylo na podívání takoví koně to bylo nádhera.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] Ty přijeli na tom ty švábský.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] To tu bylo. Takový nádherný to s* Nováková takový neměla.
[mluvčí: Igor Z.] (vydechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A kam se to ztratilo. Kdo to kdo to ukrad. To to já nevím to nikdo neví.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Vystěhovaní hospodáři II, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A kam byli v*. Vystěhovaný ty hospodáři nebo. Oni museli třeba za hranice okresu?
[mluvčí: Igor Z.]  jo <para type="přeřeknutí"> dudy </para> do okresu nesměli se vrátit vždyť byli ten Novák byl vystěhovanej někam u Pardubic Dražkovice u Pardubic.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] No a tam ty Novákovi. Ty byli někde u Benátek nad Jizerou.
[mluvčí: Igor Z.] Když já jsem byl jako voják já jsem potom jezdil s autem a jezdili jsme tam na tu do tý Mladý Boleslavi pro ty auta tak jsem tam u těch Žočků jsem byl. Se podívat tam byli na tom statku.
[mluvčí: Igor Z.] A ty mi říkali.
[mluvčí: Igor Z.] Dejte se do toho družstva.
[mluvčí: Igor Z.] Přitom byli. Nechtěl tam nikdo odpůrci. Všichni to jsme byli všichni tam já ani bych nebyl tako* .
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A jak tam plakali nu dopadli na to špatně a nesměli sem až do toho osmašedesátýho nesměli sem.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Vrácení statku v roce 1968, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A ten barák jim potom vrátili až po. Listopadu nebo ne?
[mluvčí: Bohdan K.] Jim to nevrátili nikdy?
[mluvčí: Igor Z.] Jo.
[mluvčí: Igor Z.] V tom šedesátým osmým už jim to vrátili <překryv mluvčích> ty domy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Igor Z.] Ale zbídačený no.
[mluvčí: Igor Z.] To spadne.
[mluvčí: Igor Z.] Ta Matějo* ta <unclear> sídlrovina </unclear> to bylo tak vystavěný.
[mluvčí: Igor Z.] (kašel).
[mluvčí: Igor Z.] Tak na tehdejší dobu tak účelně udělaný že z toho stáje z tý maštale se ten hnůj vozil z kopce. Snadno.
[mluvčí: Igor Z.] A ty půdy na to seno zase byly tak nízký že se to tam dalo házet těma vidlema tenkrát nebyly žádný stroje na to no.
[mluvčí: Igor Z.] (smrkání).
[mluvčí: Igor Z.] <para type="potichu"> tenkrát </para>.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Obilí - jak se pěstovalo a zabavovalo, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A. Třebas pšenice tady roste taky dobrá nebo spíš jenom žito se tu pěstovalo a -.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] No pšenice se tu pěstovala docela dost.
[mluvčí: Igor Z.] Ta chce pšenice ta chce přeplodinu dobrou. <para type="potichu"> tak potom tu naroste dost </para>.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Chce brambory jetel <para type="potichu"> předplo* jako předplodinu </para>.
[mluvčí: Igor Z.] Tak to naroste.
[mluvčí: Igor Z.] Žito se pěst*. Pěstovalo se převážně žito a oves <para type="potichu"> i pšenice </para>.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Taky to vím že jsme j* se tak seli obilí asi pě* hektarů.
[mluvčí: Igor Z.] A jak jsme mu*. Museli tenkrát sem přijeli ty pohůnci to už jsme měli <unclear> 4 </unclear>.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] Tak přišli vlezli na sejpku a řekli.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] A sto metráků odvezeš do Komařic. Na sejpku.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Igor Z.] Jo?
[mluvčí: Igor Z.] Tak to. To jsem to musel navézt sto metráků.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Ono tenkrát to žito tolik nesype.
[mluvčí: Igor Z.] Jo. Tenkrát to bylo dost.
[mluvčí: Igor Z.] Velká dávka.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Jak se zabavovalo obilí a brambory, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Igor Z.] A potom přišli zase.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (kašel).
[mluvčí: Igor Z.] Tak to jsme to zase jsme měli vykopaný brambory.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Ve sklepě sklep máme velkej.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A <para type="přeřeknutí"> sem se je </para> tam nak* jsme je tam nakopali.
[mluvčí: Igor Z.] A přijeli. Zase pohůnci z okresu.
[mluvčí: Igor Z.] A musel jsem dvě stě metráků. Natahat do Trocnova. Vynést z toho sklepa.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A navézt to tam do Trocnova.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Některý vozy vyštychovat do těch vysokejch vagónů z těch koreb.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Valníky tenkrát nebyly ještě to byly ty korby jenom n*. Jo.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A to. Při tej práci. Kdy bylo. Třeba zvorat. Dva hektary jetele s ko*. S tím koňským potahem.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] To jsem musel udělat jako kluk!
[mluvčí: Igor Z.] A žádnej vohled na to nic.
[mluvčí: Igor Z.] To se tam musí. Tohle.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Přitom ty brambory kam se podíval byly brambory všudy kolem.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Jezdilo se v tom ale takhle vás šikanovali.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A na tu tamhle.
[mluvčí: Igor Z.] To vobilí do těch <unclear> snat </unclear> to se vozilo do Komařic jak je tam ten sklad.
[mluvčí: Bohdan K.] (kašel).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Tam nebyl tenkrát ani zrnomet nic.
[mluvčí: Igor Z.] A tam se to muselo nosit po schodech.
[mluvčí: Igor Z.] A tam je kolik pater. Tam jsou asi čtyři nebo pět pater.
[mluvčí: Igor Z.] Jo a ty zemědělci ty to tam. To byly fronty vod Sedla vod Komařic vod Strážkovic. Fronty.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] No a jeden po druhým tam jak přijeli tak. To tam museli vynosit.
[mluvčí: Igor Z.] A. Pak jeli domů.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: JZD, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A ještě mi řekněte tady potom bylo to JZD Klas ve Strážkovicích spojený.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Bohdan K.] Ale původně bylo v Komařicích JZD zvlášť. A ve Strážkovicích taky ne. V těch padesátejch letech.
[mluvčí: Igor Z.] Jo to bylo <překryv mluvčích> všechno </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a potom </překryv mluvčích> to spojili <překryv mluvčích> až </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Igor Z.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>. Strážkovice. A Řevňovice to bylo vš* <překryv mluvčích> dohromady <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> dohromady. Vod začátku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Jenže tam s* tam se to neujalo ve Strážkovicích.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Tam se to založilo a rozpadlo. Neměl to kdo řídit nebo nechtěl to řídit.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] No tak jsme museli.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] To uš . Bysme do toho kolchozu byli šli dřív ale už to nešlo to. Museli jste to dělat soukromě. Při tej li*.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Při tej šikaně.


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Dodávky během komunistického režimu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A oni i ty dodávky třeba na to mlíko a na vejce byly hrozně vysoký ne?
[mluvčí: Bohdan K.] To se. <překryv mluvčích> že se to nedalo skoro splnit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Igor Z.] <překryv mluvčích> no tak ty. Ty malý </překryv mluvčích> měli ty malý ty neměli dodávku skoro žádnou. Jo.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Tady ten Novák on byl taky na národním výboru tak ty měli asi sedm hektarů a ty měli dodávku. Jeden metrák obilí.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] A von dodal <para type="se smíchem"> dva metráky vobilí </para>.
[mluvčí: Igor Z.] (smích).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Tak byl jako vyhodnocenej. Tohle.
[mluvčí: Igor Z.] No my jsme měli vo sedm víc a a jsme museli dát sto.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] No takže jsme neměli. Pro dobytek nic.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Jo prasata žraly trávu.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Igor Z.] Krávy jenom co žádnej šrot.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Nic jenom to zelený.
[mluvčí: Igor Z.] Přitom byli koně a ta výměra dobytka jste musel mít asi patnáct kusů.
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] Tak to. Krmení na to. Toho nebylo tolik. Jo. To bylo zase málo když přišlo sucho.
[mluvčí: Bohdan K.] (smrkání).
[mluvčí: Igor Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Igor Z.] No to znáte. Když jste z tam  z toho byl. Tak už něco víte.
[mluvčí: Bohdan K.] Vím no.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).


Rok: 2011, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Strážkovice (Řevňovice), Téma: Čeleď, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] Měli jste tady taky nějakou čeleď?
[mluvčí: Igor Z.] <překryv mluvčích> jo. Tak to jsme </překryv mluvčích> měli.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> když jste byl malej </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Igor Z.] A měli jsme tady byla. Zrovna tady byla taková místnost a tam měli pěkný by*. Ubytování.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Igor Z.] A za války aby nemuseli do reichu tak to se tady drželi. To tu byli.
[mluvčí: Igor Z.] A jak to pot* jak to se zvrátilo tak všichni utekli a všichni byli komunisti jo.
[mluvčí: Igor Z.] (smích).
[mluvčí: Bohdan K.] A a vy jste měli. I i čeledíny i děvečky. Třeba dva čeledíny?
[mluvčí: Igor Z.] <překryv mluvčích> jednoho </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> dvě děvečky </překryv mluvčích>. Jednoho čeledína.
[mluvčí: Igor Z.] Jednoho a dvě holky <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Bombardování za 2. světové války, Počet mluvčích: 1
Jak začlo se bombardovat to my museli utíkat do pivnice. (bouchnutí). (bouchnutí). (vydechnutí). (nadechnutí). To.  Lampka. Elektriky nebylo nebylo elektriky to <unclear> jenom </unclear> lampkú se svítilo. (rušivý zvuk). (bouchání). (nadechnutí). No a to ta lampka tak skokavá co tak. Tak to. To. (bouchnutí). (bouchnutí). (nadechnutí). No můj brat už potom. Byl. Měl roček Ostravě bombardovali. (rušivý zvuk). (nadechnutí).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co dělal otec a jeho bratři během války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Magda M.] Táta za vojny jezdil o třetí ráno. Bo robil jenom dvě šichty  za to.
[mluvčí: Magda M.] A to ještě tela štěstí že byl.  <překryv mluvčích> havíř </překryv mluvčích> že robil na dole.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Tak ho tak nechali.
[mluvčí: Magda M.] Jinak by kdyby na vrchu. To by už musel jít k v*  ku vojsku.
[mluvčí: Magda M.] (polknutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Tak jak jeho braťo. Bo stařík nepodpisal volkslisty.
[mluvčí: Magda M.] Tak jich vzini kdo <unclear> chodit měl </unclear> <unclear> chodit měli </unclear> myslím šestnáct a sedmnáct rokův. A museli jít ku vojsku. Ale ku německýmu.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No jeden brat se mu hned vrátil. Bo mu ustřelilo ruky tak se vrátil.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co jsme jedli na oběd během války, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Magda M.]  na oběd no to už. Jak. Jako tam dalo se. No.
[mluvčí: Iva Š.] Jako <překryv mluvčích> zemáky. Jako zemáky a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> pusť to <unclear> 1 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> tož zemáky </překryv mluvčích> věčně i kapusta halušky.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Iva Š.] Hmm.
[mluvčí: Magda M.]   žádné ty. Za*  byly <para type="přeřeknutí"> py* </para> zaplombované byly. <překryv mluvčích> mlýnky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> mlýny </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] No ale. Naši <para type="se smíchem"> mě* měli jeden </para> na černo tak vždycky máma kapke pšenice umleli.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] A. To my te <překryv mluvčích> te krupice </překryv mluvčích> jedli s mlékem.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> krupice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] No tak to též bylo dobré.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No ale kdyby nás tak kdo vyzradil tak bylo by zle.


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co jsme pekli na Vánoce, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Iva Š.] No a pekli jste jako častka. Jako <překryv mluvčích> cukrové </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> častka. No taky. Přes mašinke. Vločkové.
[mluvčí: Magda M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Nu taky <para type="přeřeknutí"> kanz </para>. Ganz zvyklé. Že by tam s ořechami. Alebo co <unclear> 1 </unclear> to neexistovalo. Taky zvyklé.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Převážně ty vločkové a taky přes mašinke a -.
[mluvčí: ] (bouchání).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co jsme snídali během války, Počet mluvčích: 1
Ale potom jak se v*.  . Táta vždycky o třetí ráno jechali do Karvinej na kole. (nadechnutí). A přijechali tak kolo jednej druhý hodiny. Po poledňu. A to přivezli dva chleby. (nadechnutí). A to my jich tak krájeli. A <unclear> ostí </unclear> to my tak vycepovali na kupke margarínom se to pomazalo. (bouchnutí). (bouchnutí). (nadechnutí). No tela dobře že měli my aj. Koze tak . Dojili my. (nadechnutí). (bouchnutí). (nadechnutí).  to. Mléko tak. Na ráno my jedli. (bouchnutí). (bouchnutí). (nadechnutí).  .  To   gryzek ale taký. Řídký. Ku tymu krajíček chleba i to bylo snídaní. (bouchnutí). (mlasknutí). (nadechnutí). No ale za to že my na tej dědině meškali. No tak máma ještě chovali babuťa. (nadechnutí). Tak my se zabili. Tak je to my ještě měli. (nadechnutí). No tak jedno ráno bylo chléb. A špyrky vyuzené nakroté na talíř nalité. A to my máčeli černo káva ku tymu. (nadechnutí). (bouchnutí). Jé to bylo dobré. A na druhý deň byl gryzek s tým chlebem. Ale taký řídký řídký <unclear> 1 </unclear> my ho jedli no. (nadechnutí). (nadechnutí).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co se nesmělo dělat na Zmrtvýchvstání, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Iva Š.] A <unclear> 1 </unclear> v té neděle teho Zmrtvýchvstání <unclear> a </unclear> panskýho  bylo zakázané málem aj oběd uvařit. Ne?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Iva Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Ne. To my nesměli ani garce pomýt.
[mluvčí: Iva Š.] (pousmání).
[mluvčí: Magda M.] To my už měli <překryv mluvčích> museli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No. To my ani garce se nemylo. To se jinej jedlo a to.


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co se chovalo u rodičů, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Iva Š.] No a vy jste tam měli jako svoji kurky a vejce. A  <překryv mluvčích> pole abo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Iva Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> no. Ne ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] Kury to my měli ale více za te koze a teho babuťa se chovalo více <překryv mluvčích> více </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Iva Š.] <překryv mluvčích> králíky </překryv mluvčích> se <překryv mluvčích> nechovaly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích> králíky se <překryv mluvčích> nechovaly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Iva Š.] <překryv mluvčích> v tej době ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Iva Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Iva Š.] A měli jste jaksi kousek pola.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Tož. Staříci měli my nic.
[mluvčí: Magda M.] My nic jenom. My u tých staříkův byli.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No ne by u staříkův. To byli tátovy mojeho táty no.
[mluvčí: ] (bouchání).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Co se vařilo o Velikonocích, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Iva Š.] A na ty Velká noc bylo jaký jídla?
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Na Velká noc převážně už byly kozlinta. Tak se vždycky kozle <para type="se smíchem"> zabi* zabilo </para>.
[mluvčí: Magda M.] (smích).
[mluvčí: Zoltán F.] No.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Tož do masoře to se tak nechodilo.
[mluvčí: Magda M.] Co co. Co bylo v chalupě no.
[mluvčí: Magda M.] Cosik špyrky vyuzené bylo maso též.
[mluvčí: Zoltán F.] (odkašlání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] A <překryv mluvčích> kozle se zabi* </překryv mluvčích> . Králíky my nechovali.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> králíka <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zoltán F.]  tož právě <unclear> 3 </unclear> <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> já to </překryv mluvčích> já nevím.
[mluvčí: Magda M.] To já nevím. Že by nám <unclear> 1 </unclear> králíka dom*.
[mluvčí: Magda M.] (smích).
[mluvčí: Zoltán F.] Nebyli <překryv mluvčích> tací </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Magda M.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> ti </překryv mluvčích> nebyli tací </para>.
[mluvčí: Magda M.] (smích).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No ale to kozle. To už vždycky bylo no a jakási polívka.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] To se kuře zabilo. Převážně kuřa se zabilo aj. Polévka byla aj.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Co jsem všechno dělala, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] No a já jsem dávala do mlátičky no to mi bylo osmná* devatenáct let. Jsem už dávala. No.
[mluvčí: Dobromila K.] Protože Franta chodil po vejdělku Jeník se učil. No a potom chodil do práce a kdo byl? Já.
[mluvčí: Dobromila K.] Já dělala <překryv mluvčích> všechnu </překryv mluvčích> chlapskou práci orala. Vláčela všechno no.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> všechno </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] A mě to bavilo. Já to dělala strašně ráda no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Lufťáci, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] Pamatujete si. Taky na ty lufťáky? <překryv mluvčích> jak tam </překryv mluvčích>. Jak tam <překryv mluvčích> bi*. <unclear> bejvali </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no. Novákovi </překryv mluvčích> tam bejvali u Hrušků.
[mluvčí: Bohdan K.] Hele. Naše máma vždycky nasázela dneska jak je kapusta. Drahá a naše máma měla kolik šnorků kapusty kolik šnorků květáku.
[mluvčí: Bohdan K.] A ty páni od Hrušků ze mlejna od Nováků tam taky bejvali.
[mluvčí: Bohdan K.] A ty s* chodili k nám pro tu zeleninu a naše máma jim říkávala.
[mluvčí: Bohdan K.] Nečekejte až přijedeme z pole. Jděte vemte nůž a uřízněte si tam vždyť my ji potom zkrmíme kravám.
[mluvčí: Bohdan K.] To snad není možný.
[mluvčí: Bohdan K.] No voni vždycky říkali a krmili jsme je květák kapustu jsme krmili kravám.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsme si škrábali řípu, Počet mluvčích: 1
A já nevím j* u vás to určitě nebylo. Asi ale  my jsme si škrabávali jako děti řípu. Krmnou řípu. Jsme ji odrhli rejžákem potom jsme ji překrojili na půl a na čtvrtku a tu. Ten vnitřek jsme vzali nůž a škrabali. A to byla dobrota. To byla jak ňamka. Jo. Tenkrát na ňamky nebylo ne. Ale tu řípu. Tý jsme snědli! Když jsem tohle řekla Královi doktorovi tak voni. Von vždycky na mě vyvalil oči a říkával. No. Řípu? (citoslovce údivu). Já jsem povídala. Ale dnešní řípu bych si nevzala protože. To je  to je  hnojený práškama a těm já nevěřím. Ale my jsme hnojili hnojem a tu řípu jsme jedli všichni všichni no. I ty kluci. To jsme seděli a škrabali jeden přes druhýho.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Náš chleba, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A jak to bylo že vaše máma pekla tak dobrej chleba že ty lufťáci nějaký ho hned <překryv mluvčích> chtěli </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (zvonění telefonu).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> jo naše </překryv mluvčích> máma když se stavěl ten most.
[mluvčí: Dobromila K.] Tak nas*. To ještě táta byl živ potom umřel.
[mluvčí: Dobromila K.] Tak tam byli nějaký inženýři z Prahy.
[mluvčí: Dobromila K.] A jednou měli svačinu a táta vyndal chleba a jed ten suchej chleba.
[mluvčí: Dobromila K.] A ten jeden inženýr řek.
[mluvčí: Dobromila K.] Co to tu tak voní?
[mluvčí: Dobromila K.] No a tak potom zjistil že to má táta chleba a tak chtěl na ňom. Kousek. Tak mu dal kousek.
[mluvčí: Dobromila K.] A vě* a. Potom si u naší mámy zamlouvali. Každý pečení bochník a ten největší!
[mluvčí: Dobromila K.] A naše máma pekla bochníky třeba devět až jedenáct kilo.
[mluvčí: Dobromila K.] Takovej velikej.
[mluvčí: Dobromila K.] No a každej rok každej každý pečení si ten chleba odvez bochník. No.
[mluvčí: Dobromila K.] A říkali.
[mluvčí: Dobromila K.] Jé to je dort u nás!
[mluvčí: Dobromila K.] No no.
[mluvčí: Dobromila K.] On bejval dobrej máma tam dávala kmín a fenykl no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jidáše, Počet mluvčích: 1
Nebo jidáše jé těch jidášů!  táta jak je tomu je vybrali i z kapse. No on říkal. Já neodolám já si musím k vám do tý kapse jít pro toho jidáše. (nadechnutí). No to říkával ten jeden inženýr. (nadechnutí). Ten byl u nás doma. No no jo jo. Dělá dneska. A potom už to nebylo takový. Už to bylo všechno & ne. (citoslovce opovržení). Jéjej! A to bylo každejch druhej tejden třetí. Nejdál třetí tejden se pek chleba. A to se pekly čtyři veliký bochníky. A po těch chlebech po chlebu se tam daly ty jidáše teprve. Takže se upekly. <para type="potichu"> hmm </para>. Jo. Bejvaly dobrý. I Mareš. Novák k nám chodil pro jidáše. No jo. Ten měl tašku jako pytel a přišel a popad plech a vysypal do tašky a. (nadechnutí). (nadechnutí). A nosil nám za to  uzenáče. (smích). <para type="se smíchem"> ryby uzený </para>. Ty byly taky dobrý. Ježišmarja. To všechno si pamatuju jako by to včera bylo.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak kluci zametali, Počet mluvčích: 1
Jo a to byla každou sobotu kluci měli za práci tu uličku od Nováků až za stodolu zamést. (cinkání nádobí). (cinkání nádobí). (nadechnutí). (cinkání nádobí). (nadechnutí). A dvůr zamést. To bylo každej tejden. Jindy to tak bylo. (cinkání nádobí). Jsme museli mít zametenej dvůr a. Uličku no. (rušivý zvuk). Jo je to tak. (rušivý zvuk). To měli kluci na starosti. (rušivý zvuk).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Když bylo hodně sněhu, Počet mluvčích: 1
Vždyť to taky bylo když byl velkej sníh! (hlasitý hovor v pozadí). To nebyla legrace vodtud chodit. To bylo zavátý tamty cesty. No jo. Všechno se vydrží. A nebyly tepláky žádný. Oteplovačky nějaký nebo. (rušivý zvuk). My jsme chodívali potom když už jsem byla ve Straňanech sklouzat po návsi dolů Králom do vrat. (nadechnutí). A já šla domů a jsem měla rampouchy ledu na sukni. Na sukni! (nadechnutí). <para type="se smíchem"> já </para> musela bejt všudy kde byli kluci. Všudy! Já jsem se mezi nima narodila a tak já jsem byla. No rampouchy jsem měla na sukni! (smích). (nadechnutí). A nevadilo mi to! Punčochy mokrý jo. (cinkání nádobí). To nebyly žádný punčocháče tenkrát a tepláky kdepak to nebylo. (nadechnutí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak často padám, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (ruch z ulice).
[mluvčí: Bohdan K.] No hlavně že jste zatím fit že jo.
[mluvčí: Dobromila K.] No <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> pohybujete </překryv mluvčích> se dobře.
[mluvčí: Dobromila K.] Z* zatím. Zatím ještě drobet. No ale v práci už mi to já padám.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Dobromila K.] Jo.
[mluvčí: Dobromila K.] Já no. Já padám.
[mluvčí: Dobromila K.] Oni mě honí ode všeho. Jednou bych byla padla na motyku!.
[mluvčí: Dobromila K.] Jsem <překryv mluvčích> okopávala </překryv mluvčích> brambory.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] Mi to povalilo šnorku.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] (kašel).
[mluvčí: Dobromila K.] A od tý doby mě tam nechcou.
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="se smíchem"> ne </para>.
[mluvčí: ] (jiná osoba).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Pěšky a na kole, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A chodili jste taky na pouť do Římova nebo do <překryv mluvčích> Střížova </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> taky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Taky. Ka* pokaždý no.
[mluvčí: Dobromila K.] My jsme chodili k svatýmu Janu.
[mluvčí: Dobromila K.] Tak tam měla máma sestru. U svatýho Jana. No.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A t*. To se chodilo pěšky!
[mluvčí: Dobromila K.] A  víš kde je Hřeben?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.]  dvůr <překryv mluvčích> Hřeben </překryv mluvčích> pod Netřebicema.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Tam byla taky jedna její sestra v tom zbytkovým statku.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Patnáct  tam bylo. To bylo tři hodiny pěšky.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A chodili jsme pěšky no.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Tenkrát nebyla a*. Ani kola což potom auto!
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] & dneska dneska & dneska. Jsou v každým stavení <překryv mluvčích> dvě auta </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] (citoslovce opovržení).
[mluvčí: Dobromila K.] (citoslovce opovržení).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> auta </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo a. Tenkrát nebylo ani kolo.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] My když jsme měli první kolo. To bylo radosti jej.
[mluvčí: Dobromila K.] Hrušková když se učila jezdit na kole u nás na pastvišti tak vjela do řeky.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Jak se <para type="přeřeknutí"> otorčila </para> a špatně zatočila <para type="se smíchem"> vlítla do řeky </para>!
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak jsem se chodila učit šít, Počet mluvčích: 1
A nebo když jsem chodila k Hruškovej. Tadyhle nad Plavo. (hlasitý hovor v pozadí). (nadechnutí). (hlasitý hovor v pozadí). (nadechnutí). Ta ta ze*. Ona byla švadlena. (hlasitý hovor v pozadí). A já jsem tam chodila jednu zimu se učit šít! (hlasitý hovor v pozadí). Ta byla hodná! A oni měli dvě děti a ty děti mi chodily naproti. (nadechnutí). (nadechnutí). Já říkávala. Nepouštějte ty děti já se bojím po tej silnici aby je něco nezajelo. (hlasitý hovor v pozadí). Ale oni šli. Těsně u stoky! Já říkala. Nesmíte jít do silnice. No a oni mi měli rádi. (nadechnutí). <para type="se smíchem"> no </para> no. (nadechnutí). (nadechnutí). Byly hodný děti a Hrušková říkávala. (hlasitý hovor v pozadí). (nadechnutí). Neber si nic k jídlu. Já ti dám to co ty sníš. To ti dám. No. Byla hodná. Jsem tam chodila ráda. (hlasitý hovor v pozadí). No a vidíš a dobře to bylo! Jsem na holky ušila všechno. No holky měly šatečky jak panenky když chodily k muzikám.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Tlustá mlynářka, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Já si ji pamatuju. Tu holku no.
[mluvčí: Bohdan K.] Že jo tu mlynářku.
[mluvčí: Bohdan K.] Ta měla šaty jako je cícha.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] No sto osmdesát kilo měla no.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A jak to bylo když umřela tak že museli vybourat kus zdi?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Jak to bylo?
[mluvčí: Bohdan K.] Tu museli dát oknem ven no.
[mluvčí: Bohdan K.] To rakev neprošla dveřma no.
[mluvčí: Bohdan K.] No jsem tam. To jsem tam taky byla u toho.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Ještě tenkrát jí potřebovali svázat ruky oni jí nedržely takhle tak vzali můj šátek a svázali jí takhle tím šátkem ruky no.
[mluvčí: Bohdan K.] (klepání).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Bohdan K.] Jéje.
[mluvčí: Dobromila K.] A čím to bylo že tak ztloustla. Ta mlynářka?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Já nevím.
[mluvčí: Bohdan K.] Ona a představ si že jedla strašně cukr.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Ona já koupi* já přinesla cukr ona měla takhle. Pod oknem takovou lavičku tam měla půllitr s vodou a. Ten c* kilo cukru a ona ho taky za den snědla.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] A zapila to tou za*. To jsem jí tam nosila tu vodu zapíjela to tou vodou no.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] A ta musela mít strašnou cukrovku no.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Táta rád tancoval, Počet mluvčích: 1
(hlasitý hovor v pozadí). Náš táta. Ten rád tancoval a máma taky. To byl tanečník. Jéjej. Byla tam nějaká učitelka Nováková. To už jsem chodila já do školy. Ta chodila k nám ta byla u nás doma. Ona říkávala. Já nevím já nevím. Vy jste mi tak tak jako byste byli moje já si vás tak srovnám jako byste byli moje všichni. Měla nás ráda no. A co se natancovala s tátou. Ona říkávala. To je tanečník. Takovej není hmm.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Zabíjačky a uzené maso, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A když jste zabíjeli prase tak to chodil k vám řezník nebo to dělal tatínek sám?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Nebo vám s tím pomáhal někdo?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.]  řezník Novák chodíval. No.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Ten toho porazil jéjej. On to byl takovej drobnej člověk ale. Byl šikovnej. No.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Šikovnej.
[mluvčí: Dobromila K.] Jéjej.
[mluvčí: Dobromila K.] My jsme zabíjeli já si pamatuju do roka jedno po jaru a jedno. Na podzim.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Metrákový prasata aby bylo maso celej rok!
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Uzený šunky.
[mluvčí: Dobromila K.] Nějakej Pepík Nováků to byl můj velikej kamarád. My jsme kamarádili spolu moc.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Měl bratry. A s těma už ne. Jenom s tím Pepíkem!
[mluvčí: Dobromila K.] A ten chodil k nám na uzený. A já taky.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] No my jsme snědli toho uzenýho a syrovýho.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Jeje!
[mluvčí: Bohdan K.] Ono bylo dobrý. Ne. Z <překryv mluvčích> doma z komína. To bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> to bylo domácí </překryv mluvčích> hmm. <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> domácí </překryv mluvčích> to bylo dobrý.
[mluvčí: Dobromila K.] A Pepík vždycky vzal nůž a řík*.
[mluvčí: Dobromila K.] Pojď na uzený. Pojď na uzený.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Ten byl ten jel na kole z práce kolem jejich chalupy a jel rovnou k nám.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Pojď.
[mluvčí: Dobromila K.] Praštil kolo k vratům.
[mluvčí: Dobromila K.] Popad. V polici. Hrnec. Litrovej. A běžel za mámou.
[mluvčí: Dobromila K.] Ta mu nadojila mlíko. Zakrojil krajíc chleba a měl po večeři i po obědě. To on říkával.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Jak jsme se na začátku války stěhovali, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Magda M.] Meškali my. Vtedy nebyla možnost meškat. Každý neměl svůj dům tak my meškali u  v tak. <překryv mluvčích> u souseda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zoltán F.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Magda M.] Ale že už jak měla staršího brata. Já se urodila a tam bylo duž*. Moc pola.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] Tak.   M* museli my se tam stela vyklidit bo. Máma neporadili jít do pola robit.
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> tak my se vyk* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Iva Š.] <překryv mluvčích> a vy jste tým </překryv mluvčích> rodičům vykali.
[mluvčí: Magda M.] Ne.
[mluvčí: Magda M.] My   my se to  tak my se. Zas nahledali kvartýr. Zas tam v Stonavě. V taký pěknej vily.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Ale. Oni byli Poláci.
[mluvčí: Magda M.] Vi* ještě vinkší co my. A byl už zapřunknitý do no  protiv Ňěmcům. Už už. Byl.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No tak jak se to. Dověděli. Tak jich vyklidili.   Sebrali jich do koncentráka a my museli se zas. Vyklízet.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No ale nebylo kaj. Tak nás mámina ma*  mámini. Otcovi vzini do dvora.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] Stařík byl šafářim.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No. Byly to dvě velký jizby a. Meškalo nás tam my byli čtyřé. A u nich bylo šest.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Ale co jak Němci zjistili že máme taký velký dvě jizby tak nám te jednu vzini na kancelář.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Že. My mohli v tej piršej meškat. Jizbě a tam v tej druhý měli kancelář Ňěmci.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Že oni nám chodili. Přes to.
[mluvčí: Magda M.] No já se jich strašně bálo boch byla malá no.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Ale co. Urodil se ještě nám brat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No i to už tam ale vydržet nešlo. V tej jednej jizbě spát s tela lidí.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Tak my zas se museli klidit do tátových tátův. Do dřevěnky. Na Mexik.
[mluvčí: Magda M.] No. Ale tam my zas. Zas jsme byli jiny v jednej jizbě a v druhý jizbě byli staříci ne by tátovi.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No a tak my se přetloukali přes te vojne.


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Jak jsme se připravovali na Štědrý den, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Magda M.] No a ve Vilije. Tož od rána též jako děcka.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] Buďte potichu. Musíte být poslušní. Jinak <unclear> vum </unclear> Jezufek nic nepřinese.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Nu a máma <unclear> 1 </unclear> tož jabka. Bo my jaskýsik měli svoji.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Ořechy to vždycky kamsik sehnali. Bo my ořecha neměli tak. V obchodě to nešlo koupit.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] No a  kokosovej mouky se dostalo kapke.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zoltán F.] (odkašlání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Magda M.] To se dělilo  do. Přišlo v pačkách po dvacet pět deka a to my. Ve sklepě. To rozvořali. A každýmu dali po dvanáct a půl deka.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] <para type="se smíchem"> teraz se nejde na kokos podívat </para>.
[mluvčí: Magda M.] (smích).


Rok: 2019, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petrovice u Karviné (Dolní Marklovice), Téma: Velikonoční šoldra, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Iva Š.] A pekli jste tak. Jak dišo sum ty jidáše nebo jaksi <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> co se peklo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Magda M.] <překryv mluvčích> ne. To se pekla </překryv mluvčích> šoldra.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] To se šoldra  pekla.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] To bylo vždycky <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] Pirše se maso uvařilo a. A. Vindzuné a špirka.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] A to se zarobilo tum polívkum.
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Magda M.] Jedině se mlíka dalo tela co ty droždě  vyšly.
[mluvčí: Magda M.] A tak se to tum polívkum zarobjalo.
[mluvčí: Magda M.] No a to se dalo na. Na plech to těsto na to se ukládalo špirky  bůčku v*. Teho vindzuného a to vindzuné maso zavinulo.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Magda M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Magda M.] No i upeklo a to se nazývala šoldra.
[mluvčí: ] (bouchnutí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Jak se bydlelo ve mlejně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A ještě když si pamatujete na ten mlejn tak ty Novákovi. Bydleli.  V přízemí. Anebo v patře? <překryv mluvčích> v tom starým mlejně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.]  ty bydleli dole.
[mluvčí: Bohdan K.] (odkašlání).
[mluvčí: Dobromila K.] Já spala nahoře nad tím schodištěm. Tam byl takovej . Takovej stupek jsme tomu říkávali no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] A potom když postavili ten druhej díl. Tak potom spali tam jo. Pamatuju si je moc dobře.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Bohdan K.] A než to postavili tak si to ještě pamatujete taky? Co tam bylo na tej. Na tej straně. Co je ten novej barák? To postavil až ten Franta.
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Dobromila K.] No. <překryv mluvčích> jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> když se oženil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] No. Než se <překryv mluvčích> oženil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a co </překryv mluvčích> tam bylo potom?
[mluvčí: Bohdan K.] Př* předtím.
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Dobromila K.] Předtím?  Takový <překryv mluvčích> kolničky jo. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> kolnič* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Dobromila K.] No.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Dobytek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> a kol* </překryv mluvčích> kolik jste měli kusů?
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> j* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> čtyři </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> kraviček </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <para type="potichu"> čtyři </para>.
[mluvčí: Dobromila K.] Čtyři a  ještě dvě telata.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] A prasnici i s prasátkama.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] No a když se prasila tak. Já jsem tam u nich spala!
[mluvčí: Dobromila K.] No a jsem. Hlavně hlídala aby je nezalehla. Hmm.
[mluvčí: Dobromila K.] No. Jsem jí je dávala pryč.
[mluvčí: Bohdan K.] Tak jste tam byla jako doma. Víc <překryv mluvčích> než doma </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Jo. Jo. Jo.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A to jsem dělala doma. I v tom <překryv mluvčích> mlejně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] No.
[mluvčí: Dobromila K.] Mlynář mi říkal.
[mluvčí: Dobromila K.] To je naše holka.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Pustota, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Dobromila K.] No jo. To je jako ta Pustota. Co jsme byli.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Ta příští rok devět c* . Set deset byla <překryv mluvčích> stavěná </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] Tak <překryv mluvčích> teď by jí bylo </překryv mluvčích> sto let.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> sto let </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Bohdan K.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Dobromila K.] No jo. Tak to vít* to víš to už chtělo hodně <překryv mluvčích> opra*. To jsme </překryv mluvčích> tam hodně předělali.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> opravit </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] Tenkrát když jsem to koupila tak tam svítilo jedno světlo jen no.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Jsme dávali novou elektriku. Vodu. Všechno no.
[mluvčí: Dobromila K.] A městská voda je tam zavedená.
[mluvčí: ] (ruch z ulice).
[mluvčí: Dobromila K.] Všechno. No.
[mluvčí: Dobromila K.] No. Podlahy dveře okna.
[mluvčí: Dobromila K.] Všechno to všechno.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] No jo.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A potom s*. Potom <para type="přeřeknutí"> sadi </para>!
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] To byla spoušť!


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Co u nás jedly děti lufťáků, Počet mluvčích: 1
No ty děti. (hlasitý hovor v pozadí). Ještě nebylo dovaříno ty už seděly za stolem. (dlouhá pauza). A jednou ta paní přišla. Že doma nic nechcou jíst. Že jsou najedený. A máma říkávala. No tak přijďte a ochutnejte co jíme. No. Přišla. A naše máma dělávala bramborovej salát se smetanou. No ty děti. No a ženich se učil hrnčířem. A takový míse jak umyvadla veliký. A to jsme mívali plnou tu mísu. Ty brambory se do toho nakrájely teplý. A zalilo se to tou smetanou. Ale to byla pochoutka. A ty děti nepřestaly jíst dokud tam na lžíci bylo. (hlasitý hovor v pozadí). No tak máma jim to potom musela strojit do hrnce tu smetanu no. Ona říkala. Brambory si uvařte a vlažný tam dávejte do. Míse. A zalejte to tou smetanou. (hlasitý hovor v pozadí). No ty se toho najedli!. No. No. Ty říkali. Voni ty děti přijdou a nic nejí. My jsme jedli. A my jsme furt chtěli vědět co. Oni nevěděly. Tak se jdu zeptat. (hlasitý hovor v pozadí). Ta paní byla u nás věčně věčně pro všechno.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Štercové šišky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Bohdan K.] A co tak. Povětšinou se vařilo ve všední den u Nováků?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> co vaše máma </překryv mluvčích> nejvíc vařila?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Bohdan K.] Škubánky <překryv mluvčích> taky a takový ty jídla </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích>  je </překryv mluvčích>. Jo obyčejný jídla. No.
[mluvčí: Dobromila K.] No jo.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A náš Fanouš tuhleten. Poslední co je ten ti měl tak rád šišky štercový s mákem.
[mluvčí: Dobromila K.] A když jsem se zeptala.
[mluvčí: Dobromila K.] Co budu. Co mám vařit?
[mluvčí: Dobromila K.] <para type="imitace"> šišky </para>!
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] A přišel na vojnu a z vojny a už je nechtěl.
[mluvčí: Dobromila K.] Tam začal kouřit.
[mluvčí: Dobromila K.] Doma ještě nekouřil tenkrát.
[mluvčí: Bohdan K.] A ty se di*. U nás taky dělaly ty štercový šišky.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Bohdan K.] <překryv mluvčích> babička je taky dělá </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Dobromila K.] A jsou dobrý.
[mluvčí: Dobromila K.] Ty se mákem a bejval ten med všelijakej.
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Dobromila K.] No tak se a. Když byly mastný máslem jéjej ty bejvaly dobrý <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] Štercový.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Dobromila K.] (pousmání).
[mluvčí: Dobromila K.] To se namíchalo štercové!
[mluvčí: Dobromila K.] Hmm.
[mluvčí: Dobromila K.] My jsme je měli často.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Doudleby, Téma: Květák a kapusta, Počet mluvčích: 1
Naše máma jim říkávala. Nečekejte až přijdem z pole vemte nůž a uřízněte si kterou chcete. (nadechnutí). Buď zelí nebo ho*. Kapustu nebo. Květáku co ho krmili krávam. (hlasitý hovor v pozadí). Mlíkař Tichej říkával že máme nejlepší tučnost mlíka. (hlasitý hovor v pozadí). (nadechnutí). To že žrali květák a kapustu krávy. (hlasitý hovor v pozadí). (pousmání).  dneska se platí takovej drahej. A já ho mám moc ráda ještě dnes. Smaženej a. A jenom uvařenej je dobrej. (hlasitý hovor v pozadí). (hlasitý hovor v pozadí).