Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Jak jsme doma dřeli, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Anita M.] Děda byl.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (povzdech).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] Já jsem se dozvěděla v sedmdesáti rokách že jsem byla nejs*. Nejshnilejší nevěsta ve Starýču.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ježišikriste </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Anita M.] <překryv mluvčích> fakt </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Já jsem přišla z Nové Huti. Přijela jsem ve čtvrt na čtyři převlíkla a valila na pole.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Jsme skládali aj sedmdesát ostrbů.
[mluvčí: Anita M.] To nebyla žádná sranda.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] My měli najaté kus pola oni měli a mě se neptal žáden jestli  můžu lebo nemůžu jestli půjdu lebo ne.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já jsem přišla převlíkla a úvaly letíme na pole protože se sušilo skládalo se do ostrbů a všecko možné.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] A to jsem se dozvěděla včil.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já jsem dědovi myla prdel musím to tak sprostě říct nohy. Zadek a on ještě mě tak pomlouvá b* já jsem říkala.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Ježišmarja vždyť co já jsem se tu nadřela!
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] My jsme chodili vejce kupovat.
[mluvčí: Anita M.] Doma byly kury staří měli kury a my jsme chodili vejce do <unclear> 1 </unclear> kupovat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Anita M.] Tak to  taká byla hospodárka.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Mlíko jsem měla to je fakt no ale to tak je všecko.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Anita M.] Jinak se všecko dalo pryč.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Nevím jestli vejce prodávali aj to nevím. To já jsem se tak.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Člověk je taký blbý ještě jak je mladý tak ho to ani tak něja* <para type="přeřeknutí"> neaza* </para>. Nezajímá že.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Jenom vím že jak  já jsem.  Přijel. Manžel  brácha. Od manžela plné tašky jsem nosila batohy na hřbetě. Na motorce a my jsme si museli vejce koupit.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Dřeli jsme tu oba dva jak blbci s tým Vaškem. Protože.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ježiš já si vzpomínám já nevím kolik mohla mít ta Ivanka roků.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Mi. Tak šíleně bolelo ve hřbetě ale tak hrozně že nakonec jsem musela jít doktorovi.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Samozřejmě doktorka.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Obstřik od vrchu až dolů a injekce.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Přijdu domů.
[mluvčí: Anita M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] No prosím tě ka*.
[mluvčí: Anita M.] Já jsem jela v sedm hodin. Že. Jak se jezdilo do Místka v devět hodin zpátky a on už čekal s kosú u vrátek.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Říká.
[mluvčí: Anita M.] No kaj jsi. Kaj <překryv mluvčích> ten autobus my už </překryv mluvčích> tě čekáme je třeba jít nivovat.
[mluvčí: Rozálie B.] (povzdech).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> & </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Anita M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (jiná osoba).
[mluvčí: Anita M.] A tak já jse*  popr*  to ze začátku to šlo. Jo.
[mluvčí: Anita M.] Až jsem se pár razy jsem se musela  jsem odbírala on sek kosú já jsem to odbírala dávala na to. Na  provisla a děcka a Iluška už to musela zase vázat a já jsem ku koncu se nenarovnala.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Tak od začátku do <překryv mluvčích> konca </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ubožátko </překryv mluvčích>!
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] <překryv mluvčích> že by ju na* . Já jsem </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> to je hrozné. Neměli slitování </překryv mluvčích> nebo co.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] + chodila jsem den. Oni neuznali nic.
[mluvčí: Anita M.] Na druhý  den. Já jsem chodila co druhý deň na ty injekce a na ty obstřiky a doktorka Hrušková mi říká.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smrkání).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Paní Hrušková to není možné proboha vždyť vám už to musí povolit trošku.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já řík*.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Vy ne*. Určitě neležíte. Neodpočíváte.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já říkám.
[mluvčí: Anita M.] Ale jo. Paní doktorko.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] No a co jsem mohla říct že  š*  tchán  už na m*. Čeká. Až přijdu domů?
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] A on mi řekne že má nejshnilejší nevěstu ve Staříču.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Co se vařilo a jedlo, Počet mluvčích: 1
(nadechnutí). A přijel tu aj  synovec. S  přítelkyní tenkrát ještě. (nadechnutí). A tož co. Jak mladá holka či já jsem nebyla žádná kuchařka. Já jsem ne*. Já se přiznám že ani teď nejsem nijaká kuchařka jo. (bouchnutí). (nadechnutí). A. Ježišmarja a u na*. Se hodně u na* tudy. Se dělaly. Uzené maso a kobzolové placky a okurka k temu. (bouchnutí). (bouchnutí). (mlasknutí). (bouchnutí). (nadechnutí). To jsme hodně dělali. Tak já jsem ti též to raz udělala. (bouchnutí). (nadechnutí). A on mi říká. Ježišmarja teto jak #s to děláš že ty máš ty placky tak <para type="nahlas"> světlé </para>. (nadechnutí). (nadechnutí). Říká. My jak to děláme doma vždycky to máme také černé. Já říkám. No já nevím no normálně. Ne? (mlasknutí). Tak to mi kolik razy už si vzpomněl na to. (rušivý zvuk). Říká. Já si na to pamatuju. (smích). (zvuk zvířete). (citoslovce). Což. Jak přijdú dva lidé. Ť* a člověk je. (dlouhá pauza). Že kdysi nebývaly mrazáky nebo něco že. (nadechnutí). Aby tam bylo kus masa vytáhnout na oběd nebo co. Že. My měli z uzené zavařené a tak to se otevřela sklínka a. (rušivý zvuk). (nadechnutí). (rušivý zvuk). (nadechnutí). Nechalo se to prohřát že v tym. V tej šťávě v tym zrucu. (rušivý zvuk). (mlasknutí). (nadechnutí). No a. (hluk v pozadí). S okurkú třeba nebo zelí se k temu dělalo. (hluk v pozadí). To jsme hodně to uzené dělali.


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Frýdek-Místek (Zelinkovice), Téma: Velikonoce, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jiřina H.] Velikonoce no tak to se vždycky to jsme se schovávali už. Protože tam hodně hodně lítali. Ti kluci že jako známí a takoví ti malí že.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] Tak kdysi se to hodně dodržovalo takové ty šmigrusty <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no šmigrusty </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> šmigrusty </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] To tak to už. Bo a to bylo dobré no tak jsme vždycky. Jak nás naháněli třeba <para type="se smíchem"> to těma </para>  no -.
[mluvčí: Jiřina H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (smích).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] No <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> . Teď si též <překryv mluvčích> nevzpomenu no jas*. Jalovec </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> no jalov* </překryv mluvčích>. Jalovcem no to takže to. I taťka vždycky jsme myslím doma měli tak to je vždycky nařezal <překryv mluvčích> jako takto </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> no a potom </překryv mluvčích> na druhý den zase my jsme akorát rodiče my jsme nechodili nějak tak po po dědině na jakési ty velké šmigrusty ale.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] To je jak ti kluci. Lítali za to vždycky. <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a co jste </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> dávali těm </překryv mluvčích> koledníkům?
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> tak to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Jiřina H.] Do tak kdysi se. Hodně. Vlastně vařily ty vajíčka že? To a tak se to. Rozdávalo vařené no takže to.
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Frýdek-Místek (Zelinkovice), Téma: Zabíjačky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> takže to. Tak </překryv mluvčích> to já jsem se nikdy nemohla na ty zabijačky dívat. Protože mi to dělalo blbě jak tam ty prasátka mučili že?. A to.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a jak probíhaly zabijačky </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] Takže to až potom. Ke konci <překryv mluvčích>  to jak </překryv mluvčích> už to bylo. <překryv mluvčích> hotové že </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> no a </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> tak co jste dělala </překryv mluvčích> potom?
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> s*. Jestli jste </překryv mluvčích> jim pomáhala na té zabijačce nějak.
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Jiřina H.] No tak jo museli jsme to vařit jako se. Různé takové ty věci. Při <překryv mluvčích> jelitách a takové ty </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> c*. Jaké věci </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Jiřina H.] Jelita a potom  ty tlačenky nebo prostě nějak krájet to maso a takové ty různé to.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] A h*. Já osobně vždycky jsem říkala že.  Mám. Ze zabijačky ráda řízky a jelita.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (smích).
[mluvčí: Jiřina H.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> <unclear> 2 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a jak se jmenuje ta polívka </překryv mluvčích> ta ovarová ta.
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="šeptem"> prdelovka </para>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Jiřina H.]  <překryv mluvčích> jo prdelanka prdelanka </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> si nevzpomenu jo prde* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] Tak to no tak <para type="přeřeknutí"> dyksi </para> jsme to jedli všecko že?. Ale teď jsem jako to takový zbytek je že mám ráda akorát řízky a jelita. <para type="se smíchem"> z toho. Zabijačky </para>.
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Jiřina H.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Školní docházka během 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Štěpán Š.] Tu třetí třídu tak nějak chodila do Radvanic. Do té <překryv mluvčích> české školy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> jsi říkala </překryv mluvčích> půlrok na propustku. Pak <překryv mluvčích> načerno </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> byla třetí třída a co bylo dál. Po té třetí <překryv mluvčích> třídě </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> po té třetí </překryv mluvčích> třídě jsem určitou do*. Protože jsme neměli ani propustky. Ani.
[mluvčí: Štěpán Š.] (nadechnutí).
[mluvčí: Štěpán Š.] (vydechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A ta. Škola s*  rodičům jako napsala že  ty děti nemohou k nim. Do školy chodit.
[mluvčí: Silvie H.] (vydechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Protože oni měli zákaz.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Tak. Automaticky přestali. Jak ti z té Karviné jezdit.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Jedině ještě to šlo že někteří. Třeba měli  ty příbuzné v protektorátě.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Jenomže taky to bylo jenom na chvíli.
[mluvčí: Silvie H.] Protože Jindra Hrušková měla tetu. Křesničku jak říkala.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Měla v Mariánských Horách.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A tam jasně potravinové lístky na ni nedávali tak jaktože to dítě. Co tu dělá.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Tak se musela vrátit do Petřvaldu.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Víš?
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Tak si to Němci zařídili.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Ruští zajatci na konci 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Štěpán Š.] Jako Rusové že tam byli <překryv mluvčích> nebo co </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. No. <překryv mluvčích> Němci </překryv mluvčích> Němci se zajatcima. Ruskýma.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Štěpán Š.] Aha.
[mluvčí: Silvie H.] Grigorij byl Rus i ten <překryv mluvčích> druhý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> víš? No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Ale ten s náma nikdy. Jenom Grigorij.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A ten nám o všeckým tom svinstvu.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Protože on říkal hned nám to říkal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Že jestli je neosvobodí Američané tak že jsou ztraceni.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Že všechny postřílí že. Že Němec j*. Je zlikviduje.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A říká.
[mluvčí: Silvie H.] I kdyby n*. <překryv mluvčích> n*. Přiš* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> počkej Němec </překryv mluvčích> že je <překryv mluvčích> zlikviduje </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> ano.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Protože  automaticky je zlikviduje protože ví že to jsou samí  váleční zločinci.
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Kdyby je Američané osvobozovali tak by měl naději.
[mluvčí: Silvie H.] A on říkal že on naději i kdyby je. Sovětský svaz tak. By je postřílel.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A to. Potom tahali. Tam kolem nás skutečně šli.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] A šlapali. Zpátky do Ruska a po cestě je. Likvidovali.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Protože málokterý tu cestu přežil.


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Osvobození ruskými vojsky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Štěpán Š.] Kdo začal útočit?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] To už byli osvoboditelé kteří začali střílet.
[mluvčí: Štěpán Š.] (mlasknutí).
[mluvčí: Štěpán Š.] Jako na tu Masarykovu <překryv mluvčích> školu </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> na </překryv mluvčích> Masarykovou školu to už byli. Rusáci kteří tam první tu. Střelbu.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Jenom tatínek říkal.
[mluvčí: Silvie H.] <para type="přeřeknutí"> nenachá* </para>. Nenecháme Masarykovou školu zlikvidovat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A vylez na  na chalupu tam to měl připravené a pověsil prapor československý.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="nahlas"> netrvalo půl hodiny a já já říkám </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="nahlas"> ježišmarja tati už jdou ti </para> <para type="se smíchem"> zločinci </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Taťka vyšel do zahrady spodní podíval se a říká.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Ne to jsou Rusáci a j* jdu jim na* naproti.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A už se nestřílelo na školu.
[mluvčí: Silvie H.] Takže tam byl den předtím. Tam stříleli. Na Masaryčku víš?
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Silvie H.] Jak -.
[mluvčí: Štěpán Š.] A oni tam byli. Na začátku května. Že jo.
[mluvčí: Štěpán Š.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> to bylo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> ano.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> to už ho </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> protože </překryv mluvčích> na tom pomníku bylo já nevím jestli pátého května nebo něja* nějaké takové datum.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Ano.  Druhého.
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> druhého </překryv mluvčích> pátý <překryv mluvčích> nás osvobodili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> druhého. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] Hmm.
[mluvčí: Silvie H.] No.


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Zážitek s Poláky na začátku 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Poláci byli. Krutí.
[mluvčí: Silvie H.] Vždyť my jsme měli po deváté hodině kterého. Potkali tak ho tak zlátali že se třeba už ani neprobral. Ten člověk.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] (pousmání).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] My jsme jednou si jenom dovolili a  šli jsme buď od toho  no Miseciuse Petra.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.]  a on říkal.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Ale to nic. To. Projdete tím že v tichosti.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] No a. Jak. Já už jak jsem. Viděla. Jak se ty štítky zableskly tak už jsem se dala do pláče víš.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A to bylo vysvobození pro tatínka a maminku. Protože -.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="cizojazyčný projev"> dlaczego dziewczyna płacze </para>?
[mluvčí: Silvie H.] Se mě ptali.
[mluvčí: Silvie H.] <para type="cizojazyčný projev"> dlaczego </para>?
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A  já jsem říkala.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Bojím se. <para type="cizojazyčný projev"> policjonuv </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A nemusí se <para type="cizojazyčný projev"> dziewczyna </para> bát <para type="cizojazyčný projev"> policjonu </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] My b*.
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> tak nás převedli tam přes tu cestu </para> a to už jsme byli. U našeho pod kopcem. Že tak to už jsem byla šťastná že.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Protože oni byli. Skutečně bezohlední.
[mluvčí: Silvie H.] (odkašlání).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Poslouchání rádia za 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Silvie H.] Museli jsme. My být velice opatrní aby nikdo nepřišel na to že u nás je rádio.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Vždyť za to byl trest smrti.
[mluvčí: Silvie H.] No tak já jsem vždycky jak začal taťka poslouchat tak nos na tom a hlídala z kuchyně aby nikdo nešel.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> a. Jednou tam přišli </para> Hruškovi bylo nějaké důležité.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A oni mi byli. V tom no v  no jak se říkalo tomu. Té České republice. V té době protektorátě.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (odkašlání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A věděli že bude buď měl projev  prezident Beneš tak přišli.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A já  přilepená na tom oni v ložnici. Poslouchali.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A teď já jsem slyšela. Jak ten to už bylo už byla tma. Že. A slyšela jsem jak klapla ta u. U. <překryv mluvčích> u </překryv mluvčích> u branky.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> u branky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A tak jsem už jsem říkala.
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Kdosi k nám jde.
[mluvčí: Silvie H.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] No. A teď já už. Měla slzy na krajíčku. Protože ta postava se blížila. Že.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A teď jsem. Poznala že to je stařík jo.
[mluvčí: Štěpán Š.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Tak & si říkám.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (citoslovce).
[mluvčí: Štěpán Š.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] Stařík!
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A oni zas <para type="se smíchem"> v* vedle slyšeli strážník </para>.
[mluvčí: Štěpán Š.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> v tu ránu vypínali </para> tma. <para type="se smíchem"> v chalupě. Že </para>.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Stařík jenom.
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> do hroma taková tma tu je všude </para>.
[mluvčí: Štěpán Š.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> ale já přes ty slzy jsem byla šťastná že to je stařík </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: O jednom známém, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Silvie H.] Protože strýčínek on byl takový. Jak říkal kmotříček <para type="se smíchem"> Jaroslav </para>.
[mluvčí: Silvie H.] Taková řítka chrobalivaj <para type="se smíchem"> říkal </para>.
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Celý celý život se <para type="se smíchem"> máminé sukně </para> držel.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] A b* bylo to tak.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] S. Kdejakým malérem co měl. Tak vždycky přiletěl &  úplně  bledé ty rty jak mu ten  synek vypustil ten rybník. Tomu  lékárníkovi.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (citoslovce).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] (mlasknutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Štěpán Š.] No tak to bych i já byl na mrtvici. To <překryv mluvčích> se mu nedivím </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Silvie H.] <překryv mluvčích> no tož </překryv mluvčích> no tož tak mu taťka říkal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Běž popadni synka v prvé řadě se tam.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Protože on.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="imitace"> co budu robit co budu robit </para>?
[mluvčí: Silvie H.] A taťka říkal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] No co jinšího popadni synka zajdi se omluvi* a tu  škodu mu musíš zaplatit.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Na co jsi táta?
[mluvčí: Silvie H.] Říká.
[mluvčí: Silvie H.] To kdyby byl. Můj synek tak by si na zadek nesedl.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="imitace">  & tak dobře </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (citoslovce).
[mluvčí: Silvie H.] No.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Petřvald, Téma: Konec 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Silvie H.] No a Rusáci přišli až k nám.
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] Den předtím jsme tam měli v kuchyni jich bylo asi deset spali pět a druhá řada pět.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] Kdo?
[mluvčí: Silvie H.] No <překryv mluvčích> Němců </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Štěpán Š.] <překryv mluvčích> Němci </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A ten jeden. Němec jako nám říkal.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Vy se těšíte?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Špatně česky to bylo š* špatně česky.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] Vy se těšíte na Ivana.
[mluvčí: Silvie H.] No my jsme mlčeli.
[mluvčí: Silvie H.] A. Oni říkali.
[mluvčí: Silvie H.] Ale budete strašně zklamaní.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] A byla to pravda.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] To byli Němci poslední Němci kteří byli i u nás.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A kdokoliv. Tam. Sáhnul na kliku v kuchyni tak ten jeden měl pořád připravenou zbraň že bude střílet.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Tak oni. Chtěli. Taky dojít domů. Protože ten co u nás bydlel ten obrst tak stařík říkal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] Tak Rusáci spali tam. Na zemi. Že. U nás.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A ten. Obrst chodil a. A nic.
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] A stařík říkal.
[mluvčí: Silvie H.] To jsem zvědavej kaj ten hrom půjde spát.
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Štěpán Š.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> a </para> ráno přišel ohřát si. Já nevím kafe nebo co a říká.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Tak ten pjeron hup ke mně do lůžka a spal se mnou.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (smích).
[mluvčí: Štěpán Š.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Ale fakt. On byl hodný ten obrst protože  ten jednak tým Rusům neubližoval.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Věděl. Kdy jedou  s municí a. Jak se vraceli už ho nezajímalo co přivezli.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Štěpán Š.] (smích).
[mluvčí: Silvie H.] Oni přivezli ci* cukr. Mouku a <para type="se smíchem"> a. Rozdělovali to nám </para>.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] Mamuška musela upéct chleba že a . Do kafe cukr říkal ten.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: Silvie H.] A dokonce ten chleba až od  toho no co byl. Novák ten též je měl tam.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A tam byl jeden takový Němec. Ten. Měl asi nějakou. Protézu už nohy. Víš. Tak. Jezdil též s nima.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] A přišel k nám a říkal.
[mluvčí: Silvie H.] Mamuška <para type="cizojazyčný projev"> m* mir </para> taky <para type="cizojazyčný projev"> Brot </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] <para type="se smíchem"> aby upekla </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Silvie H.] Čili já jsem říkala jak. By. Pohodě žil celý národ.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] Protože ani nestříleli nás. Ani nám nevyhrožovali naopak. Co přivezli rozdělili mezi lid.
[mluvčí: Silvie H.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Silvie H.] No takže můžu říct. Že my jsme ten konec války zažili dobře.
[mluvčí: Silvie H.] (dlouhá pauza).


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Jak jsme viděli různá strašidla, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Takové kule ohnivé <překryv mluvčích> létaly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> to aj </překryv mluvčích> dědeček viděli.
[mluvčí: Lubor K.] Takové kule ohnivé létaly.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale sotva že aj já jsem to viděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> já kruci kde to spadlo tohle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] Ohnivé kule to byly.
[mluvčí: Lubor K.] To byli hastrmani. Byli  tito skřítci. Byli černokněžníci. Byli tito.
[mluvčí: Lubor K.] Všecko to lezlo na člověka jak mouchy.
[mluvčí: Lubor K.] No prvej ale to zas.
[mluvčí: Lubor K.] Poprvé <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> zaříkat </překryv mluvčích> zaříkat tady ty.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale tož ta </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Lubor K.]  tito v tých kosteloch chodili na ty pola.
[mluvčí: Lubor K.] A. Tehdy <překryv mluvčích> sa to ztratilo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> to bývalo </překryv mluvčích> po tom byla ohň* toto. Byla válka kde to <překryv mluvčích> letělo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>. Ztratilo se to <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale ta válka </překryv mluvčích> to byla po tom po tom draku.
[mluvčí: Karla K.] Jak to letělo ta ohnivá to byla že <překryv mluvčích> ohnivá hlava </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> ale ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] A.  <překryv mluvčích> zezadu </překryv mluvčích> také počaly  ty. <překryv mluvčích> jiskry </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> ale n* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> jiskry </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> letěly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] Ale né. <unclear> 1 </unclear> <překryv mluvčích> jak </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> válka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> potom </překryv mluvčích> chodili do tých pol.
[mluvčí: Lubor K.] Ty byli tam. Kolem týchto. Chodili a to s* sa ztratilo všecko.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O bezhlavém chlapovi, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] To bylo. V Mirošově tam po tej cestě. Vždycky po půlnoci chodil chlap bez hlavy.
[mluvčí: Lubor K.]  a. To máž <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] To to bylo hrůza tam lidi nechtěli v noci ani na nic sa podívat.
[mluvčí: Lubor K.] Chlap bez hlavy. Načisto chodil tam po cestě.
[mluvčí: Lubor K.] Po půlnoci od.
[mluvčí: Lubor K.] Od půl dvanáctéj či od půl jednéj chodíja ty duše.
[mluvčí: Lubor K.] To je přesně.
[mluvčí: Lubor K.] Já mám dobrý <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Od. Od půl jedné.
[mluvčí: Lubor K.] Po dvanáctéj hodině. Začnú ti duši chodit.
[mluvčí: Karla K.] A proč chodíja. Protože sú zlí kdyby <překryv mluvčích> byli </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> co </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Karla K.] + kdyby nebyli hříšní. Tož by nechodili ale že <překryv mluvčích> sú zlí. <unclear> 1 </unclear> chodi* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> ale né. Ale </překryv mluvčích>. Hříšní nehříšní.
[mluvčí: Karla K.] Ale svatí <překryv mluvčích> nechodíja </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>. Svatí nechodili. To byli  hledali si pomoc.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O světlonoších, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Světlonoše jsem viděl.
[mluvčí: Lubor K.] Světlonoše jsem viděl. To takové světélka.
[mluvčí: Lubor K.] Toliké světélka. Tak to poskakovalo. Po poli.
[mluvčí: Lubor K.] Já na to zapískal. Už to bylo na tobě.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Lubor K.] A neunesl #s to.
[mluvčí: Lubor K.] Tak sa to <unclear> 2 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Jako já. Jako chlapec jsem byl toliký. Toliký. Dva roky jsem měl. No.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] A dívali se tam jak je . Hotel. Hotel tento. Hot*.
[mluvčí: Lubor K.] (zakoktání).
[mluvčí: Lubor K.] No hotel na nádraží. Sakra tam světélek poskakovalo.
[mluvčí: Lubor K.] Potom. Nad ulicí.
[mluvčí: Lubor K.] Ježišmarja kdyby <překryv mluvčích> někdo <para type="nahlas"> zapískal </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Lubor K.] Počkaj. Kdyby někdo zapískal. Tož budeš vidět. Že je to hned za krkem.
[mluvčí: Lubor K.] To víš jako chlapčisko. Tož co. Já už jsem pískat trochu uměl.
[mluvčí: Lubor K.] Kruci zapískal. To #s mohl vidět krk. Všeci byli hned v chalupě.
[mluvčí: Lubor K.] A <unclear> 1 </unclear> jsme to měli zaryglované dveře jak. <překryv mluvčích> tak to bubnovalo </překryv mluvčích>. Tak to bubnovalo na ty dveři.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> nedělaj s* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] Dělá sa velice chytrý to.
[mluvčí: Lubor K.] Nu tož.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Ty tom nevěříš!
[mluvčí: Lubor K.] Mámo. Ty tom nevěříš. Opravdu. Já necigáním.
[mluvčí: Lubor K.] Tak to. Tak je to jaksi. <překryv mluvčích> tož co <para type="nahlas"> hovno ty víš </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> to byli jakýsi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] Hříšný rod.
[mluvčí: Lubor K.] Tož hříšný rod. Tož. Prvej to bylo tak. No.
[mluvčí: Lubor K.] Prvej to bylo tak byli. <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> a Nováková je </překryv mluvčích> starší a nevykládá to.
[mluvčí: Lubor K.] Tož hovno. Hovno zkusila.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Jak jsem viděl čerta, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Jsem viděl čerta.
[mluvčí: Lubor K.] Já jsem viděl čerta živého po pás.
[mluvčí: Karla K.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Tam jak šel.
[mluvčí: Lubor K.] Já jsem spával na tej hůře. <unclear> 3 </unclear> čerta viděl po pás.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="nahlas"> jak ho maluješ. Tak je </para>.
[mluvčí: Lubor K.] Ale nech si vyklá* kdo chce co chce.
[mluvčí: Lubor K.] Kruci. Kdyby mňa řezal na všetky strany. Krev by ze mě nevyřezal.
[mluvčí: Lubor K.] Pěkně. Na jeden štebel otevřely sa dveři a zaryglované. Na jeden štebel.
[mluvčí: Lubor K.] Tož to to byl takový žebř široký takový široký. Dřevěný žebř <unclear> 1 </unclear> tak to zapraštělo. Potom na druhý. Na třetí.
[mluvčí: Lubor K.] A nespal jsem.
[mluvčí: Lubor K.] Kruci. Potom jsem viděl hlavu takú ohnivú.
[mluvčí: Lubor K.] Měla po pás <unclear> 2 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] To jsem měl <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="nahlas"> ani dechnout ani <unclear> 1 </unclear> </para>.
[mluvčí: Lubor K.] A potom se to ztratilo.
[mluvčí: Lubor K.] A od tej doby jsem potom na tej hůře už nespal.
[mluvčí: Lubor K.] A kdysi tam ve tej chaloupce t* tej chaloupce. C* jsem spával chytil aj světlo jsem měl rožnuté a s* tak na mňa to lehlo ani dechnout a. A. Anebo peřinu hned to se mňa strhlo.
[mluvčí: Karla K.] <unclear> 1 </unclear> <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> filišníka tady <unclear> viděla </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> jsem tady přestal spávat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> neboj sa </překryv mluvčích> nic.
[mluvčí: Lubor K.] <unclear> 1 </unclear>. Mňa sa nastrašilo na světě ježišmarja a vy tom. Nevěříte no.
[mluvčí: Lubor K.] Vy tom nevěri* myslíte že to vám tu vyklá* pohádku.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Jak jsem viděl oběšeného Frantu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Kruci zlatí byl jsem tam u nich  u nich jsem byl. Na tuto. A sakra <unclear> 1 </unclear> měl bližej.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Lubor K.] Aby měl bližej kruci já tu přijdu <unclear> 2 </unclear> do tej stodoly.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] Ty vypadáš <překryv mluvčích> srandovně <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> a včilkaj zavadím tam </překryv mluvčích> o tu gréfu. Ježišmarja. No to je Franta visel.
[mluvčí: Lubor K.] (mlasknutí).
[mluvčí: Lubor K.] <para type="s křikem"> a člověče východiska jsem neměl </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] No já jsem se <para type="přeřeknutí"> še </para> kroutil sa na všecky strany a furt jsem ho viděl viset viset. Ale nemohl jsem <para type="s křikem"> vylézt z tej stodoly </para>.
[mluvčí: Lubor K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Lubor K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> no. No. No no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> pomysli si </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] Kruciš tam viděl jsem jak je oběs*. Jak byl oběšený vím.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Byl na gréfě. Na vozy oběšený a na trámě a já včilkaj tam. Přijdu drcnu se.
[mluvčí: Lubor K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Lubor K.] Nic mě nenapadlo jak jsem drcl do tej gréfy ježišmarja že to je. Franta visel.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 1987, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: Jak jsme viděli smrtku, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Počkaj. Já ti povím tolik.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="přeřeknutí"> po*. Ko* po* </para>. <unclear> 1 </unclear> ještě jak jsme bývali. Včil jako děcka no.
[mluvčí: Lubor K.] Včil viděli jedni. Jak. Taková bílá vysoká postava jde k Novákom.
[mluvčí: Lubor K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] <para type="s křikem"> ten mně ukazoval ten mně uka*. Tam je. Tam je. Tam je </para>.
[mluvčí: Lubor K.] A já jsem nic neviděl já jsem nic nevid*.
[mluvčí: Lubor K.] <unclear> takový </unclear> ale šedý byl. Bylo <unclear> 1 </unclear> tam chlapců taková řada.
[mluvčí: Lubor K.] Do rá*. A ráno už by* Novák byl mrtvý.
[mluvčí: Lubor K.] Tam postava taková vysoká. Takový stín šel a já jsem ho neviděl.
[mluvčí: Lubor K.] (mlasknutí).
[mluvčí: Lubor K.] A oni ho viděli.
[mluvčí: Lubor K.] Ráno už byl mrtvý Novák.
[mluvčí: Karla K.] Kdo to umřel. Nevíš?
[mluvčí: Karla K.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Karla K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] A Novák že tento Novák ne.
[mluvčí: Lubor K.] Ale.
[mluvčí: Lubor K.] To. To už sú. To. To je roků. Starý Novák to Cyrila otec a dědeček lebo co já vím.
[mluvčí: Lubor K.] Tam bývali Nováci v takovej dřevěnej chalupě jak byl Hruška.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O čarodějnicích, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Čarodějnice přišly o půlnoci.
[mluvčí: Lubor K.] O půlnoci přišly čarodějnice do tej chalupy jak tam topili tým dřevem.
[mluvčí: Lubor K.] T* <unclear> 1 </unclear> od od Lucie. Museli skládat po polénku až do tých Vánoc a zatopili v tom a včilkaj sakra. Kamna sa roztrhly kruci. A baby přilezly. Přišly.
[mluvčí: Lubor K.] (škytání).
[mluvčí: Lubor K.] To bylo  to bylo tak. Přišly do kostela ty baby a obrácené byl oltář <unclear> ho </unclear> řiťú.
[mluvčí: Lubor K.] No ty čarodějni* prvej bylo čarodějnic ježišmarja jo*.
[mluvčí: Lubor K.] (škytání).
[mluvčí: Lubor K.] Obrácené řiťú byly.
[mluvčí: Lubor K.] No bodejť kdo to ví všecko jak to bylo.
[mluvčí: Lubor K.] Prvej to bylo nadarmo pravit.
[mluvčí: Lubor K.] To by ani to včilkaj vůbec nevěří žádný nic jak to bývalo prvej.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Baby co měly být obrácené k oltářu. Tož byly řiťú.
[mluvčí: Lubor K.] A to byly kruci čarodějnice.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Chodily sbírat  v plachtách . N*. Na tom. Na poli trávu a. A potom dolily. Ze šráčků.
[mluvčí: Lubor K.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Krávy dojily mléko a tom sedlákovi . Ani  <para type="nahlas"> krev tekla </para> z vemen.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Nic ani ani. Kapky <para type="nahlas"> mléka </para> mléka nic.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Ani kapky <para type="nahlas"> mléka </para> nedostal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Baby sbíraly po tem. Po tom. Poli tu trávu do plachet a dolily mléko ze š*. Se <para type="přeřeknutí"> stráčků </para>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Lubor K.] A to #s nečula he?
[mluvčí: Karla K.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Karla K.] &.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> já to všecko vím <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> a a ale to muselo </překryv mluvčích> být s čertem spojené.
[mluvčí: Lubor K.] No a <překryv mluvčích> nic neboj sa teda bylo bab </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> no </překryv mluvčích>.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O čarodějnicích ve Starém Hrozenkově, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Jedna v Hrozenkově <překryv mluvčích> babka </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] No.
[mluvčí: Lubor K.] + byla hrozně.  Hrozná <překryv mluvčích> čarodějnica </překryv mluvčích>. A dcera už to také uměla.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] No a včil ta baba umřela  <překryv mluvčích> kruciš </překryv mluvčích> a čerti ju roztrhali na zahradě <para type="nahlas"> na kuse </para>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Jenom kuse tam po zahradě <překryv mluvčích> <unclear> byly ty </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> však #s to neviděl </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Lubor K.] Tož. Však to vykládali.
[mluvčí: Lubor K.] A ta dcera jak to viděla už s*. Sa toho zřekla.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Načisto tu babu roztrhali čerti na kusy po zahradě no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] No tož víš jak to všecko vykládali. Jak to ty. Co tam byli.
[mluvčí: Lubor K.] <unclear> 1 </unclear> to víš. Všecko.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O hastrmanovi, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] A kolikrát přišli.
[mluvčí: Lubor K.] Ježišmarja tam stáhl do vody hastrman. Tam. Utopil toho tam utopil toho.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.]  toť to nemůžu povídat. Neviděl se*.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Mně sa to neukázalo.
[mluvčí: Lubor K.] Kdosi to viděli aj strýc naši Novákový viděli to.
[mluvčí: Karla K.] (mlasknutí).
[mluvčí: Lubor K.] <unclear> 2 </unclear> takové chlapčisko malé střapaté a ze šosa mu tekla voda. Furt.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Karla K.] Kdesi <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> a a udělal </překryv mluvčích> tento sa.  Přeměnil v zajíca.
[mluvčí: Karla K.] A.
[mluvčí: Lubor K.] Jo bárco sa dělá a. A. Zavlékl ťa kde chtěl no však ti .
[mluvčí: Lubor K.] Mojeho o* otca  n* nu či mojej matky  děd  otec také byl tam. Měl u Mirošova měl pole a takové tam bylo tonisko hrozné a ten hastrman to obkročil jenom takový malý potůček <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Dobře ho znali ten potůček. <para type="nahlas"> nešli </para> na to obešli kdesi. Až dalej.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="nahlas"> co sviňa </para>. On ti to udělal před nima zajíc. A furt klécal.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="nahlas"> vči* dovlekl až do <unclear> 1 </unclear> až do tej kapličky </para> s tej kapličky a dobře znali cestu. To víš znali tento <para type="nahlas"> tam jich dovlekl </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] A furt před nima skačkal. Skačkal. Furt ho chtěli pustit hmm.
[mluvčí: Lubor K.] Když nepřešli to  když jich nechytil do tej vody. To sa udělal zajíc.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O rarášcích, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> v tej sakra rarášci </překryv mluvčích> létali v luftě tak to za tým takový oheň jenom letěl.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> už víš <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] Kruci. <překryv mluvčích> já </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ty #s </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tam letěl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> kdyby #s to viděla </překryv mluvčích> tož budeš posraná <překryv mluvčích> na věčnost </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> však </překryv mluvčích> však ty taky mohl #s letět. No.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> proč #s neleťel </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> no mohl jsem už letěli </překryv mluvčích>. <para type="se smíchem"> já <překryv mluvčích> nejsu tak </para> tak. Straš* já nejsu tak strašlivý </překryv mluvčích>. Jak ty.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> ty jsi takový zvědavý. <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] No.
[mluvčí: Lubor K.]  toho raráška jsem neviděl ale druzí pravili. Jak to letělo. Sakra. Oheň tak podle.
[mluvčí: Lubor K.] Ale možné jsem to kdysi viděl <překryv mluvčích> takový oheň za tom </překryv mluvčích> letěl takové jiskry letěly za tým takové. Takové to bylo cosi malé a <překryv mluvčích> tak <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> dědáček dědáček to viděl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ne tady to bylo jak ji* </překryv mluvčích> toto jak když je -.
[mluvčí: Lubor K.] Ale. Rarášek <překryv mluvčích> letěl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="s křikem"> a peklo a peklo </para>. Kde to přeletělo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Však to tady kdesi přeletělo to nad nad nad <unclear> 1 </unclear> ulicú to l*. Přeletělo to jsem. Myslím aj viděl.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Jé viděl jsem ho kruci. Viděl jsem ho.
[mluvčí: Lubor K.] Já jsem šel od <unclear> Nováků </unclear> a kruciš cosi takové ohniv*. Tak <překryv mluvčích> to prskalo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> to má takový. Dlouhý ocas </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="s křikem"> věříš </para> <překryv mluvčích> takový dlouhý ocas to měl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> drak drak </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Lubor K.] A. Tam sa ti všeci hádali. Kolik jich bylo po té ulici všeci.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Tam sem akorát vyšel od . Schodil jsem. Ke strýcovi šel jsem k branke a viděl jsem to letět.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Takový takové to bylo cosi dlouhé a takto oheň frčel.


Rok: 1987, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Valašské Klobouky, Téma: O strašidlech, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Lubor K.] Hore na Královci až jak je ta ta naš* hora.
[mluvčí: Lubor K.] Víš jak ta. Hora byla naša?
[mluvčí: Lubor K.] Je tam taková studánka. Tož tam seděl černokněžník.
[mluvčí: Lubor K.] A strýc <unclear> Novákový </unclear> to byl takový chlap. Opovážlivý. Aj v noci chodili a viděl tam toho černokněžníka. Ježišmarja ti upalovali.
[mluvčí: Karla K.] (povzdech).
[mluvčí: Lubor K.] No a potom kdysi šli  kdysi šli ze závrší a kruciš. Včilkaj jdú a zakopcú sa.
[mluvčí: Karla K.] (povzdech).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Žebrák tam byl mrtvý na chodníku o kruci <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Jak su star*. Jak praví. Jak su starý. Tak jsem sa ještě nepolekal. Jak to jak ten žebrák byl tam mrtvý ale jak. Vypalovali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] No.
[mluvčí: Lubor K.] A jak byli staří chlaps* opo*. Opovážliví v noci chodili.
[mluvčí: Lubor K.] Pomysli si jak tam. Zakoptali <unclear> straček brácho* </unclear>. Byl mrtvý hmm.
[mluvčí: Lubor K.] A kdysi počkaj. Kdysi také byli jsme na zelnici. A.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Tož.
[mluvčí: Karla K.] No tož bacha.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Včil cosi zapomněli na zelnici. Na zelnici cosi zapomněli.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] A včil hledajú. Hledajú a nemůžú to najít. Já nevím co to tam zapomněl.
[mluvčí: Lubor K.] Kruciš a včilkaj měli přes tu vodu jít aj. Tak sa jim že nohy <unclear> stíhaly </unclear>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] <unclear> 1 </unclear> přeletěli přes tu řeku.
[mluvčí: Lubor K.] A vy. Chlapisko staré. Ani já jsem to tak <unclear> 1 </unclear> jak oni.
[mluvčí: Lubor K.] Ale ty že vypalovali <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] A kdysi zas že chytil klobouk. A shodil ho jim do tůně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] No a ten klobouk furt utíkal do. Dal*. Dalej.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] A ty Pražáci.
[mluvčí: Lubor K.] Sakramente myslíš že já polezu do tej vody chytit jakousi šálu. Natož klobouk jsi <unclear> dost starý </unclear> <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Hastrman jich zas utopí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] Jak sa na*. Jak sa namočil trochu. Tož ten hastrman ho stáhl do tej tůně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] A nadávali oni to už věděli podív sa. Co sa mně navykládali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Lubor K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Lubor K.] Sa mně <překryv mluvčích> navykládáli <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> vy jste byli rod jakýsi </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Lubor K.] <para type="s křikem"> prvej </para> +.
[mluvčí: Lubor K.] + prvej to si nepředstav. Co bylo jakýchsi <překryv mluvčích> strašidel a tohoto </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Lubor K.] No tuten.
[mluvčí: Lubor K.] Ty hovno mámo. Co budeš vykládat.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Karla K.] + <překryv mluvčích> ale. Prosím ťa. Museli jste být </překryv mluvčích> jakýsi hříšný rod.
[mluvčí: Lubor K.] + no ne. Tož jak -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> jak </překryv mluvčích> to nezaříkali dokud nechodil do pola tam ti panáci chodil <překryv mluvčích> do pola tento </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Karla K.] <překryv mluvčích> a určitě zas nechodil </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Lubor K.] <překryv mluvčích> tož </překryv mluvčích> furt byli ty hastrmani a světlonoše a potom jak to zaříkali už nebyli.
[mluvčí: Lubor K.] Už toliké roky <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Prej to nezaříkali a bylo tých hastrmanů <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Lubor K.] Hastrmana jsem neviděl. Ale vím jak. Jak to tam táhlo nebo totok ale neviděl jsem ho.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Jak jsem se poznala se svým manželem, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Tadeáš P.] A vy jste s*  . Jak jste se s vaším mužem poznala že jste sem přišla?
[mluvčí: Pavlína K.] Pak jsem sloužila ve Štěpánský ulici pět let.
[mluvčí: Tadeáš P.] Aha.
[mluvčí: Pavlína K.] U nějakýho inženýra Nováka. <překryv mluvčích> von byl na* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> to už jste </překryv mluvčích> byla fešanda. To už jste byla  vokolo dvaceti.
[mluvčí: Pavlína K.] No.
[mluvčí: Pavlína K.] Tamhle je. Když mi bylo dvacet.
[mluvčí: Zlatuše S.] Jé.
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Zlatuše S.] No teda.
[mluvčí: Tadeáš P.] No jo.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> to byla fešanda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a a </překryv mluvčích> tak jako tam jsem sloužila pět let.
[mluvčí: Pavlína K.] No a otec v. Pětačtyřicátým za mnou přišel do Prahy jestli bych chtěla jít domů.
[mluvčí: Pavlína K.] Já povídám že ne.
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Pavlína K.] No a potom v šestačtyřicátým. V sedmačtyřicátým mi teta napsala že se bude Drahuna ve Vodochodech vdávat a že abych šla z* za družičku zase s Vaškem jako jsem byla ségře.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ahá </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no tak jsem tam </překryv mluvčích> jela na tu svatbu v dubnu.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a. Tam mě teta uvrkala abych tam vostala.
[mluvčí: Pavlína K.] Abych už do Prahy nechodila.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no já jsem </překryv mluvčích> taky si. V Praze nic. Nemohla koupit nebo tak bylo všecko drahý <překryv mluvčích> i kdy* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> po válce </překryv mluvčích> byl* <překryv mluvčích> to bylo špatný no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> i když jsem měla pět set </překryv mluvčích> nebo šest set <překryv mluvčích> měsíčně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> a jíst </překryv mluvčích> nebylo co.
[mluvčí: Pavlína K.] . Tak že jako. To.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak. Jsem tam vostala a že si najdu práci tam.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak jsme šly se sestřenicí do Roudnici. No ale nic jsme nesehnaly.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A tak teta povídá.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak si z toho nic nedělej. Půjdeš. S Drahuškou. Tomu. Zahradníkovi dělat.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a strejda byl sadař.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A von potom v létě když měl. Třešně a to. Zimní ovoce. Tak. Mi platil. Pojišťovnu za mě a já jsem mu chodila česat s nima.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a von koupil tady vodsud s nějakým Hruškou.
[mluvčí: Pavlína K.]  v la*. Mrskolesy se to. Nebo Mrskolepy.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích>   </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo tak nějak. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] (zakoktání).
[mluvčí: Pavlína K.] Za. Lovosicema.
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo jo jo.
[mluvčí: Pavlína K.] Zahradu tam pod <překryv mluvčích> Milešov* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> a to už bylo </překryv mluvčích> v Sudetech.
[mluvčí: Pavlína K.] Jo. To bylo pod <překryv mluvčích> Milešovkou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> jo.
[mluvčí: Pavlína K.] A. Tak jako tam koupili spolu. Zimní ovoce strejda.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích> mě vzal česat tam.
[mluvčí: Pavlína K.] Tam jsme měli takovej byl tam sedlák Hruška. Ten měl statek a. Ten baráček deputátní v tom jsme bydleli.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A česali jsme to ovoce.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> a voni to vždycky v noci vodváželi sem na Prahu.
[mluvčí: Pavlína K.] Hruška měl nákladní auto. No tak to sem vozili a.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] (mlasknutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak já jsem tam byla. No a samo sebou Hruška měl souseda kterej tam s ním jezdil. Pomáhal mu a ještě jeden nějakej Pepík Hruška.
[mluvčí: Pavlína K.] No a. Tenhle byl svobodnej no tak. I když byl starší než já vo sedmnáct let. No tak jsme se takhle sčuchli.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] Dobře.
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> potom když jsme přišli z tý zahrady. A šla jsem znova tomu zahradníkovi tak. Ten majitel.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Von to měl nějakej krejčí taky.
[mluvčí: Pavlína K.] A měl to zpachtovaný.
[mluvčí: Pavlína K.] Byl to Moravák.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak to. Tam ten pán prodal tak tenhle krejčí šel pryč.
[mluvčí: Pavlína K.] No tak já jsem byla taky bez práce.
[mluvčí: Pavlína K.] No a to už jsem s tím mým starým jako chodila <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No tak. Pak jsem byla v jiným stavení.
[mluvčí: Tadeáš P.] Ano ano.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak. Mě. Vodvez k svýmu bráchovi. Do Volevčic u Mostu.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Páč <překryv mluvčích> ten tam </překryv mluvčích> šel v pětačtyřicátým roce. <překryv mluvčích> tam si zabral </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo <překryv mluvčích> jo tam si zabral </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> jeho brácha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> páč </překryv mluvčích>. Bydlel tadyhle. Ptice. U. Toho. U Kladna.
[mluvčí: Tadeáš P.] Ano. Ano <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tak tam by* měl zabráno tak mě vodvez tam.
[mluvčí: Pavlína K.] Poněvadž jeho máma nechtěla když se dozvěděla že se mnou chodí že jsem mladá že si budu namlouvat tak nechtěla aby se mnou chodil.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] Ale.
[mluvčí: Pavlína K.] A. Jednou se nějak hádali a vedle se sousedem. Taky.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A. Ten Hruška jí potom povídá.
[mluvčí: Pavlína K.] A bábo co furt kecáte. Von si ji stejně musí vzít.
[mluvčí: Pavlína K.] No tak bába uhodila na něj. Že mě musí přivézt.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A von povídá.
[mluvčí: Pavlína K.] Když ji chcete vidět tak ji máte u Jendy v ve Volevčicích.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No tak táta mě musel přivézt. No.
[mluvčí: Tadeáš P.] No dobře. A pak jste vycházela dobře. Ne. <překryv mluvčích> z* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> nó. Někdy </překryv mluvčích> to bylo dobrý někdy ne.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> vo* </překryv mluvčích> vona se zlobila furt?
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Pavlína K.] A babka vono jí bylo tenkrát přes šedesát nebo jak. A.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> tak sem jsem </překryv mluvčích> přišla v březnu a koncem dubna jsme měli veselku.
[mluvčí: Tadeáš P.] No jo.
[mluvčí: Pavlína K.] A to jsem šla. Faráři vo. Vo* vohlášky. Do Hostouně.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A von byl tady nabouranej.
[mluvčí: Pavlína K.] Ho nějakej pan Hruška jeli. . S <překryv mluvčích> aerovkou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> nějaká paní se tu byla ve Hřebči podívat.  Byla skrz prase. Ve vsi.
[mluvčí: Pavlína K.] A tady Láďa Tichejch se měl ženit s Máňou Tichejch.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak byli zvědaví. Tak se šli podívat na tu veselku.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A pak jela na tom kole do tý Hřebče tadyhle z toho vršku.
[mluvčí: Pavlína K.] A jak. Fanda jel s tou aerovkou.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> bože </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>. Jestli jela po špatný straně nebo jak <překryv mluvčích> nevím že ho přelítla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> bože </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a byla </překryv mluvčích> mrtvá.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> bože </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] Aha.
[mluvčí: Pavlína K.] No. A. Farář byl holt. Natlučenej.
[mluvčí: Pavlína K.] A já jsem přišla. Vo ty vohlášky.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak jsem musela jít za ním na ten pokoj a von byl v posteli. Zafačovanej.
[mluvčí: Pavlína K.] (smích).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> bože </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a teď tam má </překryv mluvčích> doktorka z toho ordinaci.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak vždycky když tam jdu říkám.
[mluvčí: Pavlína K.] Tady spával farář.
[mluvčí: Pavlína K.] (smích).
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Nálet v roce 1945, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Pavlína K.] I že jezdili s koňma v Praze <překryv mluvčích> rozváželi </překryv mluvčích> pivo.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Pavlína K.] Poněvadž když byl ten nálet.  V pětačtyřicátým +.
[mluvčí: Tadeáš P.] Ano.
[mluvčí: Pavlína K.] + tak jsem Honzovi. Co jsem u nich sloužila nosila na Smíchov voběd.
[mluvčí: Pavlína K.] A když jsem vyrazila  z baráku ze Štěpánský. Tak už houkali.
[mluvčí: Tadeáš P.] Vy jste po*. Zažila ten únorovej nálet tam v Praze?
[mluvčí: Pavlína K.] No. A. To už houkali a  -.
[mluvčí: Pavlína K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] (citoslovce).
[mluvčí: Tadeáš P.] Prosím vás.
[mluvčí: Tadeáš P.] A když jste byla na Vinohradech nebo kde?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] Ne. Ve Štěpánský.
[mluvčí: Tadeáš P.] Ve <překryv mluvčích> Štěpánský </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tak jsem Honzíkovi. Do Fantovejch závodů na Smíchov nosila přes Palackej most <překryv mluvčích> jsem </překryv mluvčích> utíkala a potom tam <překryv mluvčích> do ulice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> přes Palac* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ježíš vy jste </překryv mluvčích> chodila přes Palackej most.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no. A </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> vždyť tam to </překryv mluvčích> padalo <překryv mluvčích> na Emauzy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> no právě </překryv mluvčích> poč*.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] Voni nás u Palackýho mostu zastavila tramvaj. Tak jsem vystoupila a tradá přes ten most.
[mluvčí: Pavlína K.] Ale utíkala jsem.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a tam to bouchlo.
[mluvčí: Tadeáš P.] No <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> ta </překryv mluvčích> tramvaj byla to a. Na mostě taky něco bylo.
[mluvčí: Tadeáš P.] No <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tam už na mě čekali ve Fantovejch závodech. Čekali měli votevřený dveře až tam. Vběhnu.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Taky zas <překryv mluvčích> do sklepa </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] (vydechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> to jste zažila </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tohleto </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> do sklepa </překryv mluvčích>. A pak.
[mluvčí: Pavlína K.] Když už to přestalo. Tak jsem šla pěšky. Takhle jsem to vzala až tam k Národnímu divadlu.
[mluvčí: Pavlína K.] A tam tady. Byla jsem zvědavá co se kde děje.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] No jo. <překryv mluvčích> to hořelo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> tam byl taky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] Tam byl taky ten . Jak tahali ti voli ještě to pivo.
[mluvčí: Tadeáš P.] No ano.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak tam taky ležel.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] To jsem viděla všecko.
[mluvčí: Pavlína K.] Pak jsem dostala vynadáno. Kde se tak dlouho courám.
[mluvčí: Pavlína K.] (vydechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Já povídám.
[mluvčí: Pavlína K.] Nemohla jsem se dostat domů.
[mluvčí: Pavlína K.] Ale zatím <překryv mluvčích> jsem byla <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>  mohla jsem.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> voni věděli starou belu. Že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] Byla jsem zvědavá. Kde se co <překryv mluvčích> dělo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak jsem to takhle vobešla no.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Rok 1945, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Tadeáš P.] Vy jste. Zažila ty. Ty razie za <překryv mluvčích> Heydricha </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>. A. Právě. Vokolo toho kostela jsem jezdila dolů. Na ten <překryv mluvčích> Smíchov </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] No a to jsem přeběhla. Mně se jako nic nestalo to jsem všecko to.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A potom v pětačtyřicátým když byla mobilizace -.
[mluvčí: Tadeáš P.] No.
[mluvčí: Pavlína K.] Zkrátka dřív jsem musela našít praporky. Že jo.
[mluvčí: Tadeáš P.] Ano.
[mluvčí: Pavlína K.] A měli jsme šest voken na ulici to byli domácích. Měli celej přízemek.
[mluvčí: Pavlína K.] Tak mi řek jednou inženýr abych vylepila. Vyvěsila ty praporky do voken.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No tak jsem je tam dala. Našpendlila že jo.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Pak zase. Za chvíli. Abych je sundala.
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo jo jo jo jo.
[mluvčí: Pavlína K.] A to už bylo pja* pátýho května.
[mluvčí: Pavlína K.] To byla sobota.
[mluvčí: Pavlína K.] No tak jsem je sundala ale už šel houf vod Václaváku Štěpánskou.
[mluvčí: Pavlína K.] Tam byla předtím ta germánská hospoda.
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo jo <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> vedle </překryv mluvčích> Alkrónu.
[mluvčí: Pavlína K.] (vydechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo jo jo.
[mluvčí: Pavlína K.] Když jsem šla tenkrát jela tamhle. Do Čerčan. A pěšky do Přestavlk. Pro mouku a pro mlíko k <překryv mluvčích> sedlákovi </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> tam jste </překryv mluvčích> chodila jo?
[mluvčí: Pavlína K.] Tak jsem šla ráno před třetí hodinou na Wilsoňák na vlak.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Konec 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Pavlína K.] No. Mně se nic náhodou nestalo. <překryv mluvčích> spali jsme </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A byla jsem <para type="přeřeknutí"> braky </para> zvědavá. Vždycky ráno se šlo do Žitný ulice Hruškovům pro pečivo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Tak jsem to přinesla.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] Taky někdy jsem z toho sklepa vyběhla nahoru a čuměli jsme venku mezi dveřma.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] A to jsem viděla jak letělo to letadlo. A teďko něco padá.
[mluvčí: Pavlína K.] A to bylo potom. Na ten obchodní <překryv mluvčích> dům </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> na ten </překryv mluvčích>. Jo jo jo jo jó. Na ten dům potravin na rohu.
[mluvčí: Pavlína K.] Na <překryv mluvčích> Václaváku no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> na Václaváku na rohu </překryv mluvčích>. Jo jo jo.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> tam s* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Pavlína K.] <překryv mluvčích> tak jsem ji </překryv mluvčích> viděla jak letěla <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích> jo jo jo jo.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a. Teď byly ty barikády že jo -.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] Ano.
[mluvčí: Pavlína K.] Ulicích.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] No a jak jsem tam takhle stála a tak najednou nákladní auto Avie nebo co to bylo modrý menší jelo po chodníku.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Pavlína K.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Pavlína K.] No jo. Já nevěděla co to je. Ale pak jsem zjistila že to byli vozili ty raněný ty mrtvý do kostela. Ke Štěpánu.
[mluvčí: Tadeáš P.] (citoslovce úleku).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] Pak jsem to zjistila že v tom autě vozejí ty mrtvý a ve Štěpánu je <překryv mluvčích> pokládali no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Pavlína K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> tam je pokládali </překryv mluvčích>. Jo jo jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] A když bylo potom konec. Tak jsme u Štěpána tančili.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Pavlína K.] Na asfaltě večír.
[mluvčí: Tadeáš P.] <para type="šeptem"> jó </para>.
[mluvčí: Pavlína K.] Rusákama.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Králíci, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Edita J.] Jednou mě hledali.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.]  u strouhy a u rybníka a.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] A ptali se kdekoho.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Hmm co prej budeme dělat.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] A když přišel tatínek a povídá.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] No a tady jste se podívali?
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Hmm já byla v králíkárně.
[mluvčí: Zlatuše S.] Jé.
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> prosím vás </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> mezi králíkama </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: Zlatuše S.] To jste se jim tam schovala.
[mluvčí: Tadeáš P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Já jsem se schovala.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> a to byla </překryv mluvčích> ale taky práce.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] Do* d* dovízt králíkům  trávu <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. T* maminka nosila chudák.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Dole. Jí. Povolili. Takhle.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Teďko už ne. Teďko je to tam hrozný.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Ale dřív. Tam protíkala takhle strouha.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] A takhle byl nahoru s*. Břehy.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] A i tam dole byl tak kus jako než ta strouha byla.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] Tak maminka nosila rance.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] Do popruhů vázaný <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Veliký rance.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> měli jsme kozy.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] Mlíko. <překryv mluvčích> kozí. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> mlíko hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] Dobrý mlíko jsme <překryv mluvčích> měli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (mlasknutí).
[mluvčí: Edita J.] Ani jsme ho nespotřebovali ještě.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Maminka dávala nějaký paní tady.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] Tichý.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Vona <překryv mluvčích> už byla stará </překryv mluvčích>. Měla jenom syny.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] A manžela tedy. Tak. Si chodila vždycky s bandičkou <překryv mluvčích> dvakrát za </překryv mluvčích> tejden <překryv mluvčích> pro mlíko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> pro mlíko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Zlý a hodný kočí, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> některej </překryv mluvčích> ten kočí byl hodnej na koně i pořádnej.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] A některej byl taky zlej.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> jako </překryv mluvčích> tam vedle proti Novákovic tam měli taky koně.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Edita J.] A von byl ten kočí strašně zlej na ně.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> u nás </překryv mluvčích> taky jeden.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> mladej a </překryv mluvčích> zlej.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Ale tohleto byl starší pán už.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Jeho paní chodila dojit.
[mluvčí: Tadeáš P.] Aha.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Do statku.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Vždycky ráno šla podojit a šla domů. Buď šla na pole nebo ne.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] No a von byl na ně moc zlej na ty koně.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] A voni. Když je čistí tak musí kolem dokola chodit <překryv mluvčích> že jo. Čistit </překryv mluvčích> to.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] A von ho <překryv mluvčích> prostě </překryv mluvčích> zabil.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> kop </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo zabil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> zabil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Edita J.] No nohou. A zabil ho <překryv mluvčích> zadní </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] Von si to pamatuje.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> kůň je přeci dobrý zvíře. Že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> von to pozná a pamatuje si to. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] Ale chodil k němu kluk. Pak šel po ňom kluk.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Von jako že k němu nepůjde a to.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Ale von šel k němu kluk.
[mluvčí: Edita J.] Taky vyšel ze školy.
[mluvčí: Edita J.] Podlézal ho. <překryv mluvčích> protože taky </překryv mluvčích> nevylez nahoru.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] A podpínal ho. Že jo. Podpíná ho <překryv mluvčích> řemenem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ano. No jo </překryv mluvčích> když ho kšíroval.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] Nic mu neudělal. Dopředu šel d* za ním a všecko a. <překryv mluvčích> a toho </překryv mluvčích> zabil.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] No jo.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] To je vidět že se na něj <překryv mluvčích> zle </překryv mluvčích> choval.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Zlatuše S.] No.
[mluvčí: Edita J.] Pral ho <překryv mluvčích> moc </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tenhleten u nás. Ten zase ho vzal za tu. Uzdu <překryv mluvčích> a trhal mu </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> až. Až </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> á no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no to je </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hrozný ne. To je hrozný </překryv mluvčích>. No jo.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> vždyť. Vždyť to bolí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> to je hrozný </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Jenže to nesměl taky statkář <překryv mluvčích> vědět </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no bodeť </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo. A že byl takhle zlej. Že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> no jo. Jasně no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Pak přišel po ňom ten byl na ně zas tak moc hodnej.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Ten je přived do. Dvora rozepnul je vypřáh. A koně šli k maštali. <překryv mluvčích> to bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: ] (ruch z ulice).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> sami </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a tak. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Zlatuše S.] To voni poznaj. <překryv mluvčích> jakej kdo je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> to jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] A když říkal když má měl koliku kůň <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> to musí běhat.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] Aha.
[mluvčí: Edita J.] Furt musí <překryv mluvčích> běhat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm hmm.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Tak. Je vypřáh. Kolikrát se mu to stalo na poli.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Tak je vypřáh. A vodil je. Na. Dlouhejch kšírách. Tak je vodil +.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] + dlouho než <překryv mluvčích> jako jim to přešlo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> než je to přešlo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] No je vidět že tomu rozuměl.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Byl hodne*. Byl to starší pán. <překryv mluvčích> ale taky </překryv mluvčích> sotva chodil.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Edita J.] Měl. Moc. Bolavou nohu.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] Ještě z války.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Dojíždění za prací, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Tadeáš P.] A. Takhle.  Jezdilo se taky do Prahy jako. Za prací?
[mluvčí: Tadeáš P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] (odkašlání).
[mluvčí: Tadeáš P.]  někdo <překryv mluvčích> jezdil <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no jezdili </překryv mluvčích> do fabrik.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no. Jezdili </překryv mluvčích> do fabrik a <překryv mluvčích> anebo </překryv mluvčích> va*. Na letiště hodně.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] Jo?
[mluvčí: Edita J.] Na letiště a na Kladno.
[mluvčí: Tadeáš P.] Na Kladno to vím. Ale <překryv mluvčích> ja* že i na Prahu </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no a na letiště </překryv mluvčích> <překryv mluvčích>  jezdily </překryv mluvčích>. Hodně uklízečky.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> nejdřív </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tam jezdily </překryv mluvčích> dělaly ty prostory.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] To tam jezdily jako některý ženský.
[mluvčí: Edita J.] To vytrhávaly <překryv mluvčích> trávu a c* na těch </překryv mluvčích> plochách <překryv mluvčích> co byla no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm. Aha aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] A mužský taky že jako zedníci nebo <překryv mluvčích> nějaký řemeslníci </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích> no taky tam některý <překryv mluvčích> jezdili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a ještě jezdějí </překryv mluvčích> protože jsou tam i nějaký jako jako svoje <překryv mluvčích> opravny mají a nebo něco takovýho </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> jo jo jo jo jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> ano ano hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no hodně jezdějí. Hodně </překryv mluvčích> jezdějí. Jedině <překryv mluvčích> na letiště no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> ti soustružníci jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> na letiště. Jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a do </překryv mluvčích> Prahy málo teďko <překryv mluvčích> jezdějí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] No.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> do </překryv mluvčích> Prahy málo.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> dřív </překryv mluvčích> se taky jezdilo po státní silnici.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] To ještě i za Němcůch <překryv mluvčích> se tak </překryv mluvčích> jezdilo.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2002, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Dobrovíz, Téma: Cesta na kole od švadleny, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Edita J.] Bylo to vod tátový strany. Sem tam co bylo.
[mluvčí: Edita J.] Tak jsem tam jela.
[mluvčí: Edita J.] Vona mi šila <překryv mluvčích> švadlena </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Anebo mi to střihla a já jsem si to doma šila.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> teďko přijedu.
[mluvčí: Edita J.] Já měla kolo prázdný.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Já povídám.
[mluvčí: Edita J.] Večer.
[mluvčí: Zlatuše S.] Jé.
[mluvčí: Edita J.] Já povídám.
[mluvčí: Edita J.] Ježiš. Jak já se dostanu domů.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> a byli tam takoví mladíci.
[mluvčí: Edita J.] Tři.
[mluvčí: Edita J.] A ten jeden povídá.
[mluvčí: Edita J.] <para type="imitace"> vod čeho jsme tady napumpuj to </para>.
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> povídal ten </překryv mluvčích> jeden.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] No tak ten jeden mi to napumpoval a a vyjeli jsme.
[mluvčí: Edita J.] A povídá.
[mluvčí: Edita J.] Ale vy nemáte světlo.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] Já povídám.
[mluvčí: Edita J.] To já vím já jsem se zdržela. Já myslela <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích> prej vás vezmeme mezi sebe.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Tadeáš P.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] Jeden jel se světlem <překryv mluvčích> vpředu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> a jeden </překryv mluvčích>. Dokavad to šlo tak jel takhle při mně.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] A ten třetí <překryv mluvčích> za mnou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> vz* vzadu </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Tadeáš P.] &.
[mluvčí: Tadeáš P.] (citoslovce).
[mluvčí: Edita J.] Já jsem si myslela.
[mluvčí: Edita J.] Počkejte.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Ptali se mě kam jedu.
[mluvčí: Edita J.] A já povídám.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Do Kněževse a pak do Dobrovíze.
[mluvčí: Edita J.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Edita J.] Ten jeden povídá.
[mluvčí: Edita J.] Heleď vona by mě uhnala.
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Já jsem si myslela.
[mluvčí: Tadeáš P.] (pousmání).
[mluvčí: Edita J.] A počkej.
[mluvčí: Edita J.] Tak jsem jela pane nechala jsem vzadu ty dva a ten jeden se mě furt držel.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] Já jsem si myslela.
[mluvčí: Edita J.] A ježiš maria. Až pojedu k Dobrovízi.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> von řek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] No já kvůli vám pojedu na Dobrovíz ale jedu jedeme na Buštěhrad.
[mluvčí: Edita J.] Já jsem si myslela +.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] + nevěřím.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Edita J.] Aspoň kdyby tady byl táta.
[mluvčí: Tadeáš P.] Tak.
[mluvčí: Zlatuše S.] Hmm.
[mluvčí: Edita J.] A von tam jak s* s*. Bejvávaly lípy.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <překryv mluvčích> tam přece </překryv mluvčích> byla úplná státní silnice s* statný <překryv mluvčích> lípy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] A von stál u tý lípy <překryv mluvčích> s kolem </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> čekal </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> a čekal </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Zlatuše S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Edita J.] Prosím tě!
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Edita J.] A ten viděl že <překryv mluvčích> se </překryv mluvčích> vozval tak povídá.
[mluvčí: Tadeáš P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Edita J.] <para type="imitace"> ty máš štěstí </para>.
[mluvčí: Edita J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).
[mluvčí: Edita J.] Já povídám.
[mluvčí: Edita J.] To vím.
[mluvčí: Tadeáš P.] (smích).
[mluvčí: Zlatuše S.] (smích).