Rok: 2005, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Tymákov, Téma: Rok 1968, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sabina J.] No a byla jsem tady vlastně do šedesátýho. <překryv mluvčích> devátýho </překryv mluvčích> jelikož v šedesátým osmým roce šedesá* <překryv mluvčích> osm </překryv mluvčích>. Že jo. Krásnej rok jsme stáhli vlajku na půl žerdi na <překryv mluvčích> škole </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> a. A t*. A </překryv mluvčích>. To bylo zločin.
[mluvčí: Sabina J.] A to byl <překryv mluvčích> zločin </překryv mluvčích>. A šli jsme všichni tři.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] To tady byla to jsem byla já paní učitelka Tichá a ten. . Už byl ale v penzi a byl tady. Ze Lhůty tady dělal ředitele Hruška.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Sabina J.] No a šli jsme všichni tři.
[mluvčí: Sabina J.] V tej to. Bylo vyřízený během.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Sabina J.] (mlasknutí).
[mluvčí: Sabina J.] Jsme byli  prvního jsme ještě nastoupili a. A. Nebo prostě  v tom přípravným tejdnu jsme nastoupili připravili třídy všechno úplně v nejlepším pořádku a a  bylo asi já nevím asi jsme vodučili čtrnáct dní a všechno špatně a všechno to a a a. Mazali jsme všichni.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Sabina J.] Tak ta Tichá byla přesadili ji do Chotěšova nebo Holíšova nebo někam tam Hrušku úplně vyhodili ze školství. Ten byl že měl na to dozírat. Že jo.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] <para type="potichu"> že jsme neměli dávat vlajku na půl žerdi ale přísahám </para> že nikdo nic neřek <překryv mluvčích> jenom </překryv mluvčích> ta vlajka.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] Protože dole ty <překryv mluvčích> Novákojc </překryv mluvčích> bydleli a ta paní řídící. Jako <překryv mluvčích> žena. Toho </překryv mluvčích> Novákovo  když jsme přišli v tom <překryv mluvčích> přípravným </překryv mluvčích> tejdnu zaprvé.  To bylo v době jednadvacátýho kdy jsme ani v tej škole <překryv mluvčích> nebyli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.]  to. To všechno šlo. To bylo  vlastně naráz že jo. <překryv mluvčích> to nebylo nic </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> to vona jako jako. Měla </překryv mluvčích> bejt vyvěšená vlajka pořád na škole nebo <překryv mluvčích> nebo jste prostě vyvěsili vlajku </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Sabina J.] <překryv mluvčích> ne. Byla. To jsme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> prostě </překryv mluvčích> vyvěsili <překryv mluvčích> vlajku </překryv mluvčích>. A stáhla se na <překryv mluvčích> půl žerdi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] A za. Prostředním oknem byla nějaká Nezvalovo. Část básně. <para type="recitováno"> když je tvá vlast v <překryv mluvčích> nebezpečí </překryv mluvčích> stůj vždycky věrně <překryv mluvčích> při ní </překryv mluvčích> </para> nebo něco <překryv mluvčích> takovýho </překryv mluvčích> nějaký takovejhle <překryv mluvčích> verš </překryv mluvčích> jsme měli na <překryv mluvčích> vokně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] A paní  protože. Ty tanky a a auta jezdily vokolo <překryv mluvčích> školy že jo </překryv mluvčích> a tohleto. Tak paní Nováková z toho byla úplně  <překryv mluvčích> vytřeštěná </překryv mluvčích>. A. Měla ještě  vnuka <překryv mluvčích> tady </překryv mluvčích>. Malýho a prostě ty její syni taky nebyli ty dva byli. Mladší ty vlastně se narodili až když von se vrátil z toho koncentráku a to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] Tak říkala.
[mluvčí: Sabina J.]  Jarko. Prosím tě. Ty jsi rozumná. Ty nejsi žádnej plašan <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> nedělejte nic nebo to votočí a napálí to do těch voken. Nedělejte nic. Prosím tě. To.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] No. Nic jsme nedělali a stejně. Jsme <para type="potichu"> byli <překryv mluvčích> bitý </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] <para type="nahlas"> nikdo mi dodnes neřek </para> i když. Potom s námi bylo jednání. Kam kdo půjde.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] Já jsem měla jít do Blovic  ten Hruška byl úplně vyhozenej ten byl v.  Dobřanech  v tom  pro <překryv mluvčích> <para type="potichu"> takový ty </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> v léčebně jako. Nebo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Sabina J.] V <překryv mluvčích> léčebně </překryv mluvčích> jako pro. <překryv mluvčích> mládež </překryv mluvčích>. Kde byly nějaký takovýhle ty <překryv mluvčích> diagnostický </překryv mluvčích> ústavy a něco takovýho. Tak toho jako.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] A to nepatřilo pod <překryv mluvčích> školství </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] Tam. Ho prostě úplně <překryv mluvčích> ze školství </překryv mluvčích> vyhodili.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sabina J.] Já jsem řekla.
[mluvčí: Sabina J.] A já nemůžu vzít ty Blovice. Jak já se tam dostanu do <překryv mluvčích> Blovic </překryv mluvčích> mám malý dítě že jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sabina J.] (mlasknutí).
[mluvčí: Sabina J.] <překryv mluvčích> Martině byl </překryv mluvčích> rok.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Práce bednáře, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Evžen V.] Můj táta <překryv mluvčích> je bednář </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + vyučenej tak dělal  sudy v pivovaře otec můj bejval <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> f pivovaře </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo. Tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Měl doma vopravoval <překryv mluvčích> sudy </překryv mluvčích> nebo <překryv mluvčích> vyráběl </překryv mluvčích> sudy a my jsme vy*. Vyloupaný dlaška a des* deška taky dělal novou.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To kupoval smrky <překryv mluvčích> vod </překryv mluvčích> nějakýho Nováka. Sedláka <překryv mluvčích> z Nezbavětic </překryv mluvčích> a přivez to domů. To byl takovejhle smrk.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Nařezalo se to jak potřeboval dlouhý <překryv mluvčích> ty tyčky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] A to se nesmělo řezat. To se muselo štípat +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Evžen V.] + jinak nedržela. Jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> a von </překryv mluvčích> to potom vystrouhal z tých křivejch měl takový struhátko kulatej. Vystrouhal to.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Evžen V.] No a vopravoval anebo vyráběl +.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Evžen V.] + džbeříky putny na napájení. To vy nepamatujete. Ne?
[mluvčí: Milada M.] To vůbec.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] Ta byla takováhle +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + oválná +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Evžen V.] + a. Takhle tak <překryv mluvčích> vysoká </překryv mluvčích> drobet šikmá.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tady měla jednu <překryv mluvčích> ruku </překryv mluvčích>. Rukojeť nahoře. A v prostředku u toho +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + tak se tak vysoká byla tak tady měla vejš tam se to bralo i do ruky. Tím se nosilo pít. <překryv mluvčích> dobytku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Škopíky dělal.
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Dřezy. Na nádobí. To <překryv mluvčích> jsem zapomněl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> & </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Milada M.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Evžen V.] To se mylo v dřezech.
[mluvčí: Evžen V.] A tam dávali vobroučky. Mosazný.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To všechno dělali ručně.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> bylo řemeslo.
[mluvčí: Milada M.] To jo. Teda.
[mluvčí: Milada M.] To už pamatuju jeno* mycí stoly ještě pamatuju a jenom s umělohmotnejma už teda. Těma umyvadlama.
[mluvčí: Evžen V.] No <překryv mluvčích> <para type="potichu"> to je </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tohle bylo všechno ze dřeva.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Evžen V.] No. To se vynášela voda ven.
[mluvčí: Evžen V.] Mělo to dvě ucha. Podle. <unclear> co </unclear>. Kdo. Přál.
[mluvčí: Milada M.] Hmm to jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] A tak přišel z práce a ještě dělal sedláka potom jo <překryv mluvčích> nebo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no von to </překryv mluvčích> dělal doma.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> no </para> když </překryv mluvčích> dělal v pivovaře. Tak jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> z* potom za války taky dělal.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To dělal u správy silnic hlídače.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> *k </překryv mluvčích> přišel domů a buď si dřím chvíli +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + a pak dělal <para type="potichu"> na polích </para>. No.
[mluvčí: Evžen V.] My už jsme museli dělat +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + když už nám bylo čtrnáct.
[mluvčí: Evžen V.] Mně když <překryv mluvčích> bylo vosm let </překryv mluvčích>. Tak jsme jeli zapřáhnout ty krávy.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> táta </překryv mluvčích> měl napře* voly.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Potom měl už jenom jednoho vola a kobylu.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> nu a </překryv mluvčích> tak jsme si zapřáhli krávy s bráchou a jeli jsme pro krmení.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Evžen V.] Teďko <překryv mluvčích> jsme </překryv mluvčích>. Byli <překryv mluvčích> malí a </překryv mluvčích> na koso táta se říz.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Já tam řval <para type="potichu"> jako. Tur </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] Teďko jsem to vostřil a já tu jetel sík.
[mluvčí: Evžen V.] Pak přišel nějakej Novák. To byl <překryv mluvčích> kam* </překryv mluvčích>. Tátovo kamarád.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Říkal.
[mluvčí: Evžen V.] Ukaž. Já vám to naseču chlapci.
[mluvčí: Evžen V.] A my jsme to <překryv mluvčích> naložili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] To bylo napsáno doma.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Jídlo máš v troubě zapřáhněte krávy. A jeďte pro krmení.
[mluvčí: Milada M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> kdepak <para type="se smíchem"> na* </překryv mluvčích> napsat abysme se učili </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Velikonoční chřístání, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Milada M.] No. <unclear> 2 </unclear>.
[mluvčí: Evžen V.] A Dolejšáci chodili spodem <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> Ho* Horej* Bambouzáci chodili tady horem.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] Máte taky rozdělený na. Na dolejšek a. Hořejšek jako vsi. Jo?
[mluvčí: Milada M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Milada M.] A jakpak. Jakpak se to projevovalo ještě to rozdělení kromě <překryv mluvčích> toho že jste chodili. Každej jinady </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no. <unclear> 5 </unclear> se </překryv mluvčích> popralo no kluci no.
[mluvčí: Milada M.] No.
[mluvčí: Milada M.] Já vím že u nás to třeba je když se chodí na Velikonoce rachtat. Tak mají ty s* ten svůj <překryv mluvčích> rajón. A no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no tady je to to </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> samý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Milada M.] Se nemů*. <překryv mluvčích> nemůžou se potkat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> tady se víte. Jak </překryv mluvčích> je Hruška bydlí +.
[mluvčí: Milada M.] No.
[mluvčí: Evžen V.] + jak je <překryv mluvčích> kulturák tak </překryv mluvčích> tady mají prostřed obce.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> tady se s* </překryv mluvčích> scházejí. Ale voni většinou aby se neminuli voni by <unclear> 1 </unclear> no dělali blbosti.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] <para type="potichu"> tak </para> ty mají spodek a tuty mají hořejšek. Ty jsou na tom ještě lepší.
[mluvčí: Evžen V.] Nevím jak <překryv mluvčích> tamhle </překryv mluvčích> s týma novejma vilama jak si to <překryv mluvčích> udělali </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] No jestli. Jestli tam vůbec bude <para type="se smíchem"> nějaká mládež která se bude tady zapojovat taky </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] A cho* cho* chodí se teda chodilo se tady teda taky rachtat. Nebo ještě <překryv mluvčích> se to drží </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> <unclear> se chodí furt </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helga R.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Pořád se drží jo?
[mluvčí: Evžen V.] Na dvě party.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> to jdou </překryv mluvčích> víte tady k nám <překryv mluvčích> tuhle k </překryv mluvčích> Maruně a pak jdou zpátky.
[mluvčí: Helga R.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tadyhle se rozdělí ještě na půlku <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích> Bambouzáci a jdou dolů a hned se tady potom sejdou a tady jdou.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (ruch z ulice).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To ještě dodržujou to chřístání.
[mluvčí: Milada M.] Tady s* teda. Tady s* teda říká chřístat?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] U na*. U nás se říká rachtat. <překryv mluvčích> <unclear> no tak </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> rachtat </para> </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> a tady se </překryv mluvčích> říká chřístat.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] No. Tak jo.
[mluvčí: Milada M.] A to se  z* z* jak*. Jako za. Za války taky třeba se tyhle. Tyhle zábavy udržovaly. Nebo?
[mluvčí: Evžen V.] To <překryv mluvčích> jsme chřístali </překryv mluvčích> i za <překryv mluvčích> války </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Jak jsem nechtěl za koledu vajíčka, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Evžen V.] Začíná se. Na Zelenej čtvrtek. <překryv mluvčích> takže </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Helga R.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Na Zelenej čtvrtek se <překryv mluvčích> začíná </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> jasňe </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helga R.] Velkej pátek.
[mluvčí: Evžen V.] Velkej <překryv mluvčích> pátek </překryv mluvčích> a v sobotu +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helga R.] + <překryv mluvčích> to končí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Končí. Ale to už my jsme vybírali až po vobědě a tady už č* vybírají.
[mluvčí: Evžen V.] Voni jsou rychlejší.
[mluvčí: Evžen V.] Vybírají hned ráno.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no vono jim to </překryv mluvčích>. Trvá celý c* celej den.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> a nás </překryv mluvčích> tenkrát bylo. <para type="potichu"> ježiš </para>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] Kolik?
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Evžen V.] No možná že nás chodilo ve vsi. Třicet čtyřicet.
[mluvčí: Milada M.] &.
[mluvčí: Milada M.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Evžen V.] A s*. To jsme museli jednu noc jsme museli spát pryč.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Tak většinou u našich. V tom veřtatu.
[mluvčí: Evžen V.] Táta nám ho vyklidil. To byl <překryv mluvčích> veřtat </překryv mluvčích>. To měl dílnu jako na tu bednařinu.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] A. Dal nám tam. S mámou. Dali nám tam. Drobet slámy.
[mluvčí: Evžen V.] A my jsme na tom spali do rána.
[mluvčí: Evžen V.] <para type="se smíchem"> to </para> <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ty klackové ty veliký <překryv mluvčích> ty starší </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> tenkrát </překryv mluvčích> chodili ještě patnáctiletý.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Nebylo měli míň a -.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Milada M.] A co jste. Dostávali teda v balíčkách peníze taky jste jst* <překryv mluvčích> dostali </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> peníze </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> peníze a vajíčka </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Evžen V.] No my jsme vajíčka měli doma tak já jsem je většinou nechtěl.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no. Jednou </překryv mluvčích> mi <para type="se smíchem"> rozčílili </para>.
[mluvčí: Evžen V.] Že. Brácha tam <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Evžen V.] Tam měli přidávačku jak se nosí seno -.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A plívy a v tom měli plno vajec a voni mi cpali vejce a já udělal <para type="nahlas"> kop </para>!
[mluvčí: Evžen V.] Kop jsem jim do koše proběh jsem u Nováků. Mezi chalupama a já už byl doma.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] Ježišmarja!
[mluvčí: Evžen V.] Ty tenkrá* nadávali.
[mluvčí: Evžen V.] Brácha říkal.
[mluvčí: Evžen V.] Ty by tě byli dali.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Milada M.] Co jste rozbil nějaký vajíčko <překryv mluvčích> při tom nebo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích> to se jich rozbilo. A nebo s těma plívama se to smíchalo.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] (smích).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Američani za války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> pak to </překryv mluvčích>. Potom tu byli Američani.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] No. Povídejte vo Američanech.
[mluvčí: Evžen V.] Američani k nám na dvůr se nastěhovali.
[mluvčí: Evžen V.] A. Bylo va*. Měli velikou zahradu a <překryv mluvčích> velkej dvůr </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tak tam bylo spoustu aut.
[mluvčí: Evžen V.] A v tej velkej sednici bydleli. Bydleli. Nějaký ty. Velitelé.
[mluvčí: Evžen V.] A.
[mluvčí: Evžen V.] No tak. To se ví.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Bába. To byly tenkrát já nevím jaký bylo ovoce.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] Máma jim udělala koláče a voni se je báli jíst.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Evžen V.] (nadechnutí).
[mluvčí: Evžen V.] Jo abysme je neto.
[mluvčí: Evžen V.] Ani vodu ze studnice nepili.
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Evžen V.] S námi.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> aha </para>.
[mluvčí: Evžen V.] Když viděli. My jsme ji pili <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ale pili a voni si vozili svou takový vaky měli.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> do </překryv mluvčích> toho dávali nějaký prášky bílý.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Evžen V.] Voni holt si ji. Čistili nebo <překryv mluvčích> dezinfikovali </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ale s námi s* ale potom když jim máma uvařila kafe a nebo.
[mluvčí: Evžen V.] Když jim. Udělala knedlíky a svíčkovou. Táta zabil. Králíky.
[mluvčí: Evžen V.] Voni to neznali.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] No.
[mluvčí: Milada M.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Evžen V.] (mlasknutí).
[mluvčí: Evžen V.] A bylo Američanů <překryv mluvčích> to bylo pro tátu </překryv mluvčích>. Táta byl kuřák.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ty mu dali tých cigaret tol*. Ale nám dávali takový svačinky jo.
[mluvčí: Milada M.] A jak t*. Jak to vypadalo svačinky?
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Evžen V.] Tam byla paštika <překryv mluvčích> většinou </překryv mluvčích>  vejce. <překryv mluvčích> smažený </překryv mluvčích> s nějakým <překryv mluvčích> masem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Sušenky k tomu hned.
[mluvčí: Evžen V.] Cigarety. Jich bylo asi pět.
[mluvčí: Evžen V.] Takový slabý. To jsme dávali tátovi.
[mluvčí: Evžen V.] A pak tam byly nějaký keksy a tuto <překryv mluvčích> jo. A čokoláda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] To byla svačinka. Ta byla zalitá jako voskem <překryv mluvčích> takováhle krabička </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To tady cigareta nebyla. Náš <překryv mluvčích> táta to byl </překryv mluvčích> kuřák.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Kouření za války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Milada M.] A a copak se kouřilo teda za války. Když nebyly pravý cigarety?
[mluvčí: Milada M.] Nebo?
[mluvčí: Evžen V.] No. Za války to voni bývaly fasovalo se. Zorka.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Evžen V.] Vona byla tab. Tabatěrka.
[mluvčí: Evžen V.] To #s tam měla papír na ní. Jo?
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To může bejt tabatěrka.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> no </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> a.
[mluvčí: Evžen V.] Tak. To dostávali na národním výboru jako lístky nebo <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] No. Na to moh. Koupit si  dostat cigaretu.
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Evžen V.] No a táta si sel taky tabák. Na zahradě.
[mluvčí: Milada M.] Jo <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> taky s* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Taky si zabalil i do.
[mluvčí: Evžen V.] Do bramborový natě. Ty lupena. <překryv mluvčích> usušil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Když chtěl kouřit.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Evžen V.] Nám to bylo jedno. No ale.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Milada M.] Víte.
[mluvčí: Milada M.] A to mu narostlo tabák. Když to zasil tady?
[mluvčí: Evžen V.] Jé. Jakijpak byl velikej.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Milada M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Evžen V.] Ten byl ten byl podobnej jako je <unclear> 2 </unclear> tyto dvě brambory.
[mluvčí: Milada M.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Evžen V.] No. A ještě <unclear> 1 </unclear>. Ale ten měl veliký listy.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Teď to sušil na  na provázku.
[mluvčí: Evžen V.]  v kolně +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + v luftu. Pak si to dal do sednice.
[mluvčí: Evžen V.] To. Mu. Na to. Bábi nesměla žádná sáhnout.
[mluvčí: Milada M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Evžen V.] A jakpak to <překryv mluvčích> rozdrolil. Rozdrolil </překryv mluvčích> a. Jakpak si. Jé. To si pípali cigárka.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] Ty jo tak já jsem slyšela někdy. Že prej se kouřilo třeba i dubový listí nebo s*.
[mluvčí: Milada M.] A že by si pěstovali tabák. To jsem ještě neslyšela.
[mluvčí: Evžen V.] No. <para type="se smíchem"> pěstovali </para>.
[mluvčí: Milada M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> nevím kde </překryv mluvčích> sehnali <překryv mluvčích> semínka a </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> ty jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ten narost velikej. Ten <překryv mluvčích> byl silnej </překryv mluvčích>. Ten byl jako slunečnice.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Bombardování za 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Milada M.] No a  když třeba já nevím ke konci války jak bylo bombardování. Nespadlo taky tady něco v Losinej třeba?
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> nebo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> spadly </překryv mluvčích> tam do lesa <překryv mluvčích> asi </překryv mluvčích> čt* von si upustil.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Tady do vsi <překryv mluvčích> nic </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Jsme vyletěli tenkrát říkáme na Vranojc vršíčku je za vsí <překryv mluvčích> tak jsme </překryv mluvčích> koukali na ty když to bombardovali Plzeň to bylo vosvětlená celá Plzeň.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (nesrozumitelný hovor více mluvčích najednou).
[mluvčí: Evžen V.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> tam do toho lesa </překryv mluvčích> v Puklech <překryv mluvčích> ten. To pustil </překryv mluvčích> mezi Borky a Losinou. Do lesa ten <překryv mluvčích> musel vědět </překryv mluvčích> dobře že to nepouští na nějaký vesnice.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> a když hmm </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm. Se asi splet. No. Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Ale ti hloubkaři když tu lítali +.
[mluvčí: Milada M.] Aha jo.
[mluvčí: Evžen V.] + ty stříleli na auta.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Tady byla nějaká Nováková měla sbírala mlíko <překryv mluvčích> po vesnicích </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] A vozila ho do mlíkárny nebo kam do Plzně.
[mluvčí: Evžen V.] (plácnutí).
[mluvčí: Evžen V.] Tak. Hloup* a to ještě topila dřevoplynem.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] To měla takovej kotel vedle  s*. Tady za kabinou udělanej kotel.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A to museli každou chvíli někde zastavit.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> než to roztopil </překryv mluvčích> ráno. A  až když udělal dřevoplyn. Dřevoplyn tedy tak moh jet.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A. Třebas nějam dojel na určitý místo. Zase musel přikládat.
[mluvčí: Evžen V.] Tady jednou jeli po Skalkách von zastavil to tady jezdil Novák starej.
[mluvčí: Evžen V.] Zastavil vyp auto zabrzdil a utek a voni mu ho prostříleli.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Ale <překryv mluvčích> von ne </překryv mluvčích>. Jemu <překryv mluvčích> neudělali </překryv mluvčích> nic.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> voni mysleli že </překryv mluvčích> to je nějakýmu <překryv mluvčích> no jako rádia </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> německý. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] No jasně.
[mluvčí: Evžen V.] Ten to <překryv mluvčích> vozil v bankách </překryv mluvčích> jenom mlíko ten <překryv mluvčích> neměl cisternu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Válečný kryt, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Evžen V.] Já <překryv mluvčích> dělal já jsem se </překryv mluvčích> učil na <překryv mluvčích> dráze </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> neštěstí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] No tak. My jsme tam měli kryt.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] <unclear> 1 </unclear> já jsem se učil ve výtopně tehdy.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] No. Já měl jít dělat silnice.
[mluvčí: Evžen V.] A tam byl kryt. Pod  za výtopnou.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Jenže tam chodili st*. Tam byla Cikánka u jatek.
[mluvčí: Evžen V.] Víte kde jsou jatka?
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Tak tam byla Cikánka.
[mluvčí: Evžen V.] Nýčko to už je pryč.
[mluvčí: Milada M.] Jako  nějak nějaká cikánská <překryv mluvčích> čtvrť nebo jo. Takhle </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> čtvrť </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> to si už </překryv mluvčích> i ty starý pamatujem.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] A voni je tam taky pouštěli. Tak <překryv mluvčích> potom museli </překryv mluvčích> udělat tam mezi námi hradbu.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Jo?
[mluvčí: Evžen V.] Udělali tam tak s takovejhle latích udělali aby k sobě nemohli. Poněvadž voni ty cikáni nám prolezli až do  výtopny. Kradli zase tam a ty nechtěli dělat. No.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Evžen V.] Tam nás nahnali. Tam. Bylo vždycky lidu.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Jako veliký děti.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] A vydrželo by to. Kdyby na to pak něco spadlo?
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] Nem*. Jenom to potom to rozbili.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Já jsem se tam vyučil.
[mluvčí: Evžen V.] Rozbili to.
[mluvčí: Evžen V.] No a. Mě dali už potom do dílen. <překryv mluvčích> nás všechny učedníky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] A. Ten kryt . Ten nebyl ro* rozbitej.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Ten vchod by museli rozbít. Vždyť <překryv mluvčích> to vycházelo takhle ze </překryv mluvčích> země ven.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Jsme šli takhle do vršku a -.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Milada M.] <para type="zpíváno"> hmm. Hmm. Hmm. Hmm. Hmm to </para>.
[mluvčí: Evžen V.] Šrot rozbili. Jatka byly rozbitý +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] + celý.
[mluvčí: Evžen V.] Jsme tam udělali z tých učedníků <překryv mluvčích> revoluční </překryv mluvčích> gardu museli jsme je. Jít vodstraňovat tam byli. Plný. Vojáci. Mrtví <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] To rozsekali voni tam. Natahali ty vlaky.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] Auta. Ty sanitární auta <překryv mluvčích> takový </překryv mluvčích> to byly třebas dva vlaky sanitárních <překryv mluvčích> aut </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tak my jsme to museli rozebírat co šlo. Dávat jim to na haldy.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A lidi si jo někdo. Si tam našel my jsme hledali s <překryv mluvčích> kamarádem </překryv mluvčích> prach.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] <překryv mluvčích> a tam byly taky </překryv mluvčích>. Plnej vagon prachu <překryv mluvčích> do. Nějakejch </překryv mluvčích> tých. <překryv mluvčích> střel </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] My jsme to zapalovali. Vono to udělalo.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Evžen V.] Fšššš!
[mluvčí: Evžen V.] Jako kluci.
[mluvčí: Milada M.] (smích).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Rusové a Američani, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Milada M.] Výslechy tady byly?
[mluvčí: Evžen V.] Ne. Jenom. Přijeli. <překryv mluvčích> nevim </překryv mluvčích>. Co. Tady hledali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Voni byli v Rokycanech. Ne?
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Evžen V.] Tam mají tu <para type="přeřeknutí"> demagrační </para> <překryv mluvčích> čáru </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ale vím. Že přijeli k nám na dvůr.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Evžen V.] Votočili se s tima velitelma.
[mluvčí: Evžen V.] Ale von. Já. Jak tu tenkrát sestřelili to letadlo.
[mluvčí: Evžen V.] Pamatuješ to taky?
[mluvčí: Evžen V.] On to byl Američan.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Evžen V.] A sed si do letadla. A von ho německy ještě voznačil.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Evžen V.] Tamten vylít. A letěl. A voni ho viděli a sestřeli. A von tam někde spad.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Evžen V.] A. Za Štěnovici tady jako. Za Ro*  <překryv mluvčích> za Ropčice </překryv mluvčích> nebo za Radovčice.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A nezabili ho.
[mluvčí: Evžen V.] Ale von musel přistát. <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Evžen V.] A to potom zjistili. Že to byl americkej <překryv mluvčích> nějakej </překryv mluvčích> letec.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Evžen V.] A. Nějaká šarže to byla.
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Helga R.] <para type="potichu"> běž tam </para>.
[mluvčí: Helga R.] (mluví ke zvířeti).
[mluvčí: Milada M.] A to tu teda jenom nějak teda projeli ty Rusové. Nebo?
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Evžen V.] Já nevím. Co hledali. Ten vůz <překryv mluvčích> si už </překryv mluvčích> moc nematuju.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Ale vim že přijeli tam. Ještě na <překryv mluvčích> dvůr </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Tam byly furt votevřený vrata. Poněvadž my měli velikánskou <překryv mluvčích> zahradu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] A tam bylo aut i <překryv mluvčích> džips a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helga R.] No. To říkáš vo tých Američanech?
[mluvčí: Evžen V.] No. A ty Rusáci tam <překryv mluvčích> přijeli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helga R.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Evžen V.] Voni tam měli nějaký s*. Sídlo velitelský.
[mluvčí: Milada M.] Ano.
[mluvčí: Evžen V.] No tak <překryv mluvčích> museli s nima </překryv mluvčích> něco jednat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk zvířete).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Evžen V.] A za chvíli vodjeli. Jeli <překryv mluvčích> pryč </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: ] (bouchnutí).


Rok: 2005, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Tymákov, Téma: Jak děti pomáhaly, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jindřiška B.] Náš Pepík.  Když . Ještě chodil do měšťanky táta chodil do Sedlce do práce no a hosp* ešt*.
[mluvčí: Jindřiška B.] To jsme ještě hospodařili. Při <překryv mluvčích> tom. Vejminek </překryv mluvčích> to.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Jindřiška B.] Ráno jsme vstali ve tři hodiny.
[mluvčí: Jindřiška B.] Navečer jsme přivezli fůru vobilí.
[mluvčí: Jindřiška B.] Ráno jsme vstali ve tři hodiny. A ten kluk vstal s náma a pomoh nám to to ři*. Říkalo se smetat.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> teď no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] A pomoh nám to.
[mluvčí: Jindřiška B.] Kdepak dneska děti by to udělaly.
[mluvčí: Adéla P.] (pousmání).
[mluvčí: Jindřiška B.] &.
[mluvčí: Jindřiška B.] (citoslovce opovržení).
[mluvčí: Adéla P.] Dneska nemusí a nemůžou.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> vždyť nejsou </překryv mluvčích> žádný snopky. <unclear> 2 </unclear> se rozmašíruje na poli.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> no. Já vím </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] (pousmání).
[mluvčí: Adéla P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Adéla P.] To je vš* po všech stránkách výhoda.
[mluvčí: Adéla P.] (smích).
[mluvčí: Jindřiška B.] No. Výhoda.
[mluvčí: Jindřiška B.] No <překryv mluvčích> ale k čemupak </překryv mluvčích> jsou ty děti Zdeňko?
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> ulehčení </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] No k <překryv mluvčích> lumpárně </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> vždyť </překryv mluvčích> vždyť dělaj jenom lumpárnu.
[mluvčí: Adéla P.] (pousmání).
[mluvčí: Jindřiška B.] &.
[mluvčí: Jindřiška B.] (citoslovce opovržení).


Rok: 2005, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Tymákov, Téma: O rostlinách a žábách, Počet mluvčích: 4
[mluvčí: Milada M.] Byla tam asi jedna stránka. Kde von se snažil psát nějaký tady zvláštní slova že třeba.  Hříbkům se říkalo hříbíky.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> a ještě ještě </překryv mluvčích> něco. Že já teďka nevím místo hloh. Tak že bylo jenom loh a ty kuličky že byly lochyně.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] No. Hmm.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no. A </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> a ty jsme </překryv mluvčích> jedli.
[mluvčí: Kamila V.] Hmm. Hmm.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> ty jsme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> jedli </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> Novákojc </překryv mluvčích>. Ty <překryv mluvčích> měli </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> nebo </překryv mluvčích> ty trnky. <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> trnky jsme jedli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] + <překryv mluvčích> pod hradbou. A </překryv mluvčích> tam byly takový velký <překryv mluvčích> ty lohyně </překryv mluvčích>. To měly toho <překryv mluvčích> masíčka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> jako šťovík </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> i ten </překryv mluvčích> šťovík jsme <překryv mluvčích> jedli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> tak to jsme </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jedli <unclear> 1 </unclear> i my </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> to my taky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> léčivá </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> a to je </překryv mluvčích> léčivo.
[mluvčí: Jindřiška B.] A mami vždycky řekla.
[mluvčí: Jindřiška B.] Já už jsem se k ní taky nehodila.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] A mami vždycky řekla.
[mluvčí: Jindřiška B.] Že to pochčijou žáby a vy to jíte no.
[mluvčí: Adéla P.] (smích).
[mluvčí: Adéla P.] (odkašlání).
[mluvčí: Adéla P.] (smích).
[mluvčí: Jindřiška B.] Protože se <překryv mluvčích> to říkalo říkalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> no říkalo. To víš že </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> jindy </překryv mluvčích> bylo tolika žab.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> vono je </překryv mluvčích> po žábách.
[mluvčí: Kamila V.] Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> naši přijeli </překryv mluvčích> z pole.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] Rodiče teda.
[mluvčí: Jindřiška B.] A mě už mami měla tej už bylo přes čtyřicet let.
[mluvčí: Jindřiška B.] Tati byl. V první válce.
[mluvčí: Jindřiška B.] No. A byla.
[mluvčí: Jindřiška B.] Než šel do války. Tak byla sestra a bratr.
[mluvčí: Jindřiška B.] Ten byl starší vo deset let než já a sestra vo <překryv mluvčích> třináct </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] A když přišel z války tak měli mě a ještě j* jednu. Ta byla vo tři roky zase mladší <překryv mluvčích> než já jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] No a přijeli z pole a vždycky řek .
[mluvčí: Jindřiška B.] Jdi jděte mi pro pivo.
[mluvčí: Jindřiška B.] Tady byli nějaký Novákojc. Jo.
[mluvčí: Jindřiška B.] Jděte mi pro pivo.
[mluvčí: Jindřiška B.] Vona už byla tma.
[mluvčí: Jindřiška B.] Teďko tady tek potůček.
[mluvčí: Jindřiška B.] To nebylo jako dneska <překryv mluvčích> kanalizace jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear>. Hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] A vedle Novákojc tak tam. Byly takový velký roury víš. A tam se to stýkalo. Ta voda.
[mluvčí: Adéla P.] (odkašlání).
[mluvčí: Adéla P.] To už byla tam kanalizace. <překryv mluvčích> z dřívějce </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> nebyla </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Adéla P.] (odkašlání).
[mluvčí: Jindřiška B.] No aby se tamtady mohlo jezdit. Když tam byly +.
[mluvčí: Adéla P.] Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] +  ty cesty tady se spojovaly. Ne.
[mluvčí: Jindřiška B.] A -.
[mluvčí: Adéla P.] To víš já jsem to tu neznala.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> jako vy jste to neznali </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> na Kozím plácku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> my jsme se </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vždycky s tou sestrou </překryv mluvčích> vokolo toho bály jít jo.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] A tati vždycky řek.
[mluvčí: Jindřiška B.] Tam na vás vyskočí krvavý koleno.
[mluvčí: Adéla P.] (smích).
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> ježišmarja </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> pane bože </překryv mluvčích> my jsme šly až při druhej straně jo.
[mluvčí: Adéla P.] (smích).
[mluvčí: Jindřiška B.] A ty žáby. Vono bylo v každej tej zahradě louže.
[mluvčí: Kamila V.] Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] A voni tolik koň*. <překryv mluvčích> kuňkaly. Ale tak to </překryv mluvčích> k tej k tej vesnici patřilo <překryv mluvčích> všecko jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm. Hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] Není nic.


Rok: 2005, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Tymákov, Téma: Co se vařilo a jedlo, Počet mluvčích: 4
[mluvčí: Adéla P.] Pomeranč jsme neviděli n* na svátky a <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] Copak. Tohleto vás nezajímá. To nemůžete <překryv mluvčích> tohleto psát </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> to víte. Že mi to zajímá </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> všechno </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> dneska už </překryv mluvčích> dneska už děti neví vůbec. Co by jedly. A -.
[mluvčí: Kamila V.] (smích).
[mluvčí: Adéla P.] No to jsou rodiče vinni!
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> když </překryv mluvčích> to. <překryv mluvčích> vidím v tom konzumu </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> ale ale právě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Milada M.] Právě já si myslím když voni potom přijdou k babičce.
[mluvčí: Milada M.] A teďka tam dostanou vošouchy nebo něco takovýho.
[mluvčí: Milada M.] Tak ty se. Můžou po tom <překryv mluvčích> utlouct. Protože to doma neznají </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> . To je jistý </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> zrovna jsem mu povídala </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Jindřiška B.] Ten. A dole. Ty <překryv mluvčích> panečku </překryv mluvčích>. Ten pravnuk teda von je hnedle do. Do toho lustru.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] (smích).
[mluvčí: Jindřiška B.] To je vnučky <překryv mluvčích> jako </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] A voni bydlí v Praze a teďko je tady u syna jako.
[mluvčí: Milada M.] U babičky.
[mluvčí: Jindřiška B.] No. U dědy. <překryv mluvčích> u mýho syna </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> no. No. No </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] A tak dělala Maruška vdolky a bramborku.
[mluvčí: Jindřiška B.] (vydechnutí).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jindřiška B.] Čtrnáct vdolků sněd k tej bramborce!
[mluvčí: Kamila V.] No. No tak -.
[mluvčí: Jindřiška B.] Já jsem povídala. <překryv mluvčích> jestli má tak velkej jako da* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> <unclear> 5 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> jestli ta. Jestli ta taky mami peče </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] (smích).
[mluvčí: Jindřiška B.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> na to není </překryv mluvčích> čas <překryv mluvčích> dneska </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> kdepak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] To víš že ne.
[mluvčí: Adéla P.] A na co to dělat?
[mluvčí: Adéla P.] To ani dnešní <para type="přeřeknutí"> hospodyna </para> nekoupí.
[mluvčí: Adéla P.] Nedělají mrkev zeleninu žádnou na zahradě.
[mluvčí: Adéla P.] To se koupí.
[mluvčí: Adéla P.] To je to ale.
[mluvčí: Adéla P.] To je za šest korun svazek stojí to za to a zalejvat a když voda není?
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Adéla P.] Je to <překryv mluvčích> & </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] (citoslovce).
[mluvčí: Kamila V.] <překryv mluvčích> to se </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> nevyplatí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kamila V.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Adéla P.] A já dneska když sem dřela ty jabka tady vokolo tý hradby.
[mluvčí: Adéla P.] Ty -.
[mluvčí: Jindřiška B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Milada M.] Jak #s tomu říkala c*?
[mluvčí: Adéla P.] Sparťany.
[mluvčí: Adéla P.] Červený.
[mluvčí: Adéla P.] Tak jaký je to tam to je -.
[mluvčí: Jindřiška B.] To víte na na to my ještě vzpomínáme. Ale po nás už to žádnej vědět nebude.
[mluvčí: Jindřiška B.] To už žádnej <překryv mluvčích> vědět nebude </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Adéla P.] <překryv mluvčích> proč. Vždyť to nepotřebujou <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jindřiška B.] No nepotřebujou no. Já vím že ne. No. Ale.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Osvobozování kasáren, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jan H.] Tenkrát přišel k. Ke mně bratr.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Ten už u mě taky žil.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] A povídá.
[mluvčí: Jan H.] Hele jezdí prej lidi ke kasárnám.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Jo.
[mluvčí: Jan H.] Copak kdybysme se tam taky jeli podívat. <překryv mluvčích> co vlastně </překryv mluvčích> se tam děje?
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo v Plzni </překryv mluvčích> ke kasárnám. Nebo kde?
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Tady kasárna na. Slovanoch <překryv mluvčích> co byly </překryv mluvčích> jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Vono. Dneska už z nich <překryv mluvčích> není nic </překryv mluvčích>. Tak -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo. Vim kde to je no. Hmm.
[mluvčí: Jan H.] No.
[mluvčí: Jan H.] No já povídám.
[mluvčí: Jan H.] No beze <překryv mluvčích> všeho </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Tak sedli jsme na kola a jeli jsme.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Přijeli jsme tady to vy taky nebudete <překryv mluvčích> vědět </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Jak byla ta brána sem +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + jako na Nep*.  Jak se říká po Nepomuckej <překryv mluvčích> jsme jeli. Ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm jo </překryv mluvčích> jo jo.
[mluvčí: Jan H.] A jak je ta. Brána sem proti. Českýmu dvoru to <překryv mluvčích> vy taky </překryv mluvčích> neznáte zas.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] A není to teďka hospoda. Český dvůr náhodou?
[mluvčí: Milada M.] Já nevím. No to je jedno. Povídejte dál.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Jan H.] Co jestli to není?
[mluvčí: Milada M.] A je* jestli to náhodou není hospoda teďka. Český dvůr.
[mluvčí: Milada M.] Že mně. Mně to něco trošku říká. Ale nevím. To je jedno.
[mluvčí: Jan H.] Hmm počkejte.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Jan H.] Nu  to bylo. Ten Českej dvůr. Tak to bylo proti <překryv mluvčích> proti </překryv mluvčích> tej bráně <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A. A hned vedle byla. Ta benzínka.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Jo.
[mluvčí: Jan H.] Tak. Už tam taky <překryv mluvčích> není. Ta </překryv mluvčích> benzínka.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ten Českej dvůr asi taky protože potom tam. Z toho Českýho dvora vím že tam. Byla. Udělaná. Jako mýdlárna.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> kde </překryv mluvčích> z těch asi co byly ty chlívy <překryv mluvčích> a to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ta vila <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ta tam zůstala.
[mluvčí: Jan H.] Ta tam asi stojí <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích>. I dnes.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> jo </para>.
[mluvčí: Jan H.] A.
[mluvčí: Jan H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Jan H.] No. A. Tam leželi.
[mluvčí: Jan H.] To byly ještě. Pangejty <překryv mluvčích> jak se říkalo. Ne </překryv mluvčích>. Vokolo <překryv mluvčích> silnice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no jasně </překryv mluvčích> že jo.
[mluvčí: Jan H.] A leželi tam v tom pangejtu leželi. Byli to z <překryv mluvčích> Plzence </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Tak ty jsem znal <překryv mluvčích> chlapci </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> Hruškojc </překryv mluvčích> jo Karel Král a <překryv mluvčích> Jara Král </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Nu a měli před sebou kulomet.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Takovej rozh* <překryv mluvčích> vorezatělej </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No ale. Proti. Tej bráně stáli jako ne protože tam byli Němci ne v těch kasárnách.
[mluvčí: Jan H.] No. A.
[mluvčí: Jan H.] Vedle ležel jeden kluk měl pušku <překryv mluvčích> na druhej </překryv mluvčích> straně taky. A taky pušku ne.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No. A bratr povídá.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> hele </překryv mluvčích> tady asi moc toho neuvidíme. Pojď. Pojedeme tam. K tej druhej bráně.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Co šla. Do <překryv mluvčích> města </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Víte. Ta <překryv mluvčích> druhá </překryv mluvčích> brána.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No tak tam jsme jeli.
[mluvčí: Jan H.] Přijeli jsme tam a.
[mluvčí: Jan H.] Bratr byl třináctej <překryv mluvčích> ročník </překryv mluvčích> jo tisíc devět set <překryv mluvčích> třináct </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Takže byl narukovanej ještě za starý <překryv mluvčích> republiky </překryv mluvčích> jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] No. A tam d* domlouval. Právě s týma dvouma <překryv mluvčích> německejma </překryv mluvčích> důstojníkama. Tak von tam s nima to jako <překryv mluvčích> domlouval </překryv mluvčích>. Víte.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A bratr mi povídá.
[mluvčí: Jan H.] Ten mi připadá jako.
[mluvčí: Jan H.] (odkašlání).
[mluvčí: Jan H.] Protože <překryv mluvčích> bratr </překryv mluvčích> narukoval <překryv mluvčích> právě </překryv mluvčích> v <překryv mluvčích> pětatřicátým </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> do pětatřicátejch </překryv mluvčích> kasáren ne.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A.
[mluvčí: Jan H.] Ten prej mi připadá jako ten štábní <překryv mluvčích> kapitán </překryv mluvčích>. Z <překryv mluvčích> pětatřicátejch </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] To jméno. Už si <překryv mluvčích> nepamatuju </překryv mluvčích> jo. To už si <překryv mluvčích> nepamatuju </překryv mluvčích> jak se. I jak ho <překryv mluvčích> jmenoval </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. To nevadí </para>.
[mluvčí: Jan H.] Ale říkal.
[mluvčí: Jan H.] No von prej prostě možná ale. Takhle prej mi připadá. Ta podoba. Že je to von <překryv mluvčích> jo. I ta </překryv mluvčích> postava všechno.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ale ve vojenským vypadal asi jinak. A teďko v civilu taky <překryv mluvčích> jinak </překryv mluvčích> ne.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No. A tak tam chvíli jako stojíme. A von tam s nima to <překryv mluvčích> domlouval </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A najednou se tam přihnal bejvalý. <překryv mluvčích> co </překryv mluvčích> bejvali četníci <překryv mluvčích> za </překryv mluvčích> starý republiky.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Jan H.] Měli taky. Zelený. <překryv mluvčích> uniformy </překryv mluvčích> jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] A zelený ty helmy. <překryv mluvčích> přilby </překryv mluvčích>. A to potažený tou látkou a to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Vopilej že sotva stál na nohouch jo.
[mluvčí: Jan H.] <para type="imitace"> vy prej se s nima pářete a t* </para>.
[mluvčí: Jan H.] Von to řekl lepší ne.
[mluvčí: Jan H.] <para type="imitace"> pářete se </para> s nima a tak a začal vytahovat pistoli víte.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> ten major co <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> s nima domlouval tak křičí.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Prosim vás. Vodveďte ho pryč.
[mluvčí: Jan H.] Já to tady s nima. Domlouvám že vodejedou bez zbraní a. Bez výstřelu jo. A von mi to tady bude takhle kazit ne.
[mluvčí: Jan H.] Tak tam přiběhli dva tak.
[mluvčí: Jan H.] Ten nevím jestli. Jeden byl třicet <překryv mluvčích> druhej </překryv mluvčích> pětatřicet tak kolem těch pětatřiceti <překryv mluvčích> let. Přiběhli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Popadli ho ten podpaždí a ten podpaždí.
[mluvčí: Jan H.] A von ještě. Než. Ho. Jako vodváděli tak povídá mu.
[mluvčí: Jan H.] Dejte mně tu bouchačku.
[mluvčí: Jan H.] A von. Už jako potom když tuto <překryv mluvčích> řek </překryv mluvčích> že to domlouvá bez výstřelu a bez zbraní.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Tak von potom už nějak vám tak jako. Zk*. Zkrot.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Sklopil. <překryv mluvčích> a to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A klidně tu +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Jan H.] + bouchačku mu jako dal ne.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Jak Němci opouštěli kasárna, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jan H.] A tam začli křičet. Už <překryv mluvčích> byly </překryv mluvčích> vyjetý. Dvě auta jako venku.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] No.
[mluvčí: Jan H.] Víte na tej Nepomuckej směr jako k Plzni <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A tam začli křičet.
[mluvčí: Jan H.] Mají zbraně. Mezi. Plachtama.
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Jan H.] Ne.
[mluvčí: Jan H.] No tak zase +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] +  ten . Zase to tlumočil. <překryv mluvčích> zase </překryv mluvčích> to řek tomu jednomu tomu německýmu důstojníkovi.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ten <překryv mluvčích> tam začal </překryv mluvčích> na ně  nu ten říct doslova řvát <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> aby couvli jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Tak voni <překryv mluvčích> couvli </překryv mluvčích> no. A tam.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Já německy ne* tedy neumím <překryv mluvčích> a bratr </překryv mluvčích> taky ne. Ale říkali tam že von jako řek.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Chraň je pánbůh. Aby někdo měl u sebe zbraně.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Von že se zaručil +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + se svým životem že bez zbraní +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + a bez výstřelu jako vyjedou tady vodsud jo.
[mluvčí: Jan H.] Tak taky že se to tak stane ne.
[mluvčí: Jan H.] Nu. Dobře.
[mluvčí: Jan H.] Tak ty couvli.
[mluvčí: Jan H.] Srolovat plachty!
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> no tak </překryv mluvčích> voni. Srolovali plachty akorát. Měli tam mezi  měli. Dvojitou plachtu jo a mezi těma <překryv mluvčích> plachtama </překryv mluvčích> tak vám tam měli samopaly a obyčejný pušky a tuto všechno.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <para type="s křikem"> vyházet sem </para>!
[mluvčí: Jan H.] No t*.
[mluvčí: Jan H.] Nelžu vám takováhle hromada tam byla +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + těch zbraní jo těch. Samopalů a obyčejnejch těch pušek a a. I. I pistole a. Ne obyčejný. To*.
[mluvčí: ] (štěkání psa).
[mluvčí: Jan H.] (odkašlání).
[mluvčí: Jan H.] Tam to vyházeli.
[mluvčí: Jan H.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Jan H.] No. A teď další.
[mluvčí: Milada M.] Něco se <překryv mluvčích> tam děje </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> a jo. To jde </překryv mluvčích> s psíkem.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] To jde s <překryv mluvčích> psíkem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Jan H.] A.
[mluvčí: Jan H.] .
[mluvčí: Jan H.] Aby popojížděli.
[mluvčí: Jan H.] Šel koukn* do každýho toho <překryv mluvčích> auta nákladního </překryv mluvčích> tam zezadu kouk jestli tam.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Taky tam měli ještě jako některý tam měli postavený pušky.
[mluvčí: Jan H.] Nu samosebou tam je nikam nemohli vyhodit.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Tak tam u brány. Až tak je vyhazovali.
[mluvčí: Jan H.] A. Skutečně vám říkám takováhle halda <překryv mluvčích> tam byla </překryv mluvčích> těch zbraních vyházenejch jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No. A začlo to vyjíždět. Pomalu. Začli vyjíždět jako ven ne.
[mluvčí: Jan H.] Tam se seřadili.
[mluvčí: Jan H.] No a bylo jich  to taky už nevím přesně. Jestli jedenáct. Nebo třináct. Tak nějak +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + těch aut tam stálo. Seřazených ne.
[mluvčí: Jan H.] No. A teď voni.
[mluvčí: Jan H.] Teď přijel ten džíp <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> voni voba ti důstojníci šli a do toho džípu tak sedli a jeli a př*. Před ně <překryv mluvčích> před ten </překryv mluvčích>. Ty ná*. Tu kolonu tam zajeli.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No. A ten tam zved nějakej. Nějakou tu <překryv mluvčích> plácačku </překryv mluvčích> a jeli postupně.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <para type="potichu"> a </para> bratr povídá mi.
[mluvčí: Jan H.] Jo pardon. <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Mezi tým. Jak tam. Von. Jako se. Rozčiloval a <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> tak tam přijel nějakej chlapík na <překryv mluvčích> motorce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A von mu povídá.
[mluvčí: Jan H.] Tak co. Jak pak?
[mluvčí: Jan H.] No pětatřicátý kasárna už jsou prázdný no.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Jan H.] A u brány tak stojí jeden člověk +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] (odkašlání).
[mluvčí: Jan H.] + jako stráž.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] A nikoho tam nepustí ne.
[mluvčí: Jan H.] Do těch pětatřicátejch ne.
[mluvčí: Jan H.] No. A to prej je dobře. To jsem rád.
[mluvčí: Jan H.] Nu. A tuty dali povel. A je*. Jo. A jedou po Klatovskej na Litice.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Všechno to vodjíždí <překryv mluvčích> po Klatovskej na Litice </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Nu. A tuty taky zasej. Jeli a schválně jsme stáli a čekali jsme. A voni se -.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Voni se začli točit. Taky zase dolů na Doudlevce.
[mluvčí: Jan H.] A taky směr <překryv mluvčích> zřejmě </překryv mluvčích> to nevíme. Potom ale to víte že jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> na Doudlevce </překryv mluvčích> a přes Doudlevce. Na. <překryv mluvčích> Klatovskou </překryv mluvčích> a taky jeli. <překryv mluvčích> na Litice </překryv mluvčích> a Dobřany <překryv mluvčích> a podobně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Jan H.] Ne.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Jak Němci zabavovali obilí, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Milada M.] Že tam. Tady jako za války byl klid. Nebo. Jak. Jak to tady?
[mluvčí: Jan H.] No klid klid jste měla takovej.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> protože </překryv mluvčích> voni chodili prostě hlavně chtěli vobilí <překryv mluvčích> jo. A to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Chodily <překryv mluvčích> kontroly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Nu tak taky tady byli a.
[mluvčí: Jan H.] Tamhle v tom jednom dvoře jak jsem se <překryv mluvčích> dozvěděl </překryv mluvčích> jo tak  tam byli. A <překryv mluvčích> zase </překryv mluvčích> víte.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Jan H.] Tuhle byl to byl největší dvůr <překryv mluvčích> tuhle Novákovo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Nu dneska už z něj nic není <překryv mluvčích> no už </překryv mluvčích> to to . Rok bourali a to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A ten uměl německy taky ne.
[mluvčí: Jan H.] Byl to. Inženýr. Zemědělství a to. <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> měl hospodářství a to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tam přišli k tomu <překryv mluvčích> Královi </překryv mluvčích> ne.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A tam měli přehazovat v perně měli <překryv mluvčích> přehazovat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Jestli někdo to <překryv mluvčích> jim </překryv mluvčích> dal na ucho nebo nevím. <překryv mluvčích> nemůžu </překryv mluvčích> říct.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ale přehazovat. Slámu v tej perně.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> nu </překryv mluvčích> možná že. Vo tom jste slyšela na Chlumě že zastřelili jednoho sedláka.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> že mu </překryv mluvčích> tam přišli taky na <překryv mluvčích> to že měl </překryv mluvčích> schovaný vobilí +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Aha.
[mluvčí: Jan H.] + jo.
[mluvčí: Jan H.] Nějaký větší množství <překryv mluvčích> a tak </překryv mluvčích> ne.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> na vsi <překryv mluvčích> ho </překryv mluvčích> veřejně tam zastřelili <překryv mluvčích> pro </překryv mluvčích> postrach jako druhejch.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Jo no.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Jan H.] Nu. A vona ta Králová tak. Zavola*. Co tam taky <překryv mluvčích> přehazoval tu </překryv mluvčích> slámu tak zavolala nějakýho. Nováka +.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + ten tam přehazoval a řekla.
[mluvčí: Jan H.] Josef pojď sem.
[mluvčí: Jan H.] Ne.
[mluvčí: Jan H.] Pojď se podívat má . Má  se nám telit kráva. Pojď dnu.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> záminku. Ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Má se nám telit kráva. Pojď se podívat co tomu řekneš.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] No a. Když tam přišel ne. Tak vona mu řekla.
[mluvčí: Jan H.] Josef. Prosím tě. Nějak to <překryv mluvčích> udělejte </překryv mluvčích>. Máme tam dva sudy s pšenicí.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] Ať na to nepřijdou +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + ne.
[mluvčí: Jan H.] Nu tak zase ten šel <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> cigaretu zapaloval tomu Novákovi +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + a. Při tom mu to říkal +.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + <para type="potichu"> ne </para>.
[mluvčí: Jan H.] No. Tak  ten. Zase šel. <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> nabíd tu cigaretu tomu. <překryv mluvčích> komisaři. A </překryv mluvčích> mluvil <překryv mluvčích> s ním a </překryv mluvčích> to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] A zatím voni ty sudy <překryv mluvčích> překutáleli </překryv mluvčích>. A. Zaházeli se <překryv mluvčích> slámou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Takže jako to prošlo v klidu.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Jan H.] Tady víte <překryv mluvčích> tady </překryv mluvčích> nic +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Jan H.] + horšího <překryv mluvčích> nebylo </překryv mluvčích>. Akorát tuto jo.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Rád jsem hodně pracoval, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> jo. To víte </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Byly vzpomínky hezký <překryv mluvčích> a vzpomínky </překryv mluvčích> špatný +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + jo.
[mluvčí: Jan H.] No a <překryv mluvčích> tam jsem dělal </překryv mluvčích> na tom <překryv mluvčích> svým </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] No a <překryv mluvčích> podívejte </překryv mluvčích> zase. Mistroval mi nějakej Novák ze <překryv mluvčích> Šťáhlav </překryv mluvčích> mistr <para type="potichu"> no </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Peněz jsem si vydělal hodně.
[mluvčí: Jan H.] Vždycky přišel a říkal.
[mluvčí: Jan H.] No protože já jsem. Nebyl. Línej. Já <překryv mluvčích> jsem dost </překryv mluvčích> dělal jo no prostě dost dělal.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> prostě jsem dělal. Využíval všechno a to.
[mluvčí: Jan H.] No a von přišel kolikrát a říkal.
[mluvčí: Jan H.] Pepíku neblázni přijdou tě vočešou tě <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> zase. Úkoláci neblázni. Nedělej tolik.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] Ne no.
[mluvčí: Jan H.] No ale když člověk víte měl už to v sobě <překryv mluvčích> tu </překryv mluvčích> tu temperamenci. Nu tak <překryv mluvčích> prostě </překryv mluvčích> dělal a dělal. No.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] <překryv mluvčích> já jsem </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + <unclear> 1 </unclear> potom nakonec tak mi <překryv mluvčích> tam dal </překryv mluvčích>  jádro do horizontky <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] To bylo nu často <překryv mluvčích> v kuchyni. Čtyři metry </překryv mluvčích> bylo. Dlouhý <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> a tak jako m*. Metr <překryv mluvčích> do kvadrátu </překryv mluvčích> metr na metr.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] No a já jsem to jádro. S*. Jsem nabouchal za šichtu jsem ho udělal ne.
[mluvčí: Jan H.] No no. Klidně vám <para type="se smíchem"> pak řeknu </para> jak to bylo.
[mluvčí: Jan H.] No. A měl jsem ho . Jako už jenom <překryv mluvčích> vobarvit potom </překryv mluvčích> a napíchat tam tam kde vtýkal <překryv mluvčích> materiál </překryv mluvčích> tak tam se musely napíchat říkali jsme tomu canštetky <překryv mluvčích> takový hřebíky </překryv mluvčích> víte. To byly slévárenský.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Jan H.] (škytání).
[mluvčí: Jan H.] A ty se tam musely napíchat aby jako to. Ne ten materiál. <překryv mluvčích> co tam měl </překryv mluvčích> vtýkat aby to nenarušil <překryv mluvčích> to jádro </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + ne.
[mluvčí: Jan H.] No a tak. Jsem. Tuto jsem ho. Měl komplet a <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> akorát tak vobarvit a. Napíchat tam ty +.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Jan H.] + ty hřebíky. Ty sanštetky.
[mluvčí: Jan H.] No. A šel jsem domů nepíchal jsem. Šel jsem domů jako ve tři.
[mluvčí: Jan H.] Potom jsem šel v šest hodin jako kdybych šel na noční ne.
[mluvčí: Jan H.] Tam jsem proklouz. V třetí bráně nic moc nekontrolovali. Tak tam jsem proklouz.
[mluvčí: Jan H.] No a. Honem. Do šatny. A <překryv mluvčích> převlíct </překryv mluvčích> a tam jsem to vopíchal a to a. Vobarvil grafitem a domů jsem šel jako z vodpolední. <překryv mluvčích> takže jsem </překryv mluvčích> měl jako šestnáctku.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="se smíchem"> no </para> +.
[mluvčí: Jan H.] No.
[mluvčí: Milada M.] + to. Jste si dal. Teda.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Jan H.] Ale ne. Nic moc. To bylo krásný.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - dědův projev na svatbě, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Filip H.] Ale. Říkal že by si to v životě ne* nezap*. To bylo hrozně dlouhý <překryv mluvčích> právě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no náš </překryv mluvčích> táta si to pamatoval. To bylo dvacet minut lidi ani špendlík bys nec* neto.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> když mluvil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jak byli zticha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ty byli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Ty byli tiše rozumíš. A úplně ho vobdivovali.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> <para type="potichu"> půjdem. Na jídlo </para>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] To ti povím. To to bylo nádherný a von furt děda.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Musíš si to. Musíte si to napsat ať po mně něco zbyde jo.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi II, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] Vidíš tady <překryv mluvčích> to je. Když </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a tohle bylo na akademii </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> teda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. To s*. No. <překryv mluvčích> ne. To jsme. My. To jsme </překryv mluvčích> cvičili <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> tadyhle </překryv mluvčích>. V Hejnicích jsme cvičili.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ne. To jste cvičili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo.
[mluvčí: Markéta P.] To jsem tadyhle taky <překryv mluvčích> já. Tadyhle. No no </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> tady. Viď </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Tady jsou Vlasta Králová. Všechno už je mrtvý. Skoro.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] To bylo. V šedesátým šestým <překryv mluvčích> roce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> máte ty </překryv mluvčích>. Ty cedníky <překryv mluvčích> tyhlety </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Koukej.
[mluvčí: Markéta P.] (zívání).
[mluvčí: Filip H.] To já vim ty. Sejta.
[mluvčí: Vlastimila V.] Sejta.
[mluvčí: Markéta P.] Tadyhle jak se <překryv mluvčích> votvírala ten ten </překryv mluvčích> hřbitov se votvíral. Tady.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vona ta zemědělská. Ta se t* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Vlastimila V.] Aha.
[mluvčí: Filip H.] No. To bylo . Na Proseči. To si pamatuju ještě když tam bylo místo posledního <překryv mluvčích> odpočinku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no to tam </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a kde že to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích> to tam je?
[mluvčí: Vlastimila V.] Kdy že to to bylo?
[mluvčí: Markéta P.] Čtyřicátým šestým roce se votvíralo.
[mluvčí: Vlastimila V.] Aha.
[mluvčí: Markéta P.] No. Tohleto jsou všechny chlapi co přispěli peníze na to <překryv mluvčích> to byli </překryv mluvčích> podnikatelé <překryv mluvčích> viď </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> ten to tam </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tak se to to. Dřív <překryv mluvčích> bylo takhle <para type="nahlas"> žádný </překryv mluvčích> dotace. Z Evropský unie </para>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] Žádná nebyla.
[mluvčí: Filip H.] To nechodilo. Nechodilo.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] <para type="se smíchem"> nechodilo nic. No </para>.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi III, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] A teď mám tadyhle +.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vlastimila V.] No.
[mluvčí: Markéta P.] + jsem vyndala ty důležitý ty.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tohleto je. To mně dala Mar* to mně dala </překryv mluvčích> Majka.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tak si to tady sesumíruj trošku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Vidíš. Tady <překryv mluvčích> je sokolovna </překryv mluvčích>. Tady je náš. Hrobeček. V zimě <překryv mluvčích> focený </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tadyto máme v Borovičkách. Takhle. Teďka <překryv mluvčích> jak to tam je hez* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo. To udělali tu novou </překryv mluvčích> viď <překryv mluvčích> vlastně. Tu chajdu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no. Tady </překryv mluvčích> je ta skála nahoře vidíš. Tady.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo jo jo.
[mluvčí: Markéta P.] Tady jsou napsaný ty z první světový války.
[mluvčí: Filip H.] Jo jo <překryv mluvčích> jo no. No no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> co byli. Víš. To maj to </překryv mluvčích> to to vobnovili.
[mluvčí: Markéta P.] No tady je můj hrobeček byl <překryv mluvčích> tohleto tohle </překryv mluvčích> Filipeček. No. To mě ta* ta* tady právě dělali nahoru ty schody <překryv mluvčích> k tý skále </překryv mluvčích>. Víš a tak mně to tam zničili. No.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo Filip. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> nedá </překryv mluvčích> se nic dělat.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tenhle </překryv mluvčích> to. To je vod Věry Králový nahoře.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo. No no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> víš <unclear> 1 </unclear> co je </překryv mluvčích> Věra Králová. Ten v tom je Majka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] Tady tadyhle nějakej. Jo to je nahoře <překryv mluvčích> ty t* tři lí*. Ty </překryv mluvčích> tři <překryv mluvčích> lípy </překryv mluvčích> nahoře když se jde na hora když se jde víš. Na. Na Ovčíně.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> to je na tom. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Jo <překryv mluvčích> hmm hmm jo. Jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> na Ovčíně potom </překryv mluvčích>.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - kůzlata, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Vlastimila V.] Jé to jsou ty. To jsou kozy <překryv mluvčích> nebo ovce </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tohleto jsou ty kozy nahoře <překryv mluvčích> u toho </překryv mluvčích>  vedle víš jak tam maj ty.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> to jsou ty kozy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Kozí farma <překryv mluvčích> to je někde nad Pavlem </překryv mluvčích> tam nahoře ne?. Když se jde do tam nahoře maj nějakou.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No. Tam <překryv mluvčích> to je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> kde? V Jiříčkově </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No <překryv mluvčích> v Jiříčkově </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>. To ne. To ne. <překryv mluvčích> to ne. Tohle je jinde </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tohle je jinde </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tohle když jdeš </překryv mluvčích> nahoru právě k Králom tak to tadyhle postavili novej novej buj* bi* ten velkej -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Filip H.] <para type="potichu"> jo tak to </para>.
[mluvčí: Markéta P.] Je velkej. <překryv mluvčích> ten obchod </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ty víš jak </překryv mluvčích> jak říkali těm. Malejm. Kůzlatům. Jak se na ně volalo?
[mluvčí: Markéta P.] Kozlatům?
[mluvčí: Vlastimila V.] No.
[mluvčí: Markéta P.] <para type="potichu"> to <překryv mluvčích> nevím </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> nevíš </překryv mluvčích>. Jak se na ně volalo?
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jsem vždycky slyšela </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> že <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <para type="potichu"> <překryv mluvčích> kůzlata </překryv mluvčích> </para>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pušime </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Vlastimila V.] Pušim <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> pušim </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo pušim </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> aha. Jo </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> pušim </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pušim pušim </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> pušim pušim </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no jo no. No no. Ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pušime. Vždycky vždyť já jsem byl malej. Vždyť babička v Javorníku </překryv mluvčích> je měla <překryv mluvčích> v koši vždycky když se </překryv mluvčích> narodily maličký.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> měla no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Já je vždycky vyndaval a na tom linoleu se jim vždycky rozjely ty kopyta.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Filip H.] Víš jak <překryv mluvčích> vždycky když se rozcáply jak jak </překryv mluvčích> předložka.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> já vím co. No no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> voni </překryv mluvčích> měly nohy takhle <překryv mluvčích> vod sebe vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] No. Tohle je <překryv mluvčích>  Ládi Tichýho </překryv mluvčích> barák nahoře.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pušim <unclear> pušim. No </unclear> </překryv mluvčích>.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Části stodoly a zařízení ve stodole, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> ale ještě jak tam </překryv mluvčích> byla ta stodola. Tak měli jste  nějak části pro stodoly jak se jmenovaly?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> <unclear> 1 </unclear> ne </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] Bylo humno.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] A přísto* my. Přístodolek. To bylo oddělané.
[mluvčí: Viktorie M.] No na humně tam se právě. Tam byla ta sečkovica.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] Co se  to krájelo.
[mluvčí: Viktorie M.] A. Vůbec jako když  cepama se dělalo. Na provísla.
[mluvčí: Viktorie M.] Když byla dlouhá. Já nevím žitná nebo ječmenná . Sláma <unclear> t* nebo </unclear>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak. Že to se z teho obilí vymlacovalo a z tých  potom se dělají provísla když. Byla.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak . To bylo na. Stažení teho ob*  c* třeba tej slámy!
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo. Tak. To. Jo.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Čím jsem krmili zvířata, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A čím jste krmili zvířata. Jsem se ještě nezeptala.
[mluvčí: Viktorie M.] Tož .
[mluvčí: Viktorie M.] Zemáky.
[mluvčí: Viktorie M.] Jako . Prasata.
[mluvčí: Viktorie M.] Zemáky a řepa.
[mluvčí: Viktorie M.] No a řepa  pro krávy se  dělala řezanka. Sečka.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>. Tak. Seno a ta sláma.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Viktorie M.] No a aby to bylo lepší. Tak se přidávalo že té a té.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> no a <překryv mluvčích> též <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> </para> -.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> a říkali jste </překryv mluvčích> tomu nějak jako celistvě. Že děláte nějaký pokrm?.
[mluvčí: Sylva S.] Třeba paní jedna paní stará už v Kelči. Co má přes devadesát roků. Tak říkala že tomu říkali klaban.
[mluvčí: Viktorie M.] Ne. <překryv mluvčích> to to nebyl </překryv mluvčích>. To ne.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> emm </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Viktorie M.] Sečka. Se <překryv mluvčích> temu říkalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo dohromady.
[mluvčí: Viktorie M.] No.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Čím se pracovalo na poli, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] Kopčák.
[mluvčí: Viktorie M.] To se  mezi řádkama zemáků a to jako +.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] + obdělávalo k temu.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Sylva S.] Tak vidíte. A s tím jste ještě pracovala jo?
[mluvčí: Viktorie M.] No no. Já ne. To bylo.
[mluvčí: Viktorie M.] My jsme teho zas tolik nemě*. Nedělali my jsme to dělali ručně motykó.
[mluvčí: Viktorie M.] (pousmání).
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> tak to se vám nedivím </překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> že se vám tam nechtělo chodit na to pole makat </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).