Rok: 2014, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Kroměříž, Téma: Zedničení, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Theodor P.] Já jsem se vyučil. Pak jsem šel hned na vojnu.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Theodor P.] Protože jsem chtěl dělat průmku to jsem udělal akorát se mi podařilo udělat akorát jako přijímačky. To jo.
[mluvčí: Theodor P.] No <unclear> 2 </unclear> na večerní jsem chtěl a. To nedávali. O* na večerní odklad na vojnu nedali nebo tak.
[mluvčí: Theodor P.] Na denní jo. <para type="potichu"> to jo </para>.
[mluvčí: Theodor P.] Říkám. To jak přijdu do topny. To je jasný. To se potom oženíte tož to už neuděláte nic. To je pitomost. To je jasný.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Takže z teho padlo a říkám.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] To já dělat nebudu tohle.
[mluvčí: Theodor P.] Tak jsem šel do cihelny.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Ve Vážanech. <unclear> tam já </unclear>. Tam jsem měl myslím osmadvacet let. Nebo jak no.
[mluvčí: Theodor P.] No a pak jsem odešel.
[mluvčí: Theodor P.] Jako chtěl jsem odejít. Ne že by. Mě vyhodili nebo tak ale to už to tam bylo takový dost špatný.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Mě už namíchlo protože o pět tisíc míň brát najednou ne. Tak Hruška řek.
[mluvčí: Theodor P.] Proč to dělám. No zadarmo to nebudu dělat. Ne no tak?
[mluvčí: Theodor P.] Nemíní platit. No tak tam nemusím být. Ne.
[mluvčí: Theodor P.] No a tak ještě s jedním říkám.
[mluvčí: Theodor P.] (odkašlání).
[mluvčí: Theodor P.] Ke stavební <para type="přeřeknutí"> furmě </para> k firmě nepůjdem ani náhodou.
[mluvčí: Theodor P.] (pousmání).
[mluvčí: Theodor P.] <unclear> 2 </unclear> pak jsme tam zůstali oba dva.
[mluvčí: Theodor P.] Jinak potom jsem byl u Nováka že?
[mluvčí: Theodor P.] A tam jsem byl co já vím čtrnáct let nebo jak.
[mluvčí: Helena S.] Hmm.
[mluvčí: Helena S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] A pak jsem si říkal vůl že jsem tam nešel už dřív.
[mluvčí: Theodor P.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] Protože jsem to porovnal.
[mluvčí: Theodor P.] Jak tu prácu tak ty peníze tak to se ani porovnat. Snad nedalo vopravdu.
[mluvčí: Theodor P.] Tam teda v té cihelně to byla makačka jak no pak jsem teda vyvážel. No ale i tak no.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] No to bylo. Co si člověk užil tepla nebo když <unclear> 2 </unclear> jsem vyvážel. No tak co říkám.
[mluvčí: Theodor P.] V létě počasí. No tak dneska je. Pod mrakem že ale když jsou ty hice. Tak jsme tam jezdili v čepicách beranice.
[mluvčí: Theodor P.] Prošíváky <unclear> 2 </unclear> ne vousa to by vám ohořelo.
[mluvčí: Theodor P.] Tak to tak. Protože už bylo potřeba jet dopředu aby mohli navážet. Že?
[mluvčí: Theodor P.] No.
[mluvčí: Theodor P.] Protože když se vám něco vyvrátí. No konec.
[mluvčí: Theodor P.] Nechat tak. Ty museli dávat ven a třeba ráno ve čtyři výtopy nachystat. No to bylo.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] <unclear> 4 </unclear> no.
[mluvčí: Theodor P.] Když potom se stalo to neštěstí.
[mluvčí: Theodor P.] Že jak to měl ten Novák že?
[mluvčí: Theodor P.] To koupil.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] Ale potom opravdu to šlo od desíti k pěti to to kdepak. To.
[mluvčí: Theodor P.] To už se nedalo tady po té jeho smrti dejme temu. Za za ty tři roky to. Vůbec.
[mluvčí: Theodor P.] Ten první. Druhé rok ještě jakž takž.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Měl to všechno dobíhaly vlastně to co on měl nasmlouvaný nebo tady to i toto. To furt dobíhalo. No.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Ale potom <unclear> 2 </unclear>.
[mluvčí: Theodor P.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] Výplata. Byla výplata. Tak byla výplata.
[mluvčí: Theodor P.] Za celó dobu se mi nestalo aby třeba. O den byla opožděná. To se nikdy nestalo nikdy.
[mluvčí: Theodor P.] A práce bylo tolik že jste tam mohla být padesát hodin denně třeba. To bylo.
[mluvčí: Theodor P.] <překryv mluvčích> pak co </překryv mluvčích> ten měl práce a.
[mluvčí: Helena S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Třeba někdo  nevím jak platil svým subkám. To nevím ano jestli se zdržením to nevím. Ale.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Kmenoví zaměstnanci byla výplata já nevím třeba desátýho nebo já už ani nevím kolikátýho. Tak to bylo na účtě.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] Spíš o deň dřív jak o deň pozdějš ano.
[mluvčí: Theodor P.] A to bylo dobrý no.
[mluvčí: Theodor P.] A kdy* jsem tam přišel.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] To bylo v půli. Měsíca tak zhruba tak deset dní jsem tam dělal.
[mluvčí: Theodor P.] No já jsem. Novák jmenoval se <unclear> mistr s* </unclear>. Já si pamatuju jak dneska. Tam na dvoráku jsem tam cosi mazal na stropě a dal mně výplatní lístek.
[mluvčí: Theodor P.] Říkám.
[mluvčí: Theodor P.] U nich snad spadnu to není možný tam jsem to měl za měsíc. V té cihelně.
[mluvčí: Theodor P.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helena S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] Přesčasy. Bez problému. Platil všechno.
[mluvčí: Theodor P.] No.
[mluvčí: Theodor P.] A někteří teda dělali hodně tady v Kroměříži ale tam kde jsem byl já. U té skupiny. Tak my jsme jezdili furt ven.
[mluvčí: Theodor P.] Já jsem tady v Kroměříži za těch čtrnáct let když. Když řeknu že jsem dělal já nevím třeba tři čtyři měsíce.
[mluvčí: Theodor P.] Víc určitě ne.
[mluvčí: Theodor P.] My jsme furt byli <unclear> někde </unclear>.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] Vsetín Olomouc Brno  já nevím no všude.
[mluvčí: Theodor P.] A jezdilo se teda. Denně se dojíždělo. To je pravda.
[mluvčí: Theodor P.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] A s tím ježděním. To bylo taky první do Hradišťa jsme jezdili.
[mluvčí: Theodor P.] A. To byla ta druhá štace u něho.
[mluvčí: Theodor P.] Říkám.
[mluvčí: Theodor P.] Ne <unclear> 2 </unclear>. Nebude do Hradišťa jezdit každé deň.
[mluvčí: Theodor P.] No a von si člověk tak zvykl že to ani nepřišlo.
[mluvčí: Theodor P.] A tam taky. Tam se dělala benzínka soboty neděle.
[mluvčí: Theodor P.] No to bylo vždycky hodin a hodin no tři sta hodin to. Bylo tak. Dá se říct pomalu normální. Měsíčně no.
[mluvčí: Helena S.] Hmm.
[mluvčí: Theodor P.] V Olomouci jsme tam třeba dělali ten hotel jsme tam já.
[mluvčí: Theodor P.] Tak byli jsme tam půl roku a za toho půl roku jsem byl. Dvakrát. Doma.
[mluvčí: Theodor P.] Jo?
[mluvčí: Theodor P.] A. A jednou jsem dával krev a jednou jsem byl u zubařa.
[mluvčí: Theodor P.] (smích).
[mluvčí: Theodor P.] Jo.
[mluvčí: Theodor P.] Jinak <para type="se smíchem"> denně </para> v práci no.
[mluvčí: Theodor P.] Mně to teda nevadilo to můžu klidně říct že bych nějak to kdepak.
[mluvčí: Theodor P.] To to nevadilo. A to ještě jsme chodili na fušky.
[mluvčí: Theodor P.] Prostě. Proto s tvým manželem jsme se vlastně potkali u Karla Novákovýho.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Ztama ho ho známe.
[mluvčí: Theodor P.] <překryv mluvčích> nebo on více </překryv mluvčích> poznal mě. <unclear> 1 </unclear> to. Protože já jsem toho poběhal tolik že to si člově* nemůže všechny lidi pamatovat. Kde. Ne & &.
[mluvčí: Helena S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] (citoslovce).
[mluvčí: Theodor P.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] (citoslovce).
[mluvčí: Theodor P.] Většinou jsme byli pryč zkrátka. No.
[mluvčí: Theodor P.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Theodor P.] Bylo to takový dost.
[mluvčí: Theodor P.] Třeba do toho Brna to jsme jezdili až tam na Komín a. Potom tam na Kamechy.
[mluvčí: Theodor P.] On řekne do Brna.
[mluvčí: Theodor P.] No ono je to do Brna kousek to je pravda no ale. Ono je to. Brno není tady. Kroměříž.
[mluvčí: Theodor P.] A než jsme dojeli až tam přímo na stavbu vždyť to bylo sto kilometrů.
[mluvčí: Theodor P.] Z Kroměříža no.
[mluvčí: Theodor P.] To je sto tam sto zpátky no.
[mluvčí: Theodor P.] A teďka se ještě. Ten co jezdil. Co to sbíral tak třeba Morkovice ne. To všechno tak posbíral.
[mluvčí: Theodor P.] No a zpátky no tak.
[mluvčí: Theodor P.] Ráno jsme. Tady po páté vyjížděli a. Domů jsem přijížděl o sedmý.
[mluvčí: Theodor P.] No.
[mluvčí: Theodor P.] A o půl osmé a tak.
[mluvčí: Helena S.] Nechal jste doma fotku aby vě* -.
[mluvčí: Helena S.] (smích).
[mluvčí: Theodor P.] No.
[mluvčí: Theodor P.] Ale tak. Ani mi to opravdu nevadilo fakt ne.
[mluvčí: Theodor P.] Ale když jsme dělali tady někde poblíž nebo. Měli nějaký tyto tož oni vždycky někoho takový majó.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] A to dělat se bude jenom osm hodin. Takže dobrý <para type="potichu"> když osm </para>.
[mluvčí: Theodor P.] Tak jsme chodili ještě s kamarádem tam. Na fušky když se nedělalo v sobotu nedělo.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Tak jsme šli na fušku a je to.
[mluvčí: Theodor P.] Takže fakt opravdu prostě těch hodin bylo dost no.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] A nevadilo mi.


Rok: 2014, Typ sídla: městská lokalita, Místo: Kroměříž, Téma: Koníčky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Theodor P.] Tak  jakou zábavu jsem měl když jsem byl furt <para type="se smíchem"> pryč </para> no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] Zábava nějaké. Vyhraněné koníček nebyl.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Theodor P.] Že by jako tak měl aby chodil třeba na ryby nebo <překryv mluvčích> nějaký auto nebo </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Theodor P.] (vydechnutí).
[mluvčí: Helena S.] <překryv mluvčích> to je časově náročný </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helena S.] (smích).
[mluvčí: Theodor P.] Čas. No jistě. No tak jistě tam posedíte a no na rybách no ani mi to nikdy nebralo třeba.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] No ale třeba só jiný věci. No koníček byl takové že jsme vařili pivo. To byl koníček jediné jo?
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Helena S.] (pousmání).
[mluvčí: Theodor P.] No protože to se spojilo dobrý s užitečným. Nebo jak bych to řekl.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] A. Když i to stálo nějakou korunu a zas to  nebylo tak drahý jak koníčky ostatní ne. Třeba takový moto nebo modeláři. Ty stojej. To stojí hrozně peněz. Ne?
[mluvčí: Theodor P.] Jede autem někde. <unclear> 1 </unclear> s tím i jezdit vždyť tam jeden s náma byl no ty  mu to furt nestačilo co vydělal.
[mluvčí: Theodor P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] Já říkám &.
[mluvčí: Theodor P.] (citoslovce).
[mluvčí: Theodor P.] Tož se na to vykašli ne?
[mluvčí: Helena S.] (odkašlání).
[mluvčí: Theodor P.] No. Hned. Buginu takovú a takovú a převrátil to rozbil to no to není prej prodat.
[mluvčí: Theodor P.] Protože já jedu troje závody a deset tisíc je v kelu. No tak.
[mluvčí: Theodor P.] No tož to mě tam <unclear> 2 </unclear>. Ne takovej koníček. <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Helena S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Theodor P.] My jsme vařili pivo říkám.
[mluvčí: Theodor P.] Na to se jde. No tak.
[mluvčí: Theodor P.] To je celé deň práce tohle je potom jeden den stáčíš a něco z teho máš. No aspoň no.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Theodor P.] A nějakou korunu do teho dáš no ale tož jestli to máš koupit potom ne tak nic neproděláš na tým. No akorát že ti nikdo nezaplatí čas ale to nevadí ne. To už se tým člověk baví nebo tak. No.
[mluvčí: Theodor P.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Co jsme mívali na večeři, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Nebo na večeřu. To se co?
[mluvčí: Venuše A.] Uvařily se. Hrnec kobzolí. Daly se tam oškvarky. Zamíchalo se. Dostali jsme po hrnku mlíka a jedli jsme všeci z teho kastrola.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A neměl každý zvlášť.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A to jsme jenom závodili kdo kde uvidí oškvarek komu ho ukrást.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Co se dělalo z hřibů, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] A co jste robili?
[mluvčí: Rozálie B.] Říkáte ty hřiby že tak máte rádi. Co jste nejvíc robili z těch <para type="přeřeknutí"> hřeb* </para> hřibů?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> taky. Sušili jsme </překryv mluvčích> hodně jsme sušili. Můj muž ten to mohl jíst. Ráno. V poledne. Večer. Ráno. V poledne. Večer. Pořád.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> sušili nebo je máte jako </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Sušili jsme. Dělali jsme. Omáčky jsem měla ráda. Dělali jsme to s vajíčkami z* jsme to měli rádi.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A potom co jsme dělali. Tak  aby bylo na déle.
[mluvčí: Rozálie B.] No no.
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme to na sádle nakrájeli. Tak <překryv mluvčích> osmažili </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] + dali jsme to do takých vaniček nějakých. Co jsem měla také pudélka krásné aby to bylo na jednu porci. A měli jsme to v ledničce namražené na někdy.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Já dodneška užívám pudélko jo. V Pra* mi nikdo ne* ne* <para type="nahlas"> nikdo </para> neví. Co to je když ře*. Dejte něco do pudélka.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo. To nikdo nikdo neví. Jako že </překryv mluvčích>. V kakao jako mám pudélko. Nikdo neví <para type="se smíchem"> v Praze co to je pudélko </para>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> no pudélko no </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Dovolené s manželem, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Jsme měli motorku. Děcka nám bral súsed do auta a my na té motorce za ním. Tož to byla sranda jak hrom že.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Ale tak. Dycky jsme týden vyšetřili. A týden nebo deset dnů jsme jeli někde na do kempinku.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] Aha.
[mluvčí: Venuše A.] To byly kempinky tak do kempu.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No tam jsme se máchali ve vodě vařili jsme si. Prali jsme si.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Spali jsme ve stanách všelijak.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a též ta moja kamarádka co s námi byla měla půlro*. Lidka Hrušková měla půlročního chlapečka.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak ona spala v autě s tym malým. A Franta. Ten její manžel spal v našim staně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Jsme měli taký větší stan. Áčko tak jsme spali tři vedle sebe. A děcka nám spaly v tom kruhu.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] (pousmání).
[mluvčí: Venuše A.] Tož sem tam jsme dostali kopanec. Ale přežili jsme to a též tak sedíme a přišla jakási robka k nám Slovenka a dívá se.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <para type="cizojazyčný projev|imitace"> jé oni tu mají taký šporhetel a vy tu aj vaříte. A vy tu aj plínky perete </para>?
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> co <překryv mluvčích> to </para> je šporhetel </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no jo. Klukovi bylo </překryv mluvčích> půl roku. Tak sranda.
[mluvčí: Venuše A.] Šporhetel je <para type="nahlas"> pec </para>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] Jsme měli dva kameně. A na tým jsme měli taký kus železa <překryv mluvčích> a plechovku </překryv mluvčích> jako komín.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> to slyším poprvé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] No my jsme byli podnikaví.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] Muselo všecko být.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme chodili k sedlákovi, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Říkala chodíme do teho sedláka. Milko Lojzko maminka nám z tam odnosila. Mi jsme byli celí šťastní. Nám vždycky donesla koláč zelový.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] My jsme to doma nepekli.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> zelňá* </překryv mluvčích> zelový koláč. Zelo* zelová nádi* nádivka v něm byla.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> zelňáky </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] Ježiš to bylo dobré.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Tak to vám chutnalo.
[mluvčí: Rozálie B.] A toto <překryv mluvčích> se jmenovalo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no to jsme doma </překryv mluvčích> nedělali.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] No.
[mluvčí: Venuše A.] To nám nosila.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A vždycky říkala. Tak celý rok u sedláka robím všecko a jak jdem jak majú třeba ty plesy. Nebo výlety nebo cosi ten sedlák si nikdy nesedne k nám. Vždycki k sedlákovi.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] No.
[mluvčí: Venuše A.] Nikdy k temu. K temu drobnému ne. Vždycky sedlák <překryv mluvčích> k sedlákovi </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <unclear> jo </unclear> </překryv mluvčích>.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme na Slovensku nakupovali, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] A ti Slováci se tak na nás jaksi dívali všelijak.
[mluvčí: Venuše A.] <para type="imitace"> oni nám to tu všecko vykoupí </para>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme šli do řeznictví a pan řezník se mohl utrhnout.
[mluvčí: Venuše A.] (vydechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (vydechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Co ještě chcete. Co ještě chcete.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A tenkrát u nás byl nedostatek játry.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] A my jsme měli strašně rádi dušenú játru.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme chodili do té Báňské Štiavnice na tu játru.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A na maso na polívku jsme si vařili. No tož jak doma všecko jsme si vařili.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <para type="imitace"> všecko nám to tu skoupí. Všecko nám to tu skoupí </para>!
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <para type="se smíchem"> my </para> jsme platili. Já už nevím. V korunách a ona si vzala za dvě koruny kosti a šla.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Přijdeme do přijdeme do trhu a vybírala ta paní vybírala okurky.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] A když okurky na salát. Že. To je. Nejjednodušší se to dělalo. Nebo rajčatový salát jsme se naučili tam jíst.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Tak to by šlo.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Ku všeckému to šlo. Tož byly konzervy.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Bylo  ho* vepřové.
[mluvčí: Venuše A.] (mlasknutí).
[mluvčí: Venuše A.] Ohřálo se.
[mluvčí: Venuše A.] Kobzole jsme měli z domu.
[mluvčí: Venuše A.] Sranda.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A jdem a ona před námi vybrala a tak a stála a on čekal na peníze a říká.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tolik to stojí za <para type="přeřeknutí"> tatke </para> mrchaté dost máš!
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Rozálie B.] Za také mrchaté d* -.
[mluvčí: Venuše A.] <para type="nahlas"> za také <překryv mluvčích> mrchaté okurky dost máš </překryv mluvčích> </para>!
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo tak </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> mrchaté okurky </překryv mluvčích> aha.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> a šla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a my jsme zaplatili co bylo <překryv mluvčích> třeba. Že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] Ale ona si vybrala pěkné a říká.
[mluvčí: Venuše A.] Za také mrchaté dost máš.
[mluvčí: Venuše A.] No <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> to ty také zážitky tak to. Prostě u nás nej*. Nebylo nějak.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme na Oravě sbírali houby, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Jak jsme měli dobré autečko tak já jsem musela jezdit a vždycky jsem vodi*.  Vozila sebe manžela. A tři chlapy.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Oni byli tencí.
[mluvčí: Venuše A.] Čtyři chlapi a já protože tam jel chlap a chodili jsme sbírat hřiby.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A oni se mi vždycky ztráceli a zas mě našli zase mě ztráceli ale měli strašně moc na*  nasbírané.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] Oni za tu dobu urubli půl litra kořaly a já jsem to nevěděla. Já jsem <para type="přeřeknutí"> mjusela </para> jet zpátky.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A chodíme na té Oravě a tu slyšíme z kopca.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Ka je kdo honem mi tu pojďte pomoct!
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] Tu je tolik hřibů a žere mi to kráva!
[mluvčí: Venuše A.] (pousmání).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme se bavili jako děti, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Tatínek šel do Brušperka a dovezl mi šlajfčuky.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> co to je </para>?
[mluvčí: Venuše A.] Ha. Co to je šlajfčuk?
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] Brusle.
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> <unclear> ježiš </unclear> <překryv mluvčích> tož to </překryv mluvčích> též nevím. A <překryv mluvčích> to jsem ze Staříče </překryv mluvčích> </para>!
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> brusle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] Šlajfčuky a. Boty k tomu.
[mluvčí: Venuše A.] A to byly brusle na kličku jo?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ty <unclear> brďo </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> to jsem měla </překryv mluvčích> také brusle a jezdila jsem po potoku.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] Naučila jsem se bruslit.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> jak jsem byla šťastná </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="šeptem"> <unclear> 1 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A chodil za mojím křestníčkem a pořád po něm chtěl ať mi udělá křivé.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] Čemu? Co to je?
[mluvčí: Venuše A.] No. Ať mi udělá křivé.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Lyže.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Ty <překryv mluvčích> brďo </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> nedočkala jsem se křivého. Neudělal mi.
[mluvčí: Venuše A.] A udělal mi to udělal mi to potom na Malém Staříču <překryv mluvčích> <unclear> Albus </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a proč se říkalo </překryv mluvčích> křivé lyžím?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] No protože majú špicu <překryv mluvčích> ohnutou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] Křivé.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> šlajfčuk </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> Albíne </překryv mluvčích>. Udělej tomu mojemu děvčatu křivé.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] A bylo dost sněha. Že. Ne ne jak teď. Že takže jste fakt si <překryv mluvčích> to užívali </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no. A tatínka </překryv mluvčích> jsme měli tak dobrého že prostě jak b*. Napadnul sníh. Tak všecek sníh nám  na kolečkách vyvez. Jak máme zahradu na začátek zahrady. A postavil nám z teho sněha tak vysokú hromadu.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A vždycky.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] No. Tenkrát nebylo vody nebylo.
[mluvčí: Venuše A.] Tak d* nasbíral sníh od krávy byla hnojačka žumpa s vodú. Tak to polil hnojačkú to <překryv mluvčích> zmrzlo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Nadruhé zase. Takže jsme měli te* ten sníh tak vysoko jak člověk byl.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> a z teho </překryv mluvčích> kopca jsme jezdili až k potoku. My jsme nemuseli nikde <překryv mluvčích> chodit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jé </překryv mluvčích>!
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <unclear> <para type="s povzdechem"> to je jak z pohádky </para> </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> takú klouzačku </překryv mluvčích> nám udělal tatínek.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme šli s babičkou na houby, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] No. Tak bylo tak pěkně odpoledne. Tak říkáme.
[mluvčí: Venuše A.] Babino tak co kdybysme šli na ty hřiby ať víte jak chodíme.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme šli na Konečnú.
[mluvčí: Rozálie B.] Jo.
[mluvčí: Venuše A.] To je před. Čadcú před Turzovkú.
[mluvčí: Venuše A.] (mlasknutí).
[mluvčí: Venuše A.] Na Konečnú.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A tam je takový. Takový úzký chodníček. Tak se dlouho jde do lesa.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Teď se jde kus lesem. A přijde se  na takové na takové palouky kde roste. H* h*  kde rostou hodně břízy.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A kolem těch břízu rostou kozáky a nejvíc.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No tak jsme tam přišli. Ta maminka šla s námi. Ale šla.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No cosi našla cosi nenašla já pravím.
[mluvčí: Venuše A.] Babino ještě tam půjdem tam sú.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jedenkrát šla. Druhýkrát.
[mluvčí: Venuše A.] <para type="imitace"> a kdyby už tam byl jak škopek anebo zlatý tak už pro něho nejdu </para>.
[mluvčí: Rozálie B.] Jo.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A měli jsme pokoj. Jak se řeklo jde na houby už ani necekli. Už věděli co je to za útrapa.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Když byl manžel na vojně, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] To bylo. Tři sta korun na tu holku jsem dostávala.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No. Že byli rodiče tak mi pomáhali. A byla jsem doma tak jsme jaksi to zvládli. Ty dva roky.
[mluvčí: Venuše A.] No. Potom přišel <překryv mluvčích> druhá holka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a co jste měli. Nějaké hospodářství </překryv mluvčích> a tak. <překryv mluvčích> nebo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> krávu jsme </překryv mluvčích> měli. Prasata. No všecko jsme měli doma.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Vždyť nebylo -.
[mluvčí: Venuše A.] Prasa bylo kury byly +.
[mluvčí: Rozálie B.] No.
[mluvčí: Venuše A.] + husy byly všechno bylo prostě. Abysme se uživili.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tatínek toho moc nevydělal.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no a my jsme </překryv mluvčích> byli čtyři a já s děvča*. S děckem no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Takže. Nějak tak jsme to zvládli v pohodě.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Potom chlap se vrátil už to bylo veř*. Veselejší.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Venuše A.] No. Zase jsme se dali do chalupy jsme to zvedli bo jsme neměli kde bývat.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Venuše A.] Taťka říká.
[mluvčí: Venuše A.] Jestli chcete být. Tak si to spravte na vrchu já vám tam robit nebudu.
[mluvčí: Rozálie B.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Venuše A.] No tak jsme poodlupkali kolik bylo peněz. Tak se robilo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No. Až jsme se tu nastěhovali a pak děcka -.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak to bylo o zabíjačce, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] O zabijačce <překryv mluvčích> řekněte </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> zabijačka </překryv mluvčích> byla dobrá <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jak probíhala </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] Hmm copak já vím. Já jsem byla <para type="se smíchem"> děcko </para>.
[mluvčí: Venuše A.] (pousmání).
[mluvčí: Rozálie B.] Tak co jste <překryv mluvčích> z to* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no přišel </překryv mluvčích> přišel. To jsme se vždycky schovali prasa jsme nemohli vidět. Až už to bylo.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> jo </para> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> jedenkrát </překryv mluvčích> jedenkrát též zabili prase. A <unclear> cosik </unclear> chystali ven. A já nevím jak ho zabili přišli. A prase už bylo opařené. Štětk* štětiny odřené. A stálo v trokách.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Pan Hruška z. Ptáčníka nám to zabíjal vždycky.
[mluvčí: Rozálie B.] No.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Ale tak tó a já ne potom už. Ty zabijačky to už bylo mimo mě. Mimo nás.
[mluvčí: Venuše A.] My jsme chodili do školy.
[mluvčí: Venuše A.] To už mi. Byli dospělí.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] My jsme spíše méně zavazeli.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] Bo tam u teho je hodně práce.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] Že?
[mluvčí: Venuše A.] A děcka. Obyčejně zavazajú tak to vždycky jak jsme nebyli doma. No tak <překryv mluvčích> to nás </překryv mluvčích> minulo nějak <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> konzumoval*. Jedla jste z toho jako měli jste rádi jako <překryv mluvčích> tu </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> jak se říká </překryv mluvčích> té polívce?
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No <překryv mluvčích> ne ale </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích>  pr*  prdelanka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> prdelanka. No to řík* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> prdelanka to je ovarová. Že </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] Ovarová.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> my jsme všecko </překryv mluvčích> měli.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Posvícení a další svátky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] Paní Vlasto. A co je to krmaš?
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Posvícení.
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Jo to je. A to  pos*. Jo <překryv mluvčích> to je za to posvícení to je zas </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> to je krmaš. To byl </překryv mluvčích>  ty taky  ja* dol*  krmaše byly slavné.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> pouťe </překryv mluvčích> byly slavné. Vánoce tak ne. Ale poutě a. Krmaše. To se scházely rodiny.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a k nám vždycky chodili jako se Hruškovic strýček s tetinkú.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] To byla  tatínkova sestra. Taky bratříčku sestřičko to bylo. Bratříčku sestřičko. No tož.
[mluvčí: Venuše A.] My jsme ji měli hrozně rádi. Potom nám chodila i pomáhat na pole.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a říkám tož <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> poutě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (vydechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a na tom krmašu </překryv mluvčích> jste jako si přichystali co nejvíc jako dobrotek?. <překryv mluvčích> jako </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> samé </překryv mluvčích> dobrotky.
[mluvčí: Rozálie B.] Co tř*. Co všecko?
[mluvčí: Venuše A.] Co jsme měli obyčejně byla  tradičně. Játrové. Knedlíky v polívce. Řízky. Brambory kompot nebo zelový salát jsme měli. Tenkrát ještě bramborový salát se nedělal.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Buď by* . Ale zelový salát jsme měli nejradši. Kompot nebo okurkový salát.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a na pouť zase. Zas to samé de facto. Nebo pečené maso a koláče <para type="slabikováno"> musely být a cukroví musely být </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <para type="slabikováno"> tetinko máš ty dobré koláče s tvarohem </para>?
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] Vždycky přišli.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Koláče. A jak pojedeme. Tetinko jak pojedeme dolů.
[mluvčí: Venuše A.] Jezdili na kolách.
[mluvčí: Venuše A.] Tak budeme křičet.
[mluvčí: Venuše A.] Dobře jsme se měli a <para type="slabikováno"> koláče </para> si vezeme domů.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Vánoce, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Ze začátku ani měli jsme vždycky baňky na stromku.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Baňky?
[mluvčí: Venuše A.] Baňky jsme měli na stromku.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Že  též jak pravím. Řeknu baňka. Jako v Praze tak vůbec. <překryv mluvčích> která </překryv mluvčích> bije jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Baňky jsme měli na stromku. Špica byla.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a peklo se cukroví s dírkú. To se věšelo na stromek. A kolem kmenu se věšely jablíčka.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] To jsme měli také stromky žádné kolekce to nebylo.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a Vánoce už jsme nedodržovali. Už ty ježíšky už prostě. Nějak jsme to ne* a začali jsme dělat ježíšky. Až já jsem měla děcka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> až děcka </překryv mluvčích> trošku začaly chápat tak jsme začali dělat ježíšky.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Poutní místo, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Prakticky poutní místo je mariánský kostel.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] To. Jak se to včil praví?
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Nevím. Tak <překryv mluvčích> ne* nevím </překryv mluvčích> jak se. Že jo -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> nevím no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (vydechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] To je jedno.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A tak z teho. Z teho od teho kostela po mši. Se ti poutníci sebrali a táhli do Hájka v* c* celá ta procesí.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hájek je les?
[mluvčí: Venuše A.] Hájek je les a poutní místo. Je tam kaplička <překryv mluvčích> tam původně </překryv mluvčích> bylo nalezena ta panenka Maria. Obraz tam to. A tak tam nechal kterýsi ten.  <unclear> Přemysl </unclear> nebo k*. Tam nechali ten kostel postavit. Tu panu Mariu.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm. Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] No. A to tam je jako poutní místo <překryv mluvčích> ten Hájek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] A to procesí šlo <překryv mluvčích> odkud </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> a to procesí </překryv mluvčích> šlo z teho mariánského kostela. To bylo kus <unclear> svetku </unclear>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Jo.
[mluvčí: Venuše A.] Až do teho Hájka <překryv mluvčích> chodili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A tam bylo také koryto. Tam si vždycky nohy vyčváchali vody <překryv mluvčích> napili vody </překryv mluvčích> napili té svaté.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] Do flašek <překryv mluvčích> si <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> svaté vody </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] To je svatá voda tam.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jak to </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích> to nevim tak to bylo. Tak to je. A tak to je už roky roky. Co si pamatuju.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no. A je to </překryv mluvčích> furt svatá voda.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] Je to i v Regionu. Že to je <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jako že o tom </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> psali. Jako hodně </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> že se o tem </překryv mluvčích>. To se každý každý ten. Že voda je s* schopna pití.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Venuše A.] (mlasknutí).
[mluvčí: Venuše A.] A tak <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> vykládejte mi o té <překryv mluvčích> pouti vůbec. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> a tak jsme. A tak jsme </překryv mluvčích> sed* sedávali na té příkopě. A vždycky jsme se dívali. Jak ty <překryv mluvčích> procesí jak chodily </překryv mluvčích> jako děcka.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Anebo jsme vylezli. Aj na lípu jsme vylezli a. Bo tam bylo šest lip. Tak kolem te cesty. Tak jsme na lípě seděli. A dívali se jak oni chodili. Jak nás neviďo.
[mluvčí: Rozálie B.] (pousmání).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> aha </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> ty ty </překryv mluvčích> ti ti svatí bo. By řekli děcka zvědavě čumijó a to. <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> tak jsme.  Takové lumpárny.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> je jo je </překryv mluvčích>.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Zábava dětí, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] My jsme. Měli jsme tam takú partiu. Že. V té kolonii to bylo to kdysi bylo jinačí než je to včil tam. To bylo také domácké.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a tak  všecky ty děcka. Tam se nehledělo jestli měl tolik rokú nebo tolik. Mi jsme byli jedna partia.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no a tam jsme třeba </překryv mluvčích> řekli.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Kaj dneska jdeme?
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] No do Frýdečoka. Do lesa.
[mluvčí: Venuše A.] To byl <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> to byl les Frýdečok </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> to je <unclear> 1 </unclear> les. Jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme šli do Frýdečoka. Tam jsme hráli na raubery <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> na co </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] Na raubery. <překryv mluvčích> to bylo </překryv mluvčích>. Tak na schovávanou. To takové pravilo se na raubery.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> co to je </para> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> to je <překryv mluvčích> výborný </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Na raubery tak tam jsme hráli.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No. Potom jsme se zešli a šli jsme domů zase.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A na druhý deň jsme zas.
[mluvčí: Venuše A.] Tak kaj jdem dneska?
[mluvčí: Venuše A.] No do Hájka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme šli do Hájka. To bylo kousek. Tam z té kolonie. To bylo všecko tak po ruce no. Kameněm by dohodil. Tak jsme šli do Hájka.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tam jsme se malin nasbírali. Borůvek baj jak už byly. No.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A svaté vody jsme se napili. Jak jsme měli žízeň.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Do kapličky jsme se šli podivat.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A zase jsme jakési hovadiny vyvedli. A zase jsme šli domů.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Co se dřív jedlo, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme jedli.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A měl* hrozně jsme mněli třeba ma* sladkú polívku jsme mněli rádi to.
[mluvčí: Venuše A.] Maminka z mlíka uvařila sladkú polívku s nudlami. To bylo takové fajné.
[mluvčí: Rozálie B.] A z čeho se dělala sladká polívka?
[mluvčí: Venuše A.] No. Z mlíka jenom.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Mlíko a a takové jakési nudle se do toho daly. A nevím. Také sladké to bylo.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Nebo stírku jsme měli <překryv mluvčích> rádi jako z* jako děcka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> co. Co je to sťírka </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Stírka. To se setřely vejce vejce se setřelo na takové na takové knedlíčky a do mlíka se to dalo vařit a dalo se máslo a všecko a. A to se jedlo.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] To nebylo jak včil. Děcka si to a. Rohlík.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] My jsme byli rádi.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Maminka chodila na koňské maso.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] <překryv mluvčích> za t* </překryv mluvčích> za to. Že měla známého známého ku* koňského řezníka tak dala třeba půl kila lístků. A dostala kilo masa.
[mluvčí: Rozálie B.] (citoslovce úleku).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> & </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A my jsme měli guláš koňský. Polívka. Ta byla dobrá. &. Také oka.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (citoslovce).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No vždyť kůň je nejčistější. Co se co se to no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] No a to. To jsme jedli.
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme se za války. A byli jsme rádi že máme.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A ne jak včil. Děcko zahodí rohlík a jak jsme byli rádi. Jak maminka z města donesla rohlík nebo jak nám dala pět deka ústřižeček l* lístku na vuřt.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A to jsme chodili do té dědiny do. Do té školy a tam byl řezník Novák.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A on vždycky už nám ukrojil kousek víc teho vuřtu. Už nám dal než tých pět deka. Už vždycky na nás držel.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Jsme tam rádi chodili do Nováka no.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsme. Tak jsme. Taký jsme měli mládí.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] To nebylo také jak včil. Že děcko si zamane bělku a to ju ještě hodí na příkopu bo se mu nehodí.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsem si v dětství hrála, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] A když jste si  s* d* mohla chviličku hrát. Tak s čím jste si hráli?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak.  Tak jsem ti hra* tak sem ti chodi*. Tak jsme chodili na hřiště. Bo jsme měli hřiště před před vra* prakticky před oknami. Tam bylo velké hřiště tam hráli fotbal tam se hrálo všecko.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A já jsem chodila klukům chytat do branky fot*. Fotbal.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Na mú dušu nelžu já sem. <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> vám <překryv mluvčích> věřím </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Venuše A.] + <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> to jsem musela ch*. To jsem jim vždycky chytala v brance oni volali.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Pojď. Pojď jdem fotbal hrát.
[mluvčí: Venuše A.] Tak jsem v té brance no.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] To t* to hrůza se mnú já jsem s klukami. Já jsem s děvčatami ne* nekamarádila s klukami no.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] To jak si vzpomenu ale bylo dobře. Ale bylo dobře. Fakt bylo dobře.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] To ráda spo*. I kdy* i když jsme měli kruté to mládí. Ale dobře.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Raz si pamatuju též jsem šla na to hřiště a taťka měl denní šichty. A měl přijít to se robilo ještě na šest hodin.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] A naráz vít. Vízd. Hvízd. Hvízd. To jsem už věděla že je zle.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Venuše A.] Já jsem byla přijdu z okna se kouřilo kobzole. Na pecu a já jsem na ně zapomněla a ony se spálily.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Venuše A.] A to víš. Táta přišel z roboty. Chtěl jíst a kobzolí nebylo. No to jsem dostala <para type="s povzdechem"> to jsem dostala </para>.
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] (nadechnutí).
[mluvčí: Venuše A.] Tak ty nevíš co je tvoja <překryv mluvčích> robota </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> nevíš </para> </překryv mluvčích>.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak jsme chodili do školy, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] Když jste byly děcka. Jak jste chodili do školy museli jste <překryv mluvčích> jak jste se </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> jéžiš na </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> do školy jak jsme chodil* </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> co jste museli všecko </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> dělat no </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> my jsme m* </překryv mluvčích>. Meškali v té. V té Berlíně. Jak se pravilo.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> chodi* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> v tom Staři*. To je </překryv mluvčích> .
[mluvčí: Rozálie B.] Abysme <překryv mluvčích> to vi* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> Nová Osada </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] Nová Osada ve <překryv mluvčích> Staříču. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> ta ne ve Staříču </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ve Frýdku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ve Frýdku. Ve Frýdku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A my jsme chodili do dědiny. Do Lískovcou do školy <překryv mluvčích> až </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> z teho </překryv mluvčích> z té kolonie.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] A tam byl taký kopec a v zimě jsme se na aktovkách vozili.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> bylo sněha po pás </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> na akovkách </para> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] No <překryv mluvčích> na aktovkách </překryv mluvčích> jsme se vozili z kopca.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> ježiš </para> </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> to je <unclear> 1 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a <unclear> ráz </unclear> mi </překryv mluvčích> maminka dala hrušku do do. Teho do tašky a já jsem . Ve škole nemohla sešity odlepit.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Všeckých musela doma přepisovat bo ta hruška se rozpláskla. A všecko mi polepila.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (pousmání).
[mluvčí: Nela Z.] Všecko mi polepila.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ještě dobře <para type="se smíchem"> že ty </para> učebnice ne.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No anebo jsme se třeba svezli jak odhrnoval s tým pluhem.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Tak na tým jsme seděli. A byli jsme rádi. Jak nás zavez do školy.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> ježiš </para>.
[mluvčí: Nela Z.] No no tak takové jsme my my měli těžký život a kdysi nebylo sň* jak včil že by bylo bez sněha.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To bylo sněha po pás a dod* no jistě že.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A do dědiny jaký to byl kus.
[mluvčí: Nela Z.] To bylo dobré půl hodiny.
[mluvčí: Nela Z.] A chodili jsme.
[mluvčí: Nela Z.] A dneska děcka majú jít kousek a už se ošívajú. A to není sněha.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak nebylo jídlo za války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] Třeba. Když nebylo jídlo za války. Co jste dělali. Nebo?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Jé. Za války?
[mluvčí: Nela Z.] To jsme kradli mamince cukr.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A na chleba maza*.  Namočili. A na chleba mazali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Cukr na <překryv mluvčích> chleba </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> na chleba </překryv mluvčích>. A jak to bylo dobré.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a maminka </překryv mluvčích> už potom cukr zamkla. Bo zas nebylo na slazení.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> fakt </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] Ach jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A také Vitelo. Co <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> co </překryv mluvčích> to je <překryv mluvčích> Vitelo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> za ve* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] To byl taký tuk za války <překryv mluvčích> Vitelo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A. To jsme mazali. To smrdělo jak to. A my jsme byli rádi. Že máme namazaný chleba.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ale strupatí jsme byli. Od vrchu až dolů. Z teho ďábelstva.
[mluvčí: Nela Z.] No nevím. Z čeho to bylo.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jak zemřel syn, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Nela Z.] Víš on už ani nemusel moc pít.
[mluvčí: Nela Z.] On tim. Že ty laky. A to. Všecko tak to byla chyba.
[mluvčí: Nela Z.] On kdyby tře* pivař byl to se musí nechat.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> piva. To vypil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] Ale dvě půlky vypil. A on byl namajdaný už z teho.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] S té* deset týdňú ležel v nemocnici s tými játrami.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No a včil včil jak to bylo ku koncu tak už ti neměl chuti na jídlo.
[mluvčí: Rozálie B.] (povzdech).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Byl takový celý nanicovatý.
[mluvčí: Nela Z.] A já mu pravím.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Pepi  i pojez.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Udě*. Já ti udělám na co máš chuť.
[mluvčí: Nela Z.]  na nic.
[mluvčí: Nela Z.] To bylo jeho.
[mluvčí: Nela Z.] No a tak potom to tak jaksi.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.]  to bylo v pondělí jsme šli k paní doktorce.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] A ta paní doktorka tam nebyla.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A <překryv mluvčích> Pepík se vše* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> to ještě </překryv mluvčích> Hrušková. Byla?
[mluvčí: Nela Z.] Ne ne ne to už byla ta <para type="šeptem"> čub* čůrá* ta čůza </para>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Tak ze* <překryv mluvčích> <para type="přeřeknutí"> zekněte </para>. <unclear> 2 </unclear> to nikdo neví. To je anonymní. <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> Nová* Nováková </překryv mluvčích> tam byla.
[mluvčí: Nela Z.] A sejdeme dolů. A on praví.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Mamko. Ale já už na autobus nedojdu.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> tak tu sed </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> božátko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] Už nedojdu. Už nedojdu.
[mluvčí: Nela Z.] Tak jsem vzala telefon.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Volám Jaromírovi.
[mluvčí: Nela Z.] Jaromír přijel pro nás. Odvezl nás.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A volali jsme sanitku.
[mluvčí: Nela Z.] Sanitka řekla. Že na také věci není sanitka uvažuj.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Je to <překryv mluvčích> možné </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> na mú </překryv mluvčích> dušu.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A tak Jára praví.
[mluvčí: Nela Z.] Mamko zavezeme ho já. Já. Pojedu.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] Tak jsme jeli s ním do té nemocnice.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] To bylo v úterý už potom. Nebo v pondělí. Nevím ti.
[mluvčí: Nela Z.] To už nevím přesně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] A tak jsme tam přijeli. A paní doktorka prav*. Pro vyšetření vyšetřila ho.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A pra* pravila.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] Též Nováková tam byla. Doktorka  a pravila. Pravila  že si ho tam nechajú.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] No. To bylo v úterý.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ve středu jsem tam byla.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Jsem mu ještě věci nesla. A všecko.
[mluvčí: Nela Z.] No. Ve středu jsem tam byla za ním. Mirka <para type="přeřeknutí"> paki </para>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ležel.
[mluvčí: Nela Z.] A ten doktor tam byl od primářa zeť. Už vnuk.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] <para type="šeptem"> Novák </para>.
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> to <unclear> 1 </unclear> <překryv mluvčích> šeptáte oni <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> Nova* </para> Novák se jmeno* Novák se </překryv mluvčích> jmenoval.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] Taký. Taký šikovný. Říká.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Víte já vám to řeknu. Jak to je on má metastáze na plicích a na játře.
[mluvčí: Nela Z.] (vydechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Rozálie B.] Jú.
[mluvčí: Nela Z.] Tak mi to řek.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A kdy to bylo Slávinko. Před kolika rokama?
[mluvčí: Nela Z.] Loni.
[mluvčí: Rozálie B.] Loni?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> loni no </překryv mluvčích>. T* rok byl. Rok byl včera.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> božátko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jaké jsme měli ve škole učitele, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Nela Z.] Nemůžu řeknout jsme měli pět let dobré pana uč* dobrého p* paní učitelku v první třídě jsme měli hodnú. Moc hodnú.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Potom jsme měli pana učitela též takého hodného.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Jenom. Jedného co nás měl němčinu. Teho jsem neměla ráda.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To byl to byl taký taký ďábel protivný.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Bil <překryv mluvčích> nás </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] (citoslovce údivu).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> & </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.]  no. To kdysi se mohlo.
[mluvčí: Nela Z.] Rákoskú rákoskú. Po prstách.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Tak jsme rákosku polámali.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Tak dělal kravál.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] M* n* neřekli že jsme ju polámali.
[mluvčí: Nela Z.] (zakoktání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To víš. To bysme dostali.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A na druhý deň kterýsi zas dones rákosku.
[mluvčí: Nela Z.] Tak jsme. Mu. Vypeskovali co to nosí do školy.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ale stejně učitel by si ju dones sám.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Jaká jsme měli zvířata, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] A měli jste jakési zvířata doma. Museli jste se starat <překryv mluvčích> ještě </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> doma </překryv mluvčích> jsme zvířátka neměli žádné. Až tu jak jsem přišla jsme <překryv mluvčích> měli pejsky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> do Staříče </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] No jsem měla pejsky.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> myslím </překryv mluvčích> ze. Ze tři.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A potom jsme měli kočičáky.
[mluvčí: Nela Z.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No mi umřel loni koči*.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Letos!
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To. Vojta mi ho. Asi otrávil.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> to tak bo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> kdo to je Vojta </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Tam co jsme jeli <překryv mluvčích> kolem něho a </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a jak to. Ňejaký chlap </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To je <překryv mluvčích> taký. Tak*. Taký </překryv mluvčích> zdechlák.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ku* nebo kluk </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <para type="se smíchem"> a </para> tak jsme a též čekali. Též hledali kočičku měli <překryv mluvčích> takú černú </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a to je kluk </překryv mluvčích>. Nebo velký chlap <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> chlap. Už </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> starý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a on je nějaký f* </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] A on je. Blbec.
[mluvčí: Rozálie B.] On je a jako do*. Duševně nemocný. <překryv mluvčích> nebo doopravdy </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <para type="nahlas"> <překryv mluvčích> není </překryv mluvčích> on je zdravý </para>.
[mluvčí: Rozálie B.] <unclear> takový </unclear> zlý člověk. <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> též </překryv mluvčích> kandruje jak hrom.
[mluvčí: Rozálie B.] K*. Co to je kan*. *duruje?
[mluvčí: Nela Z.] <para type="se smíchem"> požijo </para>.
[mluvčí: Nela Z.] (smích).
[mluvčí: Rozálie B.] Popijó?
[mluvčí: Nela Z.] <para type="se smíchem"> popijo též. No </para>.
[mluvčí: Rozálie B.] <para type="se smíchem"> ježíš to je dobré a kandruje </para>!
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Kanduruje.
[mluvčí: Nela Z.] No a to  jedne*. To nám dva otrávil. Te kočičáky dva.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: Nela Z.] (mlasknutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Na pouti, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] A na té pouti.  Jako co jste třeba dělali na tu pouť.  Na jídlo? Nebo tak a -.
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a to bylo sváteční jídlo </překryv mluvčích> takové cosi muselo být cosi <překryv mluvčích> svátečního </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jaké byly atrakce </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. A co <překryv mluvčích> třeba </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> to byla </překryv mluvčích> sobota neděla.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no t* </překryv mluvčích> to záleželo na každé rodině. Co si udělal.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Vím že byly koláče dobré tak jak u nás. Že čile to je <překryv mluvčích> takové </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Tak taky takové. T* také domácké to bylo všecko.
[mluvčí: Rozálie B.] A co <překryv mluvčích> aj  </překryv mluvčích> třeba preclíky. Nebo tak <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> to ne. To preclíky my jsme ještě neznali.
[mluvčí: Rozálie B.] To <překryv mluvčích> ještě nebyly </překryv mluvčích>. Jo?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Ne. Preclíky jsme neznali jako děcka ale. Ale tak -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A byly nějaké tam jako stánky. Že jak jsou dneska <překryv mluvčích> kolem tých <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> byly velké stánky </překryv mluvčích> u kostela. U teho mariánského kostela. Tam byly stánky.
[mluvčí: Nela Z.] Tam se prodávaly svaté <překryv mluvčích> obrázky </překryv mluvčích>  růžence  ty pamětní takové tu. Ta ten kostel Panny Marie. Že.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To bylo. To bylo všecko. Všecko takové  ti poutníci si tam mohli nakoupit co chtěli.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm. Aj. A děcka pro děcka bylo co třeba?
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Nela Z.] Pro děcka tam byly též. Zmrzlinka baj byla.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.]  my jsme jako. Jako to.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No a  k* tam byly preclíky.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> baj preclíko s* </překryv mluvčích> přijel z Hukvald dovez preclíky. Tak jsme kupovali preclíky.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No a všecko. Tam bylo všecko na té pouti. Takové to bylo no fajné.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Vánoce, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Nela Z.] Co jsme dost měli na Vánoce?
[mluvčí: Nela Z.] Ani nevím ani ti n*. N*. Nevzpomním se.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Tak to -.
[mluvčí: Nela Z.] (vydechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Všecko <překryv mluvčích> jak m* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> také ještě </překryv mluvčích> jsme měli svíčičky ne elektrické. Jsme měli ty n* na zapalování.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> to jsme museli dávat pozor na ať to Jaromír stromek neshodí bo chodil kolem stromka &. &. &.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (citoslovce).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Nela Z.] Foukl do svíček. A to víš to jsme museli dávat pozor ať cosi nenahraje.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A <překryv mluvčích> neexistovalo </překryv mluvčích> umělé stromky. Že. <překryv mluvčích> všecko živé. Z lesa </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> vše* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> n* ne všecko </překryv mluvčích> živé. Pěkné. <překryv mluvčích> vonělo. To pěkně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ja* jaký jste mě* </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A co jste pekla na Vánoce?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Co jsem <překryv mluvčích> pekla </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> nějakou </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> specialitu </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no cukrovíček </překryv mluvčích> hodně jsme měli napečených jaké  jaké chtěl. Také.
[mluvčí: Rozálie B.] No tak jaké třeba? <překryv mluvčích> vzpomeňte </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Linecké ale to já to mám v sešitě. Já ti to nepamatuju já ti to nepamatuju. Jak mám. Včil mám hlavu <překryv mluvčích> díravou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ale no co ještě jak. Jak taťka tak taťka vždycky pek.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Já byla u trouby a oni on vykrajoval a toto bylo jeho <překryv mluvčích> šoulet. A. Vykrajovat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> aha <para type="se smíchem"> šoulet </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a já </překryv mluvčích> jsem byla jenom u trouby no.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Nela Z.] A on vždycky pravil.
[mluvčí: Nela Z.] Jdi. Ať sa to nespálí.
[mluvčí: Rozálie B.] Jé.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A tak <překryv mluvčích> ta* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> kapra. Též jste měli. <překryv mluvčích> kapra </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> jistěže. To muselo být. Kapr.
[mluvčí: Rozálie B.] A jakú polívku?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Polívku jsme měli hrachovú.
[mluvčí: Nela Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> fazolovú </překryv mluvčích>. Z bílých fazolek.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Fazolovú?
[mluvčí: Nela Z.] Bílú fa*. Z bílých malých fazolkův. Jsme vždycky měli <překryv mluvčích> polívečku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> to slyším </překryv mluvčích> poprvé. Na <překryv mluvčích> Vánoce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> bílú </překryv mluvčích> fazolovú .
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Včil míváme. Hrachovú.
[mluvčí: Rozálie B.] A dávali jste si nějaké dárečky. Nebo?
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] No <překryv mluvčích> jistěže </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích>. A. Do. Do kolika Jarek věřil na Ježíška?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Ale Jarek byl Jarek byl brzo nevěřící. To byl taký indián.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> je* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a tak </překryv mluvčích> a co jste si tak. Co jste dostávali tak. Na?
[mluvčí: Nela Z.] Co jsme dostávali tak takové věci. Co se potřebovaly.
[mluvčí: Nela Z.] To kdysi nebylo tak jak včil jestli papuče <překryv mluvčích> no jestli košili </překryv mluvčích> nebo svetr co potřeboval. To se dávalo.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> tak to se dává aj dneska </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] No. A tým děckům se dalo cosi víc autko baj. Nebo nebo jakýsi ten pu* tre* ta tretka aby to měli že. Aby to měli vzpomínku na to co to bylo.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A chodili jste aj do kostela?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Já jsem chodila.
[mluvčí: Nela Z.] Jaromír chodil do kostela do té doby než začnul chodit do školy.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Jak přišel ze školy. Tak mi praví.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] Mamko kdo má pravdu pan farář nebo pan ředitel?
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Velikonoce a události za druhé světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> a řekněte </překryv mluvčích> mi ještě něco. K těm Velikonocům. Jak za vašeho mládí.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> takové </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Zrovna o tých Velikonocách bo. To ani.
[mluvčí: Nela Z.] Přišli kluci. Vyšmigrustovali nás. Polili nás a my jsme se schovávali. Schovávali.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A ještě ti řeknu jak jak byla válka. A my v tým. V té kolonii meškali.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Přijeli Rusi přijeli Němci utíkají a my stáli a dívali se.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Co kdyby obrátili zbraně. A <para type="imitace"> po po po po po </para> nás.
[mluvčí: Nela Z.] Maminka praví.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Děcka máte vy vůbec rozum?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] A Rusi nás naložii do auta. Vozili.
[mluvčí: Nela Z.] V té válce po. Po tým ma*.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Zas jsme dostali.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Nela Z.] To tak jsem byla. Tak s Němcami jsme měli trampoty s ty*. S Rusami jsme měli trampoty.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Ale tak celkem nemůžu řeknout. Ti Rusi byli takoví k* tam co jako v tým. V té kolonii byli takoví solidní.
[mluvčí: Nela Z.] Nemůžu řeknout že by na rukách nás voz*. <překryv mluvčích> v* nosi* tak tak takové fakt </překryv mluvčích> nemůžu řeknout <překryv mluvčích> slušní byl* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> no. To sú různé zkušenosti po celém tem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> kolik. Kolik </překryv mluvčích> vám bylo. Slávko kvu*.  Na konci války?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] No. Tak jsem se v tři*. Třicátým čtvrtým narodila.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Třicat čt* takže  <překryv mluvčích> devět </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> a válka </překryv mluvčích> čtyřicet pět. No jedenáct roků.
[mluvčí: Rozálie B.] Jo. Jedenáct <unclear> 2 </unclear> <překryv mluvčích> jedenáct roků </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> no. Jedenáct roků </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Staříč, Téma: Velikonoce II, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] Ještě jenom k těm Velikonocům. Pořád jsem chtěla jenom něco jestli máte nějaký zvyk. Z Velikonoc z*. <překryv mluvčích> jestli si pamatujete </překryv mluvčích> z kdys*. Z kdysi?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] Vajíčka jsme vyfukovali. Táta nám nebo celé vajíčka. Táta nám jich barvil.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] To bylo jeho vždycky.
[mluvčí: Rozálie B.] A jak jste říkali těm  též jste říkali šmigrustanti. Nebo jak <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> šmigrustníci šmigrustníci </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> my říkáme koupači </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> a vy </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Rozálie B.] Jo no. To jsem <překryv mluvčích> právě </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> šmigrustníci </překryv mluvčích> jak chodili měli tatar. Nebo jalovec a valili po nohách jak hrom.
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Nela Z.] My jsme měli nohy vždycky jak -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Nela Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] Šmigru* šmigrustníci. <překryv mluvčích> dobré </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Nela Z.] <překryv mluvčích> nu šmigrustníci </překryv mluvčích>. No. Chodili.


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Jak jsme měli pouť, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Anita M.] Jak jsem obdivovala svoju mamku jak my dělali pouť.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Ty <para type="nahlas"> tři </para> jídla se chystaly. Peníze nebyly. Taťka byl v důchodě měl šest stovek důchodu mamka u sedláka a my jsme dělali.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Vím že se vařila polívka s knedlíčkami. Králík na smetaně a řízky.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Já jsem vždycky říkala.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ježišku tolik jídla.
[mluvčí: Anita M.] A to se všecko zedlo.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Chodili tam  její so*. Sourozenci od mamky jako křestná naša.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] No a potom jsme chodili na kolotoče. To si pamatuju že jsme jezdili za korunu.
[mluvčí: Anita M.] To jsme čekali <para type="nahlas"> v noci do devíti hodin třeba </para> jako děcka bo se jezdilo za tu korunu dopředu dozadu.
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Měli jsme to kousek to si pamatuju.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] A jak jsme dostali od křestné deset korun to bylo peněz!
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] Protože jinak my jsme byli dot*  taťka z teho důchoda byly jsme tři holky.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Ty dvě ještě byly mladší jak já.
[mluvčí: Anita M.] Na to se pamatuju velice dobře na ty <para type="se smíchem"> pouti </para>!
[mluvčí: Anita M.] (smích).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Jaké jsem měla zaměstnání, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] No a tak co jste dělala <překryv mluvčích> v životě </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Anita M.] <překryv mluvčích> víš dělala jsem </překryv mluvčích>. Ze začátku jsem byla v kancelářu. Tam tu poštu roznášejí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] A potom jsem se starala protože jsem měla jít do školy.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Oni chtěli ať jdu. Na tak jsem chodila na kurz na psaní na stroji.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Jenomže potom  začla jsem s. S chodit s Vaškem že. S jako budoucím manželem a on mi říkal.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Na co by jsi šla prosím tě do školy. Stejně se vdáš jak přijdu z vojny. Na na co bys měla školu?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] No byla jsem patnáct roků. Byla jsem růžové brýle.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (smích).
[mluvčí: Anita M.] No tak jsem do té školy nešla tak jsem se zajímala jinde na té Nové Huti.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Tak jsem potom dělala na stroju tam jsem byla celkem spokojená byla jsem tam dlouho jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Potom až se Ivuška narodila no a potom jsem se tam. Ona měla dva roky potom jsem se tam zpátky vrátila no a byla jsem tam ještě potom tých sedm roků no a potom už jsem byla doma už.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No ale jinak líbilo se mi to tam byl tam fajný kolektiv hlavně chlapi protože s babami se nedá vyjít kdo to nezažil tak to neví.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No. Potom jsem začla dělat na šachtě tam jsem dělala. Sa*  vůbec se nepřijímalo na nic tak jsem měla buď jít do kuchyně. Anebo. Uklízečku dělat.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A do kuchyně mi to neradili říka*.
[mluvčí: Anita M.] Tam ne tam se nadřete. Tam sú těžké ty třicetilitrové ty kotle všecko možné že.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Tak  říká.
[mluvčí: Anita M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Běžte radši na tu uklízečku.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Ale já jsem to tam. Viděla ty poplivané schody od tých havířů <překryv mluvčích> ten </překryv mluvčích> bordel.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já říkám.
[mluvčí: Anita M.] Ježišikriste jak já tuto přežiju.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No ale nakonec tam byla jedna paní starší a ona chodi* v z*. V zimě vždycky topila.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] A já jsem nastupovala prvního od n* od. Prosinca myslím nebo jak.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A ona že musí topit že si vezme tři měsíce volno.
[mluvčí: Anita M.] Tak oni mě tam. Oni mě tam. Vza*. Já jsem ty schody nemusela mýt nakonec mě vzali. Na počítač.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Tam všecko čisté. Krásné. Tam se všeci přezouvali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Sice jsem tam teho myla hodně já nevím myslím třináct set metrů.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Všecko se to muselo denně dělat.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Protože tam žáden prach nesměl být. Že na tý* počítačách a nic no. A tak tak též to ale. Já jsem si tam připadala velice dobře.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Anita M.] Tam byly čtyři ženské to byly jedna inženýrka. <para type="přeřeknutí"> jedny </para> programátorka a dvě. Nebo tři dělaly na tym. Na počítačách.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Ony mě braly do partie všeci.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Raz mi tam manžel volal a říká že chce Ilonku. Paní Ilonku.
[mluvčí: Anita M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A teď Mirek. Inženýr říkali.
[mluvčí: Anita M.] Tu žádná paní Ilonka nedělá.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ježiš. No a teď jsem přišla domů. Já jsem měla taký průser.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ty mi nevykládej že tam robíš.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] On se nepředstavil. Oni mě za*. Oni mě nev* paní Hrušková. Oni mě žáden jako paní Hruškovú neznali.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Anita M.] Tam se všici mluvili jménem jako jo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] No tož to též. No já jsem měla doma peklo jak hrom.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Tak potom.
[mluvčí: Anita M.] Tam se vši*. Tam se nemluvilo Novák nebo jak se tam už jmenovalo já si to nepamatuju tam každý měl svoje jméno. Lukáš a takové ty.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] A oni dělali partie různé. Vždycky mě zvali. Mi bylo tak trapně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já uklízečka a ta* tam byli samí inženýři. Promovaný matematici jo všecko možné. Samé lepší takové.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Oni oslavovali narozeniny. To oni mě vždycky zvali nebo já jsem měla narozeniny.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ježišku to no. Tož to ty baby dr*. Já s* temu říkám že s <para type="přeřeknutí"> věnckými </para> je zle robit.
[mluvčí: Rozálie B.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Ony záviděly.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] Oni já jsem měla dispečink. To bylo zase. Co v* vedú vš* v dole všecko že. Plno knoflíků jakýsich a teji tam jsem chodila uklízet.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A oni vždycky.
[mluvčí: Anita M.] Vy paní Ilonko.
[mluvčí: Anita M.] A oni začli mluvit sprostě.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A já to víš. Já mladá holka. Že a to ne mladá no tak já se červenala já. Mně bylo hanba.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A oni ještě schválně a oni.
[mluvčí: Anita M.] Dívejte se všeci jak se Ilonk* dívejte se jak se Ilonka  to červená. Aj za ušama.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No mi bylo též ha*. No  to mi bylo tenkrát též.
[mluvčí: Anita M.] A. Raz jsem měla Elenku když jsem měla ty narozeniny a ti mi  jsem tam přišla no tak jsem uklidila že a potom ten Mirek inženýr za mnú přišel a říkal mi.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Jé paní Ilonko. Jé my jsme tam rozbili sklínku z mine*. Od minerálky. Šla byste to uklidit?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Do mě taká zlost. Já říkám.
[mluvčí: Anita M.] Vždyť tam máte svoju uklízečku.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A ona řík*. On mi říkal.
[mluvčí: Anita M.] Ne. My chcem vás.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Já tam přijdu. Já dostala děcka takú kyticu bonboniéru mi bylo do breku.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (zvuk ptáka).
[mluvčí: Anita M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Přijdu na šatnu. Mezi ty ostatní uklízečky nás tam bylo myslím já nevím dvacet nebo.
[mluvčí: Anita M.] (tleskání).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já myslela že mě ty baby sežerú.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Protože *kaly.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Jak to. Tam my máme celé poschodí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Bo to většinou uklízečka jedno poschodí měla. Že a. Nějako i tých kanceláří tam bylo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Říká.
[mluvčí: Anita M.] Tam my tam tak dlouho uklízíme a my. Já jsem. Nikdo si nevzpomene že mám narozeniny nebo svátek.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] A oni si vždycky vzpomněli.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Anita M.] Tak to víš. Jim to bylo hrozně líto nebo byly naštvané že že ony. Na ně. Žáden si nevzpomene a já jsem dostala to.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] No na to si tak vzpomínám ještě no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Jsem ne*  líbilo se mi tam. No.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Jak jsme byli na dovolené, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] A byla jste vůbec u moře. Někdy?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Ne ani jsem po tem netoužila nijak.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] Ani včil. Já bych klidně mohla k temu mořu jet. Ale mě to netáhne.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Za první neumím plavat.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] A za druhé ne neva* ne*. Netáhne mě nějak k mořu.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Do teho Maďarska jsme jeli. No tož.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.]  a nesnáším jak já musím .
[mluvčí: Anita M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Peníze o to jde.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] V tým Maďarsku se houby <para type="nahlas"> domluví </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Vona že ještě. Kaj jinde se víc domluví než v tem Maďarsku. No tož. To bylo též.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] Hrozné.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Přišli jsm*  cosi jsme měli. Tu vyměněné. Zbytek jsme si vym*  vyměnili tam.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] To jsem neviděla jak můj chlap. To byl opravdu on se ničeho nebál on vž* měl přehled o všeckým jak on se. Na tem.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Já nevím jak se tomu říká. Honem si nemůžu vzpomnět  jak se ty peníze mění.
[mluvčí: Anita M.] On se normálně roztřepal.
[mluvčí: Anita M.] (tleskání).
[mluvčí: Anita M.] Já říkám.
[mluvčí: Anita M.] Vašku. Ježišmarja vždyť. Máme svoje peníze. Jdem to za svoje měnit.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ty on ti nebyl schopný <para type="přeřeknutí"> ce </para> pomalu ani podepsat.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] No.
[mluvčí: Rozálie B.] Hmm.
[mluvčí: Anita M.] <para type="se smíchem"> já jsem </para> říkala.
[mluvčí: Anita M.] To snad není ani <překryv mluvčích> možné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Rozálie B.] <překryv mluvčích> ho </překryv mluvčích> to tak znervóznilo.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No. Úplně.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Fryčovice, Téma: Co dělám doma na důchodě, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Rozálie B.] (mlasknutí).
[mluvčí: Rozálie B.] A jak tak žijete jako když jste teď sama tak co děláte ve volném čase?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Anita M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No ponožky papuče. Štrikuju. Jo.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Tudy lu*. Luštím křížovky jak mám čas. No a cosi ven.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] No na pivo sem tam dneska též jsme byly na pivu s Ivankú.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Rozálie B.] (smích).
[mluvčí: Anita M.] Volá mi.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Mami  mám takú žízeň já jdu od kostela pěšky bo mi <unclear> 1 </unclear> přišly jakési dopisy. Z teho. Z toho pozemkového.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Ona se stavila pro to.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Říká.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Mami.  Nechceš se mnú jít na pivo?. Já jdu pěšky. Já jsem tak vysušená.
[mluvčí: Anita M.] Tož v takým.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Já říkám.
[mluvčí: Anita M.] No dobře. Tak se budu obětovat.
[mluvčí: Anita M.] No. Tak.
[mluvčí: Anita M.] Ten týdeň ve středu tu byla Iveta s děckami a s m* s tým.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] To mi  psal Marek.
[mluvčí: Anita M.]  babičko přijď na bowling na pivo Iveta jde pěšky.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Tak jsem šla tam v úterý.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] Ve středu <para type="přeřeknutí"> some </para> šly s Ivanú ve čtvrtek jsme šly. My a dneska zas.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Já říkám.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] No to je na ostudu.
[mluvčí: Anita M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Anita M.] V jedným týdňu byl pět razy v hospodě pomalu.
[mluvčí: Anita M.] (smích).
[mluvčí: Anita M.] To zas bude včil ale pokoj.
[mluvčí: Anita M.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Anita M.] Včil se bude dřevo řezat. A.