Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Hospodaření a plnění dodávek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A vy jste měla kolik sourozenců. Jenom toho bratra?
[mluvčí: Viktorie M.] Bratra no.
[mluvčí: Sylva S.] Takže jste se o to starali už odmala?
[mluvčí: Viktorie M.] Tož jistě jsm* to nás naši nás nenechali .
[mluvčí: Viktorie M.] Lajzikovat po dědině. <para type="se smíchem"> museli jsme dělat </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> no </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sylva S.] A co jste všechno pěstovali?
[mluvčí: Viktorie M.] Tož všechno to co bylo na hospodářství nutné.
[mluvčí: Viktorie M.] Však tehdy byly předepsané dodávky +.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] + které se musely <překryv mluvčích> odvádět </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> myslíte když už začlo </překryv mluvčích> JZD?
[mluvčí: Viktorie M.] (citoslovce odporu).
[mluvčí: Viktorie M.] &.
[mluvčí: Viktorie M.] Ne před.
[mluvčí: Sylva S.] Aha.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> to jsem ani nevěděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] No. To byly určené dodávky.
[mluvčí: Viktorie M.] Vajca. Mléko obilí.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] To se .
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="nahlas"> to se určilo. Kolik na výměru </para> nebo.
[mluvčí: Viktorie M.] A se muselo odvádět.
[mluvčí: Sylva S.] Aha.
[mluvčí: Sylva S.] A z plodin teda zemáky asi?
[mluvčí: Viktorie M.] No zemáky ne.
[mluvčí: Sylva S.] Emm?
[mluvčí: Viktorie M.] Ne. <para type="potichu"> zemáky ne </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Obilniny a  mléko. A vajca.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Sylva S.] A na tom poli teda akorát obilí?
[mluvčí: Sylva S.] Na mouku.
[mluvčí: Viktorie M.] (citoslovce odporu).
[mluvčí: Viktorie M.] &.
[mluvčí: Viktorie M.] To se .
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Ale aj to bylo. No.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo. Dávalo se.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] Tož to se odvádělo nebo.
[mluvčí: Viktorie M.] No aj k* krom teho. Oni předepsali kolik masa se musí odvést.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Na tu výměru.
[mluvčí: Viktorie M.] Takže . To se chovalo vždycky ještě kvůli temu já nevím. Jalůvka.
[mluvčí: Viktorie M.] Mladá <překryv mluvčích> kráva nebo </překryv mluvčích> býk když se narodil. Že.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak to se odvádělo potom jako dodávkou.
[mluvčí: Sylva S.] Takže jste aj zabíjeli jo. Doma?
[mluvčí: Viktorie M.] Ne  no prasata to se. Jako. To bylo vždycky každým rokem se. Jaksi uchovalo ale . Byla předepsaná <překryv mluvčích> dodávka </překryv mluvčích> kolik.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Protože na tem mnozí ti . Co měli hodně pola ztroskotali.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> na tých </překryv mluvčích> dodávkách.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Protože neplnili. Dodávky určené.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak neuměli hospodařit. Tak museli to dát do JZD.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Jak jsme jednotili řepu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] Dali příkaz. <para type="nahlas"> ke každej chalupě </para> ke každému číslu přidělili řepu.
[mluvčí: Viktorie M.] Ježišmarja. Já dvě děcka malé.
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> řepu <překryv mluvčích> obdělat </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] No .
[mluvčí: Viktorie M.] No a to je odmala. Jo?. .
[mluvčí: Viktorie M.] Jak se nasela. Vyjednotit okopat.
[mluvčí: Viktorie M.] Ve. Potom když dorostla. Tož zase vytrhat. Ořezat.
[mluvčí: Sylva S.] A vyjednotit je co?
[mluvčí: Viktorie M.] Tož. Řepa jak je. Tak. Se s* seje. Husto. Že.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích> to po kousku.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> tak se to muselo vytrhat aby.
[mluvčí: Viktorie M.] Nechat já nevím tolik nebo.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm. <překryv mluvčích> nějaké rozmezí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> tak.
[mluvčí: Viktorie M.] Ty  <para type="nahlas"> co byly chytré ženské. Ty. Dělaly </para> <para type="se smíchem"> jako </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] Co?
[mluvčí: Sylva S.] Koho tam máme?
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Ne. Teď jsem si říkala kdo to jde.
[mluvčí: Viktorie M.]  dali velký kus. Nemuseli se moc zohýbat.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] A já blbec jsem tak jak doma byla zvyklá.
[mluvčí: Viktorie M.] (pousmání).
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> poctivě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <unclear> pot* </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] A ještě pršelo. Tehdy!
[mluvčí: Viktorie M.] A já  děcka doma.
[mluvčí: Viktorie M.] Manžel ten málo chodil.
[mluvčí: Viktorie M.] Teda <para type="nahlas"> zavčas dom </para>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> vždycky až </překryv mluvčích>. Až až udělal prácu a tak.
[mluvčí: Viktorie M.] A takže tak.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] Angínu jsem dostala. Ale to už nikdo <para type="se smíchem"> neocenil že jsem dělala jak blbec </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Jak mě krávy přivedly na naše pole, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] Když  jsem se vdala a manžel přišel tady. Tak to ještě bylo normální soukromé hospodářství. Že.
[mluvčí: Viktorie M.] A  potřebovali dojet.
[mluvčí: Viktorie M.] Naši byli na poli.
[mluvčí: Viktorie M.] A . Neměl kdo přijet s kravama na to pole pro něco. Nevím.
[mluvčí: Viktorie M.] C* co už. Na čem. Dělali nebo co jestli se kopaly zemáky odvézt nebo.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="nahlas"> prostě něco </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] A takže prý.
[mluvčí: Viktorie M.] Já poje*. Já to zapřáhnu a přijedu ale já nevím jestli tam trefím.
[mluvčí: Viktorie M.] Buď bez starostí. <para type="se smíchem"> Růžena tě tam dovede </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Přesně. To ona byla jak advokát.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> fakt </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> taťka vždycky říkal </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> to je jak pes </para> </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> ona poznala </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu">  já jsem. Já nevím kolik mohla jsem mít roků </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> ze čtrnáct </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> ze třináct </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> také jsem s nima jela </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> babička byla tam na poli </para>. Na Ležajách.
[mluvčí: Viktorie M.] A tú dobú už to Pastvisko nebylo. Už to bylo <překryv mluvčích> rozparcelované </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] A pronajaté tam díly.
[mluvčí: Viktorie M.] Já nevím. Půl měřice nebo . Nebo. Měřica.
[mluvčí: Viktorie M.] Nevím přesně už kolik teho bylo.
[mluvčí: Viktorie M.] A takže.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Já přijedu.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> babička byla na těch Ležajách </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] A jak jsme přijeli na tu cestu tak ta Růžena už. Měla jakési. Vrtochy už. Ocas navrch.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).
[mluvčí: Viktorie M.] A a. A. Trapem!
[mluvčí: Viktorie M.] No já jsem jich snažila se stáhnout.
[mluvčí: Viktorie M.] Jenomže jsem se  zababrala. Do té. Opratě.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo? Co se.
[mluvčí: Viktorie M.] Za nohu.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak mě to potáhlo. Jsem ležela.
[mluvčí: Viktorie M.] A krávy mě táhly <para type="se smíchem"> po zemi </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] Ty jo!
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> no </para>!
[mluvčí: Viktorie M.] A a. A. Přitáhly. Až na to pole. Tam.
[mluvčí: Viktorie M.] Tam bylo. Různých že. Takových ale přišly na to naše pole.
[mluvčí: Viktorie M.] Zůstala stát.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> mrcha </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> to jste se jich potom musela bát <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích> </para>?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> to já už jsem potom </překryv mluvčích> nejezdila.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> to se nedivím ani <překryv mluvčích> po takovém zážitku </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> já už jsem si <unclear> potom </unclear> <unclear> 2 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> to vám bylo čtrnáct teda </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>? </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. No tak ze čtrnáct. Kdo ví jestli.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Jak tatínek pracoval v lese, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] Taťka ten dělával v lesi. Takže.
[mluvčí: Viktorie M.] Jako ale. Se. Kácívalo v zimě.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> jasné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> takže . Potom třeba ty vršáky. To haluzí. A takové. To oni si. Já nevím vodkoupili nebo. <překryv mluvčích> prostě s* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak to jsme ještě museli ty otépky sekat.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] To se říká z teh*. Z těch haluzí a <překryv mluvčích> to bylo jako </překryv mluvčích> dobré na podpálení <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> a potom </překryv mluvčích> ty vršáky je co? <překryv mluvčích> jak jste </překryv mluvčích> říkala.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tož ten vrch teho <překryv mluvčích> stromu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Že to tam je t*. Až do tenkého. Roste tož jak vánoční stromek <překryv mluvčích> ve velkém </překryv mluvčích>. Že.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak se já nevím dva. Čtyři metry. Odřezalo. Oklesnilo. Ty haluze.
[mluvčí: Viktorie M.] No to bylo takové. No.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Jména krav, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A měli jste pro ně nějaké jména?
[mluvčí: Viktorie M.] To <para type="přeřeknutí"> vitech </para>. Víte že jo.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Růžena a Babuša.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Růžena byla stará kráva ta byla chytřejší jak advokát.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Ne a jak. Fakt. Ona si strašně pamatovala.
[mluvčí: Viktorie M.] A. Ta. Druhá byla mladší.
[mluvčí: Viktorie M.] No potom jak se to. Dávalo do družstva že. Tak to všecko zmizlo.
[mluvčí: Viktorie M.] (lusknutí prsty).
[mluvčí: Viktorie M.] (lusknutí prsty).
[mluvčí: Viktorie M.] (lusknutí prsty).
[mluvčí: Sylva S.] Jste se toho museli vzdát?
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Sylva S.] To vám bylo kolik roků. Tak. Ze dvacet?
[mluvčí: Viktorie M.] To. Já už jsem byla tady.
[mluvčí: Sylva S.] Jo.
[mluvčí: Viktorie M.] No.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Konstrukce na sušení sena, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A jak jste říkali takovým těm konstrukcím na kterým se se. Na kterých se. Sušilo seno?
[mluvčí: Sylva S.] Měli jste taky takové ty?
[mluvčí: Viktorie M.] To byl paramit.
[mluvčí: Sylva S.] <para type="nahlas"> paramit </para>?
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: Viktorie M.] To je  takové.
[mluvčí: Sylva S.] Ty jehla*. <překryv mluvčích> jehlanovité. Jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> tři. No. Jehla* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Viktorie M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sylva S.] Aha.
[mluvčí: Viktorie M.] A kostrbál.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo  mladý strom. No. Já .
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> možná. Smrk jedla </para> <para type="se smíchem"> já nevím </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Prostě že to mělo čtyři pola nebo pět aj. Ale čtyři pola obyčejně.
[mluvčí: Viktorie M.] Zkrácené ty haluze obrané od té <para type="potichu"> t* </para> kůry.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>. Sloupané a vyschlé a.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] To se skládalo potom.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> na to s*. Na to se suš* </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Ostrévka tomu někde <překryv mluvčích> říkali ale </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: Sylva S.] Takže kostrbál a paramit vypadali každý jinak?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> to bylo něco </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jiného </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> paramit byl ty tři.
[mluvčí: Sylva S.] Jo.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> a kostrbál byl </para> <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>. Tak.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> poskládaný </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Sylva S.] Ale ostrévka se používala na sušení ještě něčeho jiného než sena ne?
[mluvčí: Sylva S.] Na tom se sušila vojtěška a <překryv mluvčích> takové věci </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> tož šak to </překryv mluvčích> je seno <překryv mluvčích> prakticky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> no </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> to byla jetelina. Že </para>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Náš řezník, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] To každý měl někoho.
[mluvčí: Viktorie M.] Možná jiného ale tak.
[mluvčí: Viktorie M.] Byli řezníci kteří uměli udělat zabijačku. Že.
[mluvčí: Viktorie M.] A my jsme měli takového stálého furt.
[mluvčí: Viktorie M.] (pousmání).
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> osvědčeného </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> no </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] No a potom.
[mluvčí: Viktorie M.] (povzdech).
[mluvčí: Viktorie M.] Jako babička mamka tak ta držela na to.  Tu rodinu dát dohromady a tož.
[mluvčí: Viktorie M.] Dlouho. A řezník ten t* k nám chodil hrozně rád.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] (odkašlání).
[mluvčí: Viktorie M.] A.  To už.
[mluvčí: Viktorie M.] Ale už jsme bývali tady. Že. <para type="potichu"> potom </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> tak  že </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Povídal že. U někoho že. Ve dvě hodiny je hotovej.
[mluvčí: Viktorie M.] Od nás chodíval aj o půl druhé v noci.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> a že. Mu babička </para>.  Jako manželka říkala.
[mluvčí: Viktorie M.] Abys přišel brzo dom.
[mluvčí: Viktorie M.] Povídá.
[mluvčí: Viktorie M.] Já půjdu až půjde Francek.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> to jako můj manžel. Víš a tož </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> jsme vždycky tam poseděli </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] Dobře bylo no.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Pálení slivovice, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] Takže jste ani nepálili třeba?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> ale jo </překryv mluvčích>. Jo. To jsme měli tam jak se říkalo za humnana to jsme.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> slivovici </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo za týma chalupama co.  Byly proti.
[mluvčí: Viktorie M.] Na konci tam jsme měli pole takže tam jsme měli to ten ovocný sad. Takovej no.
[mluvčí: ] (počítač a příslušenství).
[mluvčí: Viktorie M.] Takže se pálilo. A doma byla jakási trnka. No tak to co.
[mluvčí: Viktorie M.]  na koláč. Na šišky. Že. To  <para type="se smíchem"> se </para>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> no </para> </překryv mluvčích>.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Pouz a pouzovják, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A dokážete mi říct co je to. Co je to pouz a pouzovják?
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="s povzdechem"> no </para> to bylo <překryv mluvčích> když byla fůra sena </překryv mluvčích> nebo. Když se vezlo to obilí že. V tých.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak. Že to se naskládalo dovrchu a aby to drželo. <překryv mluvčích> tak bylo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> hmm takže </para> fůra </překryv mluvčích> je t* ty balíky na sobě?
[mluvčí: Viktorie M.] Ne balíky. To byly snopy.
[mluvčí: Sylva S.] Jo.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo?. Anebo .
[mluvčí: Viktorie M.] To seno se shrabalo a. Vidlema se házelo na to a ukládalo se to takže to bylo.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo. Na kupu.
[mluvčí: Viktorie M.] A .
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] No tož.
[mluvčí: Viktorie M.] No ale co jsem vám s tým <para type="se smíchem"> chtěla <překryv mluvčích> říct </překryv mluvčích> </para>?
[mluvčí: Sylva S.] <para type="nahlas"> <překryv mluvčích> s tím po* </překryv mluvčích>. S tím pouzem </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> s tým pouzem </para>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] No to bylo dřevo mladý strom nějaký jehličnan už. Opracovaný a to se stáhlo  pouzákem. Se temu říkalo.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Provaz.
[mluvčí: Sylva S.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] A želez*  železné jako řetěz!
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> ještě tak </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Řetězem a.
[mluvčí: Viktorie M.] A. Vezlo se aby se to.  Nepotrácelo. Že.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> aby to bylo pevné </para>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] No. Takže bylo co dělat.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Sylva S.] No a paní Králová ještě říkala že se říkalo.
[mluvčí: Sylva S.] Jsi natáhlý jak pouz.
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> a co to <překryv mluvčích> znamenalo </překryv mluvčích> </para>?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> tož.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] To nevím. To jsem toto neslyšela ale.
[mluvčí: Viktorie M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Jako takové toto ale ten pouz.
[mluvčí: Viktorie M.] Právěže to bylo natáhlé přes celou tu fůru.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> na </překryv mluvčích> délku.
[mluvčí: Viktorie M.] Že a. <překryv mluvčích> stáhlé </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Na začátku a na konci.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> takže možná tak <překryv mluvčích> že to bylo </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Tož ale toto. Jako jsem neslyšela že se říkalo.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> možná v té </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> možná v Kelči. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> <unclear> 3 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> v Kelči </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] No.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Povely pro dobytek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A když jste pracovali s s těma krávama tak měli jste ňa* na ně nějaké pokřiky na poli?
[mluvčí: Viktorie M.] Tož vijó het.
[mluvčí: Sylva S.] Jak?
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="nahlas"> vijó </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Jdeš jak.
[mluvčí: Viktorie M.]  <para type="se smíchem"> rovno </para>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> no a het je </para> napravo nalevo.
[mluvčí: Viktorie M.] Čihý to bylo.
[mluvčí: Viktorie M.] No.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> to bylo takové no </para>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Prostory na uskladnění, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A měli jste nějaké různé druhy kůlen. Nebo jenom jednu kolňu jste měli?
[mluvčí: Viktorie M.] (mlasknutí).
[mluvčí: Viktorie M.] My jsme měli velikou pěknou stodolu.
[mluvčí: Sylva S.] A tam jste ukládali i dřevo.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> všecko </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>. To bylo zvlášť.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo zvlášť.
[mluvčí: Viktorie M.] Drvárka. Jsme <překryv mluvčích> temu říkali. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] A sklepy sklep byl.
[mluvčí: Viktorie M.] A kolňa na seno.
[mluvčí: Viktorie M.] Ne kolňa  tam jak mají přistavenou ten vrch. Tož tam byla .
[mluvčí: Viktorie M.] Jo. Navrchu.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak půlka byla  tam bylo.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] Jak se temu říkalo?
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="nahlas"> tam bylo seno </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo nad chlévem <překryv mluvčích> tam byla </překryv mluvčích> kvelb* .
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Na chlévě byla kvelbená  kvelbený strop.
[mluvčí: Viktorie M.] Ty oblouky takové.
[mluvčí: Viktorie M.] No a nad tým s* byla právě na to seno.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> se dávalo </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Viktorie M.] Takže tak.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Sklizeň obilí, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] A jak vypadala taková sklizeň?
[mluvčí: Viktorie M.] (nadechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> to se se* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> vám asi připadá </překryv mluvčích> že se ptám hloupě. Ale <překryv mluvčích> já si to neumím představit </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> ale tož kosou </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Viktorie M.] Kosou obilí. Že.
[mluvčí: Viktorie M.] Mamka jako babička odbírala a já musela dělat provísla.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Ty jo?
[mluvčí: Viktorie M.] Jak já jsem to <para type="se smíchem"> nenáviděla </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> no a tož </para>. Potom se to vymlátilo a  můj taťka. Teda děda. Ten měl. Hrozně.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="nahlas"> že první se musí státu odvést </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo. Co bylo povinné dodávky.
[mluvčí: Viktorie M.] Tak jsme měli takovou mladou. Malou mlátičku.
[mluvčí: Viktorie M.] Tož na tem!
[mluvčí: Viktorie M.] Ledva jsem ten snop  zvedla aby.  Tam.
[mluvčí: Viktorie M.] (vydechnutí).
[mluvčí: Viktorie M.] Taťka jako. S tým. Do tej mlátičky dával.
[mluvčí: Viktorie M.] To bylo práce.
[mluvčí: Viktorie M.] Emm já jsem to neměla ráda. Práce takovou.
[mluvčí: Viktorie M.] To <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích> práce navíc. No </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Takže tak asi.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Zařízení na klepání kosy, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> klepadlo babka. Babka </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] Aha. To na tem bylo  na dřevě a na tem se kula kosa <překryv mluvčích> třeba </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Viktorie M.] Ta babka. <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> a říkali jste </překryv mluvčích> taky ještě kuják?
[mluvčí: Viktorie M.] Kuják no.
[mluvčí: Sylva S.] Jo?
[mluvčí: Viktorie M.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Jo.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Sylva S.] To musela být dřina ne?
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> tož chlapi to uměli </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] Tož aby dobře <para type="přeřeknutí"> vykos* </para>  vykout kosu. Nebo srp. To. Tož musel to umět.
[mluvčí: Viktorie M.] To s* nešlo. Protože když do teho začal mlátit tak nadělal. Třeba já nevím.  Ledajaké tyto.
[mluvčí: Viktorie M.] To muselo. Narovno pro*. Jak když. To vybrousil.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.


Rok: 2017, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Police, Téma: Zemědělské nářadí, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Sylva S.] <překryv mluvčích> palice na hroudy jste </překryv mluvčích> používali?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Viktorie M.] No jistě palica musela být.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> lecco zatlouct do země </para>.
[mluvčí: Sylva S.] Hmm.
[mluvčí: Viktorie M.] Kolečka.
[mluvčí: Viktorie M.] Táčky jsme tomu říkávali.
[mluvčí: Sylva S.] Už jste říkali táčky jo?
[mluvčí: Viktorie M.] Hmm.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Sylva S.] Ty ještě doma aj <překryv mluvčích> máte ne. Někde </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Viktorie M.] <překryv mluvčích> tragač </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sylva S.] (pousmání).
[mluvčí: Viktorie M.] Ne.
[mluvčí: Sylva S.] <para type="se smíchem"> ne </para>?
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="potichu"> hmm. To ne </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> my jsme tady přišli holí </para>.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).
[mluvčí: Viktorie M.] <para type="se smíchem"> bez takových věcí </para>.
[mluvčí: Viktorie M.] (smích).
[mluvčí: Sylva S.] Tragař.
[mluvčí: Viktorie M.] No tragač.
[mluvčí: Sylva S.] (smích).


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Jak se chodilo do práce a pracovalo v těžkých podmínkách, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Filip H.] Von vždycky říkal že to má vod toho. Vot toho revma. Že to má.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> že to má </překryv mluvčích> z toho <překryv mluvčích> jak jezdil. Na těch lyžích </překryv mluvčích> přes Pláně a to.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. Tak von <unclear> 1 </unclear> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Vystydnul. No.
[mluvčí: Markéta P.] No jo.
[mluvčí: Markéta P.] Potmě jezdili že se mohli zabít blázni.
[mluvčí: Vlastimila V.] &.
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Markéta P.] Hmm.
[mluvčí: Vlastimila V.] No <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> chodil </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> z práce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a to </překryv mluvčích>. Voni chodili do práce taky to. Viď když bydleli na chalupě tak chodili taky pěšky ráno do práce přes to <překryv mluvčích> přes Pláně </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ne tyhle ne ne </překryv mluvčích> děda. Můj. Můj táta.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Ty chodili.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ty chodili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> s mamkou </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> ty chodili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no a </překryv mluvčích> babička v Javorníku. Ta taky chodila. Do toho. Do . Jak byl Růžovej <překryv mluvčích> palouček </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> pěšky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] + ty chodili přes <překryv mluvčích> Pláně a tam brousili </překryv mluvčích> nějaký <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> to bylo moje maminka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jako do Preciosy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No. Do Preciosy tady do. <překryv mluvčích> Pilínkova </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No. Do <překryv mluvčích> Pilínkova <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to moje </překryv mluvčích> maminka právě taky chodila.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> a táta chodil k Novákoj </překryv mluvčích>. Ten dělal.  Se dřevem.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ty chodili ráno ráno <unclear> už </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no. Truhlařinu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Truhláře. No.
[mluvčí: Vlastimila V.] Aha.
[mluvčí: Markéta P.] No. Ale víš co to bylo?
[mluvčí: Markéta P.] Začalo chumelit a to. A. A celej den v tom dělali.
[mluvčí: Markéta P.] Právě proto mají . Prkno úplně. Zmrazený viď. Bylo m*. Mrzlo. <překryv mluvčích> teď </překryv mluvčích>. Zmokli.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] A a . To tak povídal.
[mluvčí: Markéta P.] Mi jsme vždycky se museli krčit tam u. U tepla.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to byly hrozný </překryv mluvčích> časy.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no to jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ti řeknu. To bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> to muselo bejt teda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Jak jsme chodili cvičit a hráli divadlo, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] A von vždycky říkal. Děda.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Vy máte už jinej život. Než jsme měli my. Jako.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] Víš. A to a <para type="se smíchem"> teď my to říkáme zase taky těm <překryv mluvčích> mladejm </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> máte jinej </překryv mluvčích> život </para>.
[mluvčí: Markéta P.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] To jo. No. To je <překryv mluvčích> pravda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>. To už.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Že jo. Už. Už. Už.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ty když </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ty furt </překryv mluvčích> jenom v hospodě byli.
[mluvčí: Markéta P.] Furt.
[mluvčí: Markéta P.] . U Jáchymů.
[mluvčí: Markéta P.] Ježišmarja.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Tam. Tam se hrál mariáš a nebo. Biliár.
[mluvčí: Filip H.] Biliár. <překryv mluvčích> kulečník. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. No. Kulečník.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Filip H.] (mlasknutí).
[mluvčí: Markéta P.] No jo. No.
[mluvčí: Markéta P.] Ale byl jinej život.
[mluvčí: Markéta P.] Pro* my jsme chodili cvičit.
[mluvčí: Markéta P.] Víš. Co bylo lidí?
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Na cvičení. Když byly ženský. Jsme měly čtyři družstva.
[mluvčí: Markéta P.] Po deseti.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> čtyřicet </překryv mluvčích> lidí chodilo.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Rozumíš <překryv mluvčích> tomu </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no. Protože </překryv mluvčích>. Co měly doma. <překryv mluvčích> poklidily </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pak se </překryv mluvčích> setmělo. <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tak co </překryv mluvčích> měly dělat?.
[mluvčí: Filip H.] Měly sedět. Tak šly do cvičení.
[mluvčí: Filip H.] A všechny pohromadě. <překryv mluvčích> všechny </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> pohromadě </překryv mluvčích>. Pak jsme chodili <překryv mluvčích> hrát divadla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> se pokecalo </překryv mluvčích>. Viď. <překryv mluvčích> aspoň </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> divadla </překryv mluvčích> jsme hráli. Viď.
[mluvčí: Markéta P.] Tak jsme chodili na zkoušky třikrát v tejdnu.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.]  jsme hr* to no.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Každý V*. Velikonoce. Každý Vánoce byly divadla.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jako </překryv mluvčích>. Ochotnický <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Jsme hráli.
[mluvčí: Vlastimila V.] No jo.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Jak Němci jezdí do Čech, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Filip H.] No a. A tak prostě voni zase zjistili. Že tady je lacinějc <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> už pro ně voni.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Kolikrát tam jsou.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tedy </překryv mluvčích> v Rakousku. Co byli takový ty východní. Ne. Já říkám.
[mluvčí: Filip H.] (polknutí).
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vy </překryv mluvčích> nejste daleko vod nás. Vždyť tady máte.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Říkám.
[mluvčí: Filip H.] Zwickau.
[mluvčí: Filip H.] Že jo?
[mluvčí: Markéta P.] No jo.
[mluvčí: Filip H.] Máte. Cet jako <překryv mluvčích> značku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Zwickau jako.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> říkám </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] To jste kousek vod nás. Já jsem z Liberce.
[mluvčí: Filip H.] A to voni.
[mluvčí: Filip H.] Jo. Jo.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] Tam jsme všude jezdili. Ještěd <překryv mluvčích> a a Harrachov </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a Krkonoše </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> a tohle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. No. No </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] A co. To zas pojedem.
[mluvčí: Filip H.] No to. <překryv mluvčích> to se líbí </překryv mluvčích>. Že jo.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> protože </překryv mluvčích> to je za málo.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] No jo. Tak pro ně je to furt levný.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hlavně choděj sem </překryv mluvčích> nechávat pohřbívat. Příbuzný.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> je to <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] (vydechnutí).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Protože to stojí polovičně <překryv mluvčích> než. U nich tam </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear>. No. Jo </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] To je děs.
[mluvčí: Markéta P.] Tohleto. Choděj dělat a zubařoj choděj sem.
[mluvčí: Vlastimila V.] (povzdech).
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] Zubařoj. No.
[mluvčí: Markéta P.] No.
[mluvčí: Vlastimila V.] No a to my. Si stěžujem. Že je to <překryv mluvčích> drahý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> to <překryv mluvčích> je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] To víš že jo. Pro nás je to drahý.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no jo. Ale </překryv mluvčích> víš co.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] A <překryv mluvčích> co platěj voni. Viď </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a u nich to stojí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Což <překryv mluvčích> ti platěj </překryv mluvčích> tisíce <překryv mluvčích> euro </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Tisíce.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - slepice a zajíci, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tady děda s </překryv mluvčích> kočárem. S Martinem.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] No jo.
[mluvčí: Filip H.] Už mě vez.
[mluvčí: Vlastimila V.] Ty jo. <překryv mluvčích> ty #s měl kočárek </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jsem měl kočárek </překryv mluvčích>. Viď?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. Vidíš </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a pak </překryv mluvčích>. Pak z něj. Víš co z něj bylo. Z tý <překryv mluvčích> korby </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Ne. V Javorníku nahoru se dal a slepice do něj chodily snášet <překryv mluvčích> vajíčka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> jo </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] No. To byly <překryv mluvčích> starý <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to tu korbu. Tuhle bílou </překryv mluvčích> ta se dala <překryv mluvčích> nahoru a vystlalo se </překryv mluvčích> to senem a chodily tam slepice snášet vajíčka.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Takhle tam byl takovej <překryv mluvčích> takový žebříček </překryv mluvčích>. Dř* <překryv mluvčích> ze dřeva. Z takovejch kuláčků byl </překryv mluvčích> udělanej a slepice po tom hopsaly nahoru a vždycky <para type="imitace"> pá pa pa pá </para> <překryv mluvčích> tam  snesly vajíčko a zase šly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> žebříček </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No. Tohleto je Jaroušek právě co umřel.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo. Jo jo.
[mluvčí: Markéta P.] Škoda ho. Taky. Ten byl chytrej hrozně.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Tady tohleto jsem já <překryv mluvčích> prala boty. A rozumíš tam ještě nebyli </překryv mluvčích>. Novákovi.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> <unclear> 3 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Na. <překryv mluvčích> na ty. Víš. Tam to ještě není ta </překryv mluvčích>. Ještě nic není.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no jo. Tam není nic. Ještě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No jo. <překryv mluvčích> sokolovna </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích>  tady seš Martine </překryv mluvčích> s tím <překryv mluvčích>  s  Luckou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> s Luckou </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> zase </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tohleto už </překryv mluvčích> jste <překryv mluvčích> viděli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> to už je nějaká velká </překryv mluvčích>. Voproti <překryv mluvčích> tobě. Vona pak vyrostla viď </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no jo. Tak vona vyrostla. Ona </překryv mluvčích> se vytáhla. No.
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tady je </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> všude tak pózuješ </překryv mluvčích>. Jednu ruku v kapse teď <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Markéta P.] Hele <překryv mluvčích> tohleto je špatnej ten. Ale </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> to jsou myslivci </překryv mluvčích>. Jak koukej. Zajíci <překryv mluvčích> tady měli a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tohle </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no já nevím že mě to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> <para type="potichu"> 2 </para> </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> měli </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hon </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> protože. Děda </překryv mluvčích>. Děda vždycky dělal nahaně*. <překryv mluvčích> nadháněče </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> měli <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no ten je </překryv mluvčích> tadyhle někde v tom. Ale to je ma* počkej já tě dám -.
[mluvčí: Filip H.] To bude někde tady bude nebo to <překryv mluvčích> děda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> <unclear> 3 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo je mi na prd <překryv mluvčích> to poznáš </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> děda vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> já se podívám </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Děda vždycky dělal nadháněče a -.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo.
[mluvčí: Markéta P.] Jo?
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Pak měl zajíce.
[mluvčí: Filip H.] A pak dostal zajíce. No.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - svatba a lyžování, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] Nu. Tohleto bylo na Proseči před sokolovnou tady to byl taky Martin malej.
[mluvčí: Vlastimila V.] Taky zase na <překryv mluvčích> pomlázku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to jsou Velikonoce. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Tady právě je ta  nevěsta. Ta Láďa co. <překryv mluvčích> jsme. Co jsem ti ukazovala </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Co bylo lidí na tý. Svatbě.
[mluvčí: Vlastimila V.] To už maj mimčo. Nebo to dostali taky nějakou <překryv mluvčích> panenku </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no. To právě </překryv mluvčích> vždycky děda dával <překryv mluvčích> tu panenku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo. Jo. Jo. Jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> takže jim k tomu <unclear> 1 </unclear> tu řeč a </překryv mluvčích>. Jo. Jo.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jako v zavinovačce. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tady jsem já. To jsme lyžovali. Byli na lyžích. Ale. <překryv mluvčích> lyže mám někde </překryv mluvčích> to. Tam jsem si dala grog v <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> to je jak <para type="se smíchem"> no </para> </překryv mluvčích> občerstvení.
[mluvčí: Markéta P.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Děda tady.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Vlastimila V.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Markéta P.] Tady jsou <překryv mluvčích> právě vo tý svatbě na chodbě </překryv mluvčích>. To je  personál.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> vůbec nikoho nepoznávám </para> </překryv mluvčích>.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: O slunci a čase, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Vlastimila V.] Vono se pěkně setmělo.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] No. To <překryv mluvčích> víš že. To vono už normál* ve <para type="přeřeknutí"> štvir* </para> </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no. No no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no jo. To už ve čtyři je. Ve čtyři je tma </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Už to půjde až vod jednadvacátýho. Prosince se zas. Bude natahovat.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Filip H.] No.
[mluvčí: Markéta P.] Prvního -.
[mluvčí: Filip H.] No. To je nejkratší. Viď. Den.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jednadvacátýho a pak to zas. Už se to bude. To vždycky </překryv mluvčích> říkal děda.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Teď přijedem. Až bude po Vánocích. Po Silvestru. Tak už se to začne zas den natahovat!
[mluvčí: Filip H.] Vždycky <překryv mluvčích> říkal </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tady vždycky </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> koukal z vokna. A už viděl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jako na Nový rok o slepičí krok </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] Slunce je tady takhle zapadá.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Rozumíš. Von to měl už svoje takový ty. Tam byly takový dva kopečky vidět. Tady mezi .
[mluvčí: Vlastimila V.] (pousmání).
[mluvčí: Markéta P.] Jak to tady je?
[mluvčí: Markéta P.]  u Hamrů ten.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> Be*  </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo. Jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> Ralsko </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>. Bezdě*. Bezděz ne. <překryv mluvčích> emm to druhý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> to nevím jako </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Markéta P.] No to je jedno.
[mluvčí: Markéta P.] Takový dva ty tam byly a říkali.
[mluvčí: Markéta P.] Slunce půjde do tohohletoho. Do tý díry. A pak tam zůstane. A už jde zase zpátky.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <para type="se smíchem"> jé. Víš </para> já to měla. Já to teďka pozoruju tady.
[mluvčí: Markéta P.] Ráno. Protože já mám na východ viď. <překryv mluvčích> <para type="přeřeknutí"> teď </para> </překryv mluvčích> teď to a říkám si.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] V létě šlo tamhle vodsud a takhlenc a teďka teďka už. Je tadyhlenc  normálně za tou. Za tím <překryv mluvčích> panelákem takhle tam dál </překryv mluvčích> a už. <překryv mluvčích> zase půjde zpátky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> za tím panelákem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a už není vidět. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No tak <překryv mluvčích> si to taky tak montuju po po <para type="přeřeknutí"> děduj </para> </překryv mluvčích> po dědoj <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> ježišmane </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> hlídáš si to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hlídáš si to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No jo. To -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ty jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No jo. Tak my jsme koukali na tyhle věci. Tak vobyčejně. <překryv mluvčích> pr* prší prší </překryv mluvčích>. Neprší. Že jo. Jsme to <překryv mluvčích> brali tak jako </překryv mluvčích> to.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Třeba babička v Javorníku ta <překryv mluvčích> ta. Ta měla </překryv mluvčích> ta nikdy neměla hodinky. Ta neměla žádný <překryv mluvčích> hodinky </překryv mluvčích> ta měla budíka jednoho budíka. S tím jsme chodili i na pole.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Hmm.
[mluvčí: Filip H.] Toho vždycky strčila do <překryv mluvčích> košíku jak byl </překryv mluvčích> na houby nebo to <překryv mluvčích> a a to </překryv mluvčích> a kráčelo se. A budíka měla sebou.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] A jinak když dělala něco na louce <překryv mluvčích> když tak podle autobusu vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> podle autobusu <unclear> 1 </unclear> to jsme dělali taky </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vždycky když </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jsme byli </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> taky </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no a ští* </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> štípala </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> votýpky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no a podle </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> podle autobusu. A </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> ale pak </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vždycky přišla pozdě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a. Už </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jede autobus </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Pak ještě přišla pozdě. To vždycky říkala.
[mluvčí: Markéta P.] No tak jen prej si jeď. Autobusku je* a já půjdu pěšky.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Hmm <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ale když něco </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> dělala tak vždycky štípala ty votýpky a to a říkala </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> naše maminka taky v Padouchově. Rozumíš </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ježiš </překryv mluvčích> to už jede půlpátka. <překryv mluvčích> musíme něco </překryv mluvčích> k večeři taky <překryv mluvčích> a to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Já musím dát králíkům. Musím na <překryv mluvčích> králíky </překryv mluvčích> jít a to.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] To vždycky říkala.
[mluvčí: Markéta P.] No jo. To je takhle to bylo všechno no. My snad maminka v Padouchově taky. Ty vstávali podle měsíce.
[mluvčí: Markéta P.] Třeba a to. Pak šli pěšky. Ty nemň* <překryv mluvčích> neměli hodiny vůbec </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No vidíš a pak se sešli všichni a cestou už si. Zazpívali. A už byli na horách a <překryv mluvčích> do práce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> a už mazali do práce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] To byla dřina. Ježišmarja. To je -.
[mluvčí: Markéta P.] (mlasknutí).


Rok: 2016, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Cukroví, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Vlastimila V.] Jak třeba slavíte Vánoce?
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Pečete nějaký. Pečete cukroví určitě <překryv mluvčích> tady </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> peču taky. Ale. Už teď víc dcera. No.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> když tu jsme všechny </překryv mluvčích> pohromadě. Tak -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] To je <překryv mluvčích> jasný <unclear> tak to máme všichni </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> to. No. Ale jinak </překryv mluvčích> t*. T* -.
[mluvčí: Vlastimila V.] A pekla jste kolik asi druhů. Třeba?.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> no. <para type="se smíchem"> no jo </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> na. Na Vánoce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Hodně druhů jste pekla?
[mluvčí: Mariana T.] No. Kolik jsme jich měli. Moc ne. Asi pět.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Vlastimila V.] A jaký. Vzpomenete <překryv mluvčích> si </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Rohlíčky. A <překryv mluvčích> a. Slepovaný </překryv mluvčích> kolečka <překryv mluvčích> nejradši linecký a </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Linecký </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Mariana T.] Všech*  no. Perníčky a.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> to všechno </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: ] (zvuk z rádia).
[mluvčí: Mariana T.] + bylo no.
[mluvčí: Mariana T.] <překryv mluvčích> ještě perníky jsme </překryv mluvčích> měli.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a co se tady ještě tak chystá </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Mariana T.] Jo. Podvodnice pod vodou. Ty a -.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Aha.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] Tak to je nějaký speciální. To ani neznám.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Mariana T.] (smích).
[mluvčí: Mariana T.] No.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - hospody, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Tady je Šámalova <překryv mluvčích> hospoda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Tam jsem byla poprvý když jsem <překryv mluvčích> byla s </překryv mluvčích> Ivou.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] Teď tam udělali <překryv mluvčích> takovej </překryv mluvčích>. Stůl.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> před </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] V září jsem tam <překryv mluvčích> byla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> venku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Venku. Rozumíš a tam jsou t*. Potom udělali takovou slavobránu. Tam jsou. Voddávaj.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo tam dělaj </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> svatby. Venku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> dělaj svar* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> kolik jich </překryv mluvčích> tam bylo letos asi šest.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to je pěkný </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Fakt. <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] No. Tadyhleto já nevím co tohle je.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] Tohle je ta.  Na Rašovce. <překryv mluvčích> hospoda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> víš. No. Ten. Ten Novák </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no no no. Jak měl. Novák. <unclear> ne </unclear> </překryv mluvčích>?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] No.
[mluvčí: Filip H.] A teď to. Von to furt provozuje nebo. Von. <překryv mluvčích> nebo to jsou </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ne. <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to má nějak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> ne. Von to </překryv mluvčích> pronajímá.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> pronajímá to lidem </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (nadechnutí).
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Nahoře je tak. Tahle kaplička.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] A tadyto je v Padouchově.
[mluvčí: Markéta P.] (mlasknutí).
[mluvčí: Markéta P.] Co bydlela Blanka Hrušková.
[mluvčí: Filip H.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Pamatuješ. Blanku?
[mluvčí: Filip H.] No. No pamatuju.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. Tak. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> ji pamatuju. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Teď vona je v důchodu.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vona vždycky tak </překryv mluvčích> chodila. Tak <překryv mluvčích> tak rázně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> v pečováku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No. <překryv mluvčích> vona chodila </překryv mluvčích> tak rovně.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No no no <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> a vona je </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> osmdesát šest </překryv mluvčích> a to je dáma.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to je </překryv mluvčích> dáma. Vona je v d*. V tom pečováku v Dubě. <překryv mluvčích> viď </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> je v Dubě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. Tak se má hezky.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Tohleto jsou nějaký na horách chalupy.
[mluvčí: ] (bouchnutí).


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - jak to vypadalo na Proseči dříve a dnes, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] Vidíš tady baráček <překryv mluvčích> v  Javor*. Chaloupka ve v Javorníce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no. Chalupu. No jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No jo no.
[mluvčí: Filip H.] To <překryv mluvčích> to jsme </překryv mluvčích>. Minule jsme dělali <překryv mluvčích> betony s Pavlem. Když jsme dělali. Podlahy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ty jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> já. Já jsem vás viděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Já <překryv mluvčích> jsem vám no. Tady jak jsem </překryv mluvčích> bydlela já.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to už jsme tam do míchačky házeli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Ty už mají taky nový vokna dole.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> u Hrušků </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tady je +.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> naproti </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> naproti </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> sousedce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] + <překryv mluvčích> naproti </překryv mluvčích> ten <překryv mluvčích> Kreml </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> zámeček </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Kreml. Tam jsem vždycky. To se mi líbilo. <překryv mluvčích> tam to mělo ty věžičky všude </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích>  no. No no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] My jsme chodili s dědou.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> my jsme </překryv mluvčích> chodili ještě s vozejkem.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> von měl </překryv mluvčích> ten vozejk kterým jsme chodili nakupovat.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> nahoru. Do konzumu vždycky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no. Jo </překryv mluvčích>. To si <překryv mluvčích> pamatuju </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] To je taky <překryv mluvčích> pravda. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to jsme chodili </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Mlíko koupit. <překryv mluvčích> a bochník chleba </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm tohle je </překryv mluvčích> teďka U Kocoura se to jmenuje.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Na Hoření Proseči tam <para type="potichu"> jak bydlel Novák. Tady mám Nováka vedle </para>.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Ten tam bydlel.
[mluvčí: Markéta P.] To ty nemůžeš <překryv mluvčích> pamatovat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] A  von to prodal.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] A. Tak ten. To koupil a udělali tam hospůdku takovou malou.
[mluvčí: ] (bouchání).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tam choděj </překryv mluvčích> tyhlety vysloveně  hoši. Z Proseče.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> takový ty </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> flákat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> já myslel </překryv mluvčích> Pražáci. Když přijdou ty +.
[mluvčí: Markéta P.] Emm.
[mluvčí: Filip H.] + lufťáci <překryv mluvčích> to tam choděj </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> kdepak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm. <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tadyhle má </překryv mluvčích> nahoře Hruška.
[mluvčí: Markéta P.] Tuhleten postavil barec jak hrom.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to vidí až </překryv mluvčích> do celýho kraje.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no to jo. Teda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to tady tadyhle </překryv mluvčích> byl výtah.
[mluvčí: Markéta P.] Ten mu* jsme museli zrušit. Výtah. Nahoru.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo. Vlek jako no. Na to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> víš ne </překryv mluvčích>. Ne. V  zimě. .
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> na zimu no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> na všechno </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> lyžařskej </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Museli zrušit poněvadž nebyl podle předpisů.
[mluvčí: Vlastimila V.] Aha.
[mluvčí: Markéta P.] No. Tak se <překryv mluvčích> to zrušilo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tam se chodilo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Prosečáci vždycky <překryv mluvčích> chodili nahoru lyžovat. Že jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jo no no </překryv mluvčích> lyžovat.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Markéta P.] To je sokolovna <překryv mluvčích> tady </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - sokolovna a popravený sokol, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> pak je tady </překryv mluvčích> tohle ten ten. Jak tam byl v sokolovně. To měl taky z výš*.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Z toho.
[mluvčí: Markéta P.] Víš. Jak to bylo?
[mluvčí: Filip H.] No no <překryv mluvčích> no. Tam </překryv mluvčích> to bylo. Tam <překryv mluvčích> byla jeho fotka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> <unclear> tam </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. Tohle ne </překryv mluvčích>. Tohle vůbec <překryv mluvčích> nemůžeš to tam né </překryv mluvčích>. No. To jsou samý ty.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> ježiš. Tam je lidí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] Ale tadyhle to bylo no. To. Jak jsem ti ukazovala. Jak hráli.
[mluvčí: Filip H.] No.
[mluvčí: Markéta P.] Nahoře nad tím. Na.
[mluvčí: Markéta P.] To bylo v tý malý <překryv mluvčích> fotce </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no a </překryv mluvčích> tadyhle ještě starej Ještěd.
[mluvčí: Markéta P.] Vidíš. Nahoře?
[mluvčí: Filip H.] No. <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] A pod <překryv mluvčích> Ještědem. To <para type="šeptem"> no </překryv mluvčích> to je právě </para> ten co ho popravili v  ve  ten Sokola <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> Hruška <překryv mluvčích> Hruška </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> nějaký </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> <unclear> no. 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Jak byl malej. Jak je malej <překryv mluvčích> v tom </překryv mluvčích>. V tý peřince.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Tak to je <překryv mluvčích> von jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. To je von </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to byl frajer </překryv mluvčích> chlap. <překryv mluvčích> člověče </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> no to byl pěknej chlap.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Von měl nejdřív. <překryv mluvčích> von byl </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> a za co </překryv mluvčích> ho popravili?.
[mluvčí: Vlastimila V.] Že byl nějak -.
[mluvčí: Markéta P.] No <překryv mluvčích> že byl </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> sokol no </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no že byl </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> že byl sokol to. Že byl jako </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> sokol aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tadyhle je ta <překryv mluvčích> to už jsme <para type="přeřeknutí"> mělo </para> </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Filip H.] + <překryv mluvčích> vlastenec. Že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] To je ta. Skála u nás Hrubá.
[mluvčí: Filip H.] No. To ještě tenkrát bylo -.
[mluvčí: Markéta P.] Nebylo za*. Zato +.
[mluvčí: Filip H.] + no. <překryv mluvčích> zarostlý </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] + <překryv mluvčích> zarostlý </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] + <překryv mluvčích> zarostlý. Tady </překryv mluvčích> je sokolovna.
[mluvčí: Filip H.] To taky ještě ani zahrádka nebyla.
[mluvčí: Markéta P.] Ne. To nebyla. To ještě tady je  německej ten  <překryv mluvčích> znak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> nahoře vor* </překryv mluvčích> znak. <překryv mluvčích> vorlice nahoře </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. No no no </překryv mluvčích>. Vorlice.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Nad starými fotografiemi - sokolové a Proseč, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Markéta P.] No a tadyhle jsme na Slovensku.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> na S* </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to je Hruška </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no no s <unclear> Nov* </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> to je Novák. Ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] No.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] To jsme na Slovensku cvičili.
[mluvčí: Markéta P.] Tady.
[mluvčí: Markéta P.] Jiřina Nováková. Novák.
[mluvčí: Markéta P.] Pepan. Dole ten pu* u* víš s*. Náčelník.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Filip H.] Jo. No <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Vládík Hrušků. Král. Vlasta.
[mluvčí: Markéta P.] Tichá Drahuna.
[mluvčí: Markéta P.] Tohle jsou Hruškovi.
[mluvčí: Markéta P.]  Hrušků. Hrušků. Slávek.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jestli </překryv mluvčích> víš. Nevíš.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] Ne. To <překryv mluvčích> á </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tohle </překryv mluvčích> . . To byla ta.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Markéta P.] To je. Jeho manželka. Toho Slávka. Tahleta.
[mluvčí: Filip H.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Lá*. Tenhle se vo*. Vodstřelil tenkrát. Tenhleten. <překryv mluvčích> zastřelil </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Von. To byl bachař. Víš.
[mluvčí: Filip H.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] A tenkrá* když se to  v osmdesátým devátým když se to votočilo.
[mluvčí: Markéta P.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tak von </překryv mluvčích> měl strach.
[mluvčí: Markéta P.] Protože von asi byl na ně dost přísnej. Na ty <překryv mluvčích> vězně </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> tak se vodbouch </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] (nadechnutí).
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vězň* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: ] (bouchnutí).
[mluvčí: Markéta P.] Karlík Hrušků.
[mluvčí: Filip H.] No. Toho. <překryv mluvčích> <unclear> pamatuju </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> Vláďa Nováková </překryv mluvčích> Mirka Hrušková <para type="nahlas"> já </para>.
[mluvčí: Markéta P.]  a ta vod Nováků.
[mluvčí: Markéta P.] Vod. Toho víš. To by byla bejvala pak už.
[mluvčí: Markéta P.]  stejně jako ty. Královi.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo jo <překryv mluvčích> jo jo jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no jak umřela </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ta Tichá </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Markéta P.] No.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> tadyhle </překryv mluvčích> taky. Tohleto -.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] To je před sokolovnou. <překryv mluvčích> před starou ještě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> no. No no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] To je. A tadyhle jsme byli vidíš. Ve cvičebním úboru.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Cvičení v Žilině <překryv mluvčích> padesát osm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> padesát osm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] No. To jsme byli.
[mluvčí: Markéta P.] To jsou ty samí.
[mluvčí: Markéta P.] Co tam byli. Stáli. Tak jsou tady. V cvičebním.
[mluvčí: Vlastimila V.] Jo jo jo.
[mluvčí: Markéta P.] No. Takhle vypadala Proseč dřívějc!.
[mluvčí: Markéta P.] Podívej se tadyhle byla cesta do Boroviček.
[mluvčí: Markéta P.] Viď a žádný to. Ještě to nebylo zarostlý.
[mluvčí: Markéta P.] Tady je nahoře ten <para type="potichu"> jak se to jmenuje </para>. Nahoře.
[mluvčí: Markéta P.] <para type="potichu"> no ježišmarja no tak vidíš. Já už si nic nepamatuju </para>.
[mluvčí: Markéta P.] Tady jsou baráky to je Nováků barák. Dó*. Nad. Tím a tadyhle. Jsou někde Hruškovi.


Rok: 2015, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Proseč pod Ještědem, Téma: Udělat si pořádek ve fotkách, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Filip H.] No <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> to víš to </překryv mluvčích> se -.
[mluvčí: Filip H.] Musíme někdy taky udělat čas a podívat se.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Čas a udělat si  <překryv mluvčích> trošku </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> sednout </překryv mluvčích> to chce sednout.
[mluvčí: Markéta P.] Jo ale není čas!
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> až když ani </překryv mluvčích> v důchodu až budeš.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> vypnout </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Tak. Stejně nebudeš mít čas.
[mluvčí: Markéta P.] To tě teda povím.
[mluvčí: Filip H.] Jo?
[mluvčí: Markéta P.] No.
[mluvčí: Markéta P.] Nebudeš.
[mluvčí: Filip H.] Není no. <překryv mluvčích> vždyť já já to </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> já nemám. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Já to už dělám čtvrtej rok. Se na to chystám že to. Že si to všechno dám mám tám hromadu.
[mluvčí: Markéta P.] Po krabičkách to mám svatby n* pohřby všechno mám zvlášť viď. Tyhlety věci a -.
[mluvčí: Vlastimila V.] Hmm.
[mluvčí: Markéta P.] Děda jak byl pohřeb měl  ze sokolovny jak je.
[mluvčí: Markéta P.] Fronta jak <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jak ho to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] A babičku jak byla. V tom.
[mluvčí: Markéta P.] Tos ta*. Tys tam <překryv mluvčích> ne* </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> tam jsem byl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Byl. <překryv mluvčích> tys tam </překryv mluvčích> byl.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> byl no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> Pavel tam nebyl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> já jsem tam </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Markéta P.] Ten byl. V Počátkách.
[mluvčí: Markéta P.] Nebo kde to byl.
[mluvčí: Filip H.] Jo ten byl na tom léčení ten byl v těch <překryv mluvčích> lázních nebo kde to byl </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> <para type="potichu"> <unclear> 5 </unclear> </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Filip H.] Jo Počátky. To bylo <překryv mluvčích> dole </překryv mluvčích> u. Toho -.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] No to je dole u Budějek.
[mluvčí: Filip H.] No.
[mluvčí: Vlastimila V.] Ty <překryv mluvčích> Počátky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] <překryv mluvčích> jižní Morava </překryv mluvčích> ne.
[mluvčí: Filip H.] Ne <překryv mluvčích> jižní Čechy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Vlastimila V.] <překryv mluvčích> jižní Čechy </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Markéta P.] Čechy.
[mluvčí: Markéta P.] Aha.
[mluvčí: Markéta P.] No.
[mluvčí: Vlastimila V.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Filip H.] (pousmání).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Filip H.] Jo. Jo!
[mluvčí: Vlastimila V.] (povzdech).
[mluvčí: Markéta P.] Kde jsou ty časy když jsme měli jak hřebíky vlasy.
[mluvčí: Vlastimila V.] (smích).
[mluvčí: Markéta P.] (smích).
[mluvčí: Vlastimila V.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Markéta P.] <para type="se smíchem"> Mar*. Martine ty máš taky pěknou <překryv mluvčích> cejšku </překryv mluvčích> </para>!
[mluvčí: Filip H.] <překryv mluvčích> mám </překryv mluvčích> taky pupík.
[mluvčí: Filip H.] Te*. Teď jsem doma teď mám klid.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Žňový útulek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Milada M.] A vy. Vy jste teda pracovala někde v krámu nebo kde vy jste <překryv mluvčích> pracovala </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> no. No </překryv mluvčích>. Já jsem -.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Já měla obchodní <překryv mluvčích> školu ale </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>. Jo.
[mluvčí: Oldřiška H.] No. Ale když naši mě nechtěli <překryv mluvčích> pustit do Plzně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.]  no jinak práce nebyla <překryv mluvčích> no tak jsem šla do krámu dělat. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> to jsem dělala v konzumu <překryv mluvčích> jako u pokladen </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] <para type="potichu"> no a potom tam </para>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <para type="potichu"> no ještě jsem po válce a potom jsem dělala </para>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Potom jsem tady <překryv mluvčích> zakládala </překryv mluvčích> žňovej útulek.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Aha pro pro děti <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> pro dětičky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] No. Tak to jsme. Zakládali to bylo tady ve <překryv mluvčích> škole </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A tam jsme měli přes dvacet <překryv mluvčích> dětí </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Byly jsme tam jako dvě a kuchařka.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Dvě jako <překryv mluvčích> učitelky a </překryv mluvčích> kuchařka.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] No a to jsme sháněli nábytek. To jsme byli až Všeruby.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> no. Všeruby tam </překryv mluvčích> jako na. Plzni <překryv mluvčích> severu </překryv mluvčích>. Pro nábytek. Tam. Rušili tak nám dali. Ten nábytek a takhle jsme to takhle jsme to praktikovali <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> peníze </překryv mluvčích> no. Jsme skoro <překryv mluvčích> neměli tak </překryv mluvčích> co jsme měli doma <překryv mluvčích> tak jsme </překryv mluvčích> vodnesli <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> tak jsme tam </překryv mluvčích> dávali -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Milada M.] A to to bylo jenom. Jenom přes prázdniny jako ten. Nebo <překryv mluvčích> přes ty žně </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> ne ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Jo pořád i <překryv mluvčích> přes zimu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích> jo protože ty ženský třeba <překryv mluvčích> chodily krmit </překryv mluvčích> a to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jasně.
[mluvčí: Oldřiška H.] No ale <překryv mluvčích> říkalo se </překryv mluvčích> tomu <překryv mluvčích> žňový <para type="přeřeknutí"> útelek </para>. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo když ještě nebyla </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> školka. Tak byl žňovej útulek. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> no. Měli jsme tam </překryv mluvčích> tady nějaký paní Novákový ta chodila poklízet <překryv mluvčích> tak tomu </překryv mluvčích> chlapečkovi. Bylo rok a půl.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Ale. Ten mě měl strašně rád.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Oldřiška H.] Že už byl na <překryv mluvčích> vojně </překryv mluvčích> a psal mi z tý vojny pořád.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Oldřiška H.] Když se ženil +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Oldřiška H.] + tak jsem dostala výsluhu <překryv mluvčích> a potom </překryv mluvčích> když jsem. Vdávala dcerku tak ta paní mi přinesla hromadu vajec. A <překryv mluvčích> všechno možný </překryv mluvčích> mi <překryv mluvčích> přinesla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> a jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Že jako. Byla za to <překryv mluvčích> vděčná </překryv mluvčích>. Protože vemte si rok a půl <překryv mluvčích> dítě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tam byly třeba už čtyřletý. <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <para type="potichu"> no mám fotografii taky </para>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] <unclear> <para type="potichu"> no. Tak </para> </unclear>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Že to <překryv mluvčích> bylo </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <para type="potichu"> hmm </para>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Králíky jsme tam nosili svý a takhle. No co bylo. <překryv mluvčích> co jsme měli </překryv mluvčích> tak jsme tam dali.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Protože. Já nevím kolik tenkrát platili. Strašně <překryv mluvčích> málo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Škola za války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Milada M.] A to bylo. To bylo teda ta*  pě* pětiletý. Nebo ja* jak dlouho trvala ta škola?
[mluvčí: Milada M.] (odkašlání).
[mluvčí: Milada M.] Koli* kolik let. To -.
[mluvčí: Oldřiška H.] No vod  vod první <překryv mluvčích> měšťanky. Prostě </překryv mluvčích> až do třetí ne <překryv mluvčích> tři </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> měšťanky <unclear> byly </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> vono </překryv mluvčích> ten. Ten jeden rok se nějak přeskočil. A to byla to jako čtvrtá +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Oldřiška H.] + třída.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> já nevím </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> proč. To přeskočilo </překryv mluvčích> no nějak. <překryv mluvčích> to přeskočilo </překryv mluvčích> takže jsme vyšli jako <překryv mluvčích> ze čtvrtý </překryv mluvčích> třídy <překryv mluvčích> měšťanky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> byla to jako třetí.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> já </překryv mluvčích>. Nevím jak to.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> jsme si vybraly. <para type="se smíchem"> <unclear> téma </unclear> </para>.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Oldřiška H.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jasně že </překryv mluvčích> jo hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A to jsme chodili pěšky. <para type="potichu"> pořád </para>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm. A jak. Jak vám to dlouho trvalo?
[mluvčí: Oldřiška H.] <para type="se smíchem"> no. Jak s* </para>.
[mluvčí: Oldřiška H.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Oldřiška H.] <para type="se smíchem"> přes léto nám to trvalo dlouho. Protože tam </para> byli nějaký Hruškojc a ty měli sodovky <překryv mluvčích> limonády </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> tak tam </překryv mluvčích> jsme vždycky se <překryv mluvčích> sešli všich* </překryv mluvčích> celá parta a šli jsme potom někdy jsme šli přes <překryv mluvčích> Radyni to </překryv mluvčích> víte. Dělaly se voloviny.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> jo </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Kluci tam chodili na jabka +.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).
[mluvčí: Oldřiška H.] + nebo zvonili na zvon a takovýhle kraviny se dělaly.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Oldřiška H.] Doma. Bylo jablek <překryv mluvčích> dost ale </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> museli přes </překryv mluvčích> přes hradby a <para type="se smíchem"> trhali </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] (smích).
[mluvčí: Oldřiška H.] No <překryv mluvčích> říkám </překryv mluvčích>. To bylo -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (pousmání).


Rok: 2009, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Losiná, Téma: Na konci 2. světové války, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Oldřiška H.] Jsem dělala v Černicích. Jsem byla zaměstnaná.
[mluvčí: Oldřiška H.] A přišel tam přišel tam voni tam byli v Černicích. <překryv mluvčích> v cihelnách </překryv mluvčích> bylo. Taky nějaký komando. Ne?
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Milada M.] Jako Němců?
[mluvčí: Oldřiška H.] Němců <překryv mluvčích> jo. No. Němců </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo. Hmm. Jo. Jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Voni tam hlídali voni tam měli sklady <překryv mluvčích> voni tam </překryv mluvčích> hlídali.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Tak  já jsem prostě.
[mluvčí: Oldřiška H.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Oldřiška H.] Tam přišel ještě nakupovat. <překryv mluvčích> já byla v </překryv mluvčích> krámu.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Tam přišel nakupovat jeden tadyhleten soused <překryv mluvčích> říkal </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] No koukejte mazat pryč. <překryv mluvčích> nebo vás tady </překryv mluvčích> ještě lidi <para type="se smíchem"> zabijou </para>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] (smích).
[mluvčí: Oldřiška H.] Ne ale von byl náhodou. <překryv mluvčích> to byl takovej </překryv mluvčích> slušnej Němec. <překryv mluvčích> vopravdu. Tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Tak jsem šla. Utíkala a. Potom  z autobusu. Potom se nějak ke mně přidala ještě jedna tady <překryv mluvčích> paní </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A utíkaly jsme jako. Na státní jak je ta <překryv mluvčích> křižovatka  </překryv mluvčích> na <překryv mluvčích> Plzenec. A tady na Štěnovice jo tak. Jsem. Tam </překryv mluvčích> jsme utíkaly.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo hmm hmm. Jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A teďko na nás křičeli tady v lesíkách <překryv mluvčích> byli partizáni </překryv mluvčích> nebo. No už byli jako garda nebo <překryv mluvčích> já nevím. No prostě to </překryv mluvčích> byli už naši lidi a říkali.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Utíkejte pryč. Utíkejte pryč!.
[mluvčí: Oldřiška H.] Tak my jsme to vzaly jako jako nahoru. <překryv mluvčích> k lesu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A vod . Jako vod  Budějovic <překryv mluvčích> jely tanky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] <překryv mluvčích> tam už po nás </překryv mluvčích> stříleli. A já měla ještě s*. Praporek náš <překryv mluvčích> československej </překryv mluvčích> a voni křičeli abych ho zahodila. <překryv mluvčích> abych ho zahodila </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A já ho furt držela a furt jsem <překryv mluvčích> utíkala </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] (smích).
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] No potom jsme padly jako <překryv mluvčích> tam byla jetel. Do jetele </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] No a voni zase vod Štěnovic jeli další a tuty naši do nich <překryv mluvčích> stříleli a </překryv mluvčích> taky tam zastřelili ty dva kluky takže -.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Hmm.
[mluvčí: Oldřiška H.] Jeden byl z Čechurova <překryv mluvčích> a jeden z Nebílov </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] Jo.
[mluvčí: Oldřiška H.] A voni byli už měli taky <překryv mluvčích> pušky byli jako vozbrojený </překryv mluvčích> a tady měli v Losinej voni byli taky myslím v tých Černicích <překryv mluvčích> že byli </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Tam <překryv mluvčích> hlídali </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] A že. Jeli sem. <překryv mluvčích> měli děvčata </překryv mluvčích>. Tak jeli.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Oldřiška H.] Ale ty Němci hodili granát a zabili je tam. <překryv mluvčích> tak měli </překryv mluvčích> pořád tady. V tom. <překryv mluvčích> v těch les*. V tom lese byl. Pomníček </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Milada M.] <překryv mluvčích> jo jo </překryv mluvčích>.