Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se dělají rážky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Kristina S.] Rážky <překryv mluvčích> a rážky a co to je </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> rážky to </překryv mluvčích> je sa naláme kameň. A rozseká sa to. Ručně na ty obdélníky.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] Pak sa to ostříhá klešťama. Oni to napřed dělali ještě aj tým. Křesákem.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] To jsme též natáčeli teď.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.]  já ještě ty  ty. Nástroje mám po otcovi. <překryv mluvčích> ty ty <unclear> chladívka </unclear> a to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] No a tak  tam to bylo nutné. Ten kameň tak týden třeba. Močit. Ve <překryv mluvčích> vodě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Ne přímo ve vodě. Nejlepší bylo. V mokrých pilena*. Pilinách.
[mluvčí: Kristina S.] Aha.
[mluvčí: Boris Z.] Že to nebyla přímo voda. <překryv mluvčích> ale ony </překryv mluvčích> s*. <překryv mluvčích> ty </překryv mluvčích> kameně <překryv mluvčích> z toho </překryv mluvčích> vlhkého <překryv mluvčích> prostředí </překryv mluvčích> tu vodu nasály. <překryv mluvčích> natáhly </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasně </překryv mluvčích> takže <překryv mluvčích> byly takové </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> ale když jich </překryv mluvčích> močil. Tak ještě ztvrdly <překryv mluvčích> víc </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> takže </překryv mluvčích> to už. Měli oni vyzkoušené. Také. <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> finty </unclear> </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Boris Z.] Tak  tak teď m*. Jsme to dělali. Jak mňa natáčeli v tom <překryv mluvčích> muzeu </překryv mluvčích> tak jednak  anebo. To musel být kameň. Čerstvě vylomený přímo v lomě.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> tak jeden ten brousek jsem tým </překryv mluvčích> křesákem okřesal přímo v tom <překryv mluvčích> lomě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] To si natočili. A potom na té stráni v muzeu. <překryv mluvčích> tam jsme udělali. Tam už aj Jarda dě*. Dělal tak </překryv mluvčích>. Tam jsme udělali další.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] No a pak už. Ale tento způsob výroby byl jako velice  nerentabilní <překryv mluvčích> ekonomicky s* neúnosný </překryv mluvčích> takže měl <překryv mluvčích> třeba </překryv mluvčích> deset rážek. <překryv mluvčích> a z tých </překryv mluvčích> deseti rážek. Jak tak potom takhle mlátil tak šest sa mu <překryv mluvčích> rozbilo no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> to jsem </překryv mluvčích> si myslela. Že to <překryv mluvčích> sa muselo </překryv mluvčích> jako <překryv mluvčích> štípat </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> to to musel mít </překryv mluvčích> ten cit a. <překryv mluvčích> zručnost. A jak tam bylo trošinku to </překryv mluvčích> blbě seklo. A <překryv mluvčích> už už </překryv mluvčích> to uletělo.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Kristina S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] A co s těch rážek potom dělali?.
[mluvčí: Kristina S.] Různé nebo <překryv mluvčích> se dělá třeba </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> no. Z tých rážek </překryv mluvčích>. No <překryv mluvčích> tak to sa osekalo. A </překryv mluvčích> pak sa to brousilo na ty brousky.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm nó.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm. Pak z toho ty <překryv mluvčích> brousky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Křiváky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Kristina S.] No a. Mě by zajímalo i  i. Kromě toho vlastně vy děláte ty brousky a jestli děláte aj nožíky nebo <překryv mluvčích> další nějaké. Nějaká </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> no my děláme. My </překryv mluvčích> děláme ještě ty valašské křiváky <překryv mluvčích> zavíráky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no ty křiváky </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Boris Z.] No a to jsme též  to dělal nějaký Král. Na  na Jasence navrchu +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] + jak sa sjížďí potom <překryv mluvčích> do Bystřičky </překryv mluvčích> na Cábě.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] On už také zemřel <překryv mluvčích> ale </překryv mluvčích> on jich <překryv mluvčích> dělal </překryv mluvčích>. Ty křiváky a já jsem  nějaké od něho získal. Ty křiváky a on dělal aj ty velké bruse kamenné.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm hmm.
[mluvčí: Boris Z.] Takže to jsem od něho také tak jako trochu okoukal ty bruse jsem sice já už <překryv mluvčích> dělal to <unclear> 1 </unclear> už dělal aj m* můj </překryv mluvčích> otec.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] A mimo to. Dělal. Můj otec ještě takzvané pukací kola.
[mluvčí: Kristina S.] Pukací <překryv mluvčích> kola. To je k čemu </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> to používali </překryv mluvčích> to používali skláři.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] Dnes pou* dneska skláři používajú všechno umělé. <překryv mluvčích> že to je jako tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no jasné jo <unclear> hmm </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] To bylo kolo <překryv mluvčích> kamenné a </překryv mluvčích> oni ten. Konec takhle s tým. Přejeli s tým sklem po tom usekli to <překryv mluvčích> a to už. Sa na tom pěkně u* uštíplo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm takto </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] Tomu říkali <překryv mluvčích> pukací kola </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> pukací kola </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Boris Z.] No a. Dneskaj ty pukací kola oni majú. Z umělé <překryv mluvčích> hmoty  teda  karborundum. Že. To je slitina. Nějaké ty karbidy </překryv mluvčích> takže to je pro ně aj <překryv mluvčích> jednak  </překryv mluvčích> ten kdo jim to připravoval. Tak mu to dalo. Hodně práce. Než si to <překryv mluvčích> pořádně nachystal a někdy mu také prasklo že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm hmm. Hmm hmm hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Boris Z.] No a tak ty kříváky jsme. Začli dělat <překryv mluvčích> to už </překryv mluvčích> děláme též takových +.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] + nejmíň dvacet roků +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] + <překryv mluvčích> křiváky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] Křiváky valašské zavíráky. To tu ocel.
[mluvčí: Boris Z.]  oni oni tomu jak oni o* tomu říkali želézka.
[mluvčí: Kristina S.] Želézka a želézka a to bylo. Co? <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> byl. Taková plátky <překryv mluvčích> plátky želézka </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> to bylo </překryv mluvčích> tak dlouhé. Železo až síla toho <překryv mluvčích> křiváka </překryv mluvčích> už to. Dostávali někde koupit nebo. To bylo v rulách +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm hmm.
[mluvčí: Boris Z.] +  z tých  železáren <překryv mluvčích> z Bohumína polotovar no </překryv mluvčích>. No.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> taký polotovar k tomu hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] To si <překryv mluvčích> nakoupili </překryv mluvčích> no a teď to  u* usetli <překryv mluvčích> na t* na tu  vzdálenost a </překryv mluvčích> teď to <překryv mluvčích> vykovali že </překryv mluvčích> zakalili. Vybrousili udělali tam tu díru pro ten nehet  pro ten  čep <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> trochu tam vysekli aj pro ten nehet nebo možná ani <překryv mluvčích> ne </překryv mluvčích> a <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasně podle toho. Jak potřebovali. Že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a nehet </překryv mluvčích> že vám. Skáču do toho je co?
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> tam je jo přímo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> neht neht </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Kristina S.] Ten hmm <překryv mluvčích> jo tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> čili. Ty </překryv mluvčích> křiváky. Já teď když dělám tak já tam udělám díru než to dám <překryv mluvčích> kalit </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> no no no.
[mluvčí: Boris Z.] + a udělám tam zářez pro <překryv mluvčích> nehet </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasně </překryv mluvčích> už to chápu.
[mluvčí: Boris Z.] A teď sa to <překryv mluvčích> zakalí </překryv mluvčích> vybrousí a vyleští a <překryv mluvčích> to už by tam ani tu díru ani tu. Drážku neudělalo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm hmm hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Takže ten. Nůž je takový <překryv mluvčích> hladký </překryv mluvčích> a když  ho zavře +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Boris Z.] + a chce ho otevřít tak to mu klouzalo v rukách tak tam <překryv mluvčích> píchne do té </překryv mluvčích> drážky ten <překryv mluvčích> nehet a </překryv mluvčích> otevře to.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <para type="přeřeknutí"> tach </para> tam byla </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> to je dobré </překryv mluvčích> jo jo jo.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] No a on dělal také. Ten Král dělal také ty křiváky sa jim říkalo sprašný.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] No tak. Ty dělám také <překryv mluvčích> ty sprašné </překryv mluvčích> ale tak to je víceméně ani takový <překryv mluvčích> jako <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a to jsou </překryv mluvčích> takové ty <překryv mluvčích> maličké. Že to jsem viděla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> jo to je velký křivák a </překryv mluvčích> v tom sú také <překryv mluvčích> maličké </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] No oni byly vlastně jaksi jak se tomu všeckému říká zavíráky sprašné a ještě byly <překryv mluvčích> nějaké </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> no to </překryv mluvčích> to byly ty křiváky <překryv mluvčích> byly </překryv mluvčích> zavíráky a <překryv mluvčích> byly ty </překryv mluvčích> sprašné no.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se obchodovalo s brouskama, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Boris Z.] No a. Když  oni. Třeba doma. Si. Měli většinou kousek políčka. Měli nějaké to hospodářství no a ty brousky dělali jenom jako na. Přiživení při  při té svojí té na vylepšení toho ekonomického svojeho  postavení.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Boris Z.] A . Když třeba udělali padesát brousků tož ta robka to vzala do nůšky. Šla s tým k obchodníkovi no a tam to vyměnila za to co si nevyprodukovali.
[mluvčí: Boris Z.] Vyprodukovali si máslo mouku chleba si udělali. Obilí měli ale nevyprodukovali si.  Oblečení žádné. Nevyprodukovali si já nevím. Boty látky a takové věci ani kořalku když ju načerno nepálili <para type="se smíchem"> si <unclear> nepo* </unclear> </para>.
[mluvčí: Boris Z.] Takže tam to vyměnila za ty věci. Sirky si museli koupit. Olej že nebo. Petrolín tak ty věci <překryv mluvčích> které si doma </překryv mluvčích> nevyrobili tak za to to vyměnili.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] No a ti obchodníci byli též koumáci že oni jim to. Jako  za to cosi dali ale tak aby jako  neumřeli. Ti lidi ale sám z* potom z toho zbohatl že to dobře prodal někde dál že.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Zpracování kamene na brousky, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> no když vylomili. Ti </překryv mluvčích> brouskaři taký velký kameň a byl pěkně rovný +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (vydechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] + tak mu říkali.
[mluvčí: Boris Z.] To sú samé buřty.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Protože měli už tu představu že z toho nadělajú ty brousky donesú to tomu obchodníkovi. A vyměníja to za buřty.
[mluvčí: Boris Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Ale. Když byl ten kameň takový měl ty takové hrče tomu sa říkalo vředy tak tyto vředy sa musely vyřezat a to sice tým způsobem. Že vzal  vedle toho. Toto byl třeba ten vřed na celé té <unclear> břile </unclear>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Tak tady si udělal tu rýhu. Z druhé strany rýhu. A teď jde kladívkem a <překryv mluvčích> majzlíkem </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] + to prosekal uťukl to to mu ostalo dobré to dobré tady to ještě vybral a ten vřed vyhodil. Protože z toho sa nic nedalo udělat.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (mlasknutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] A někdy ten kameň byl takový docela pěkný ale. Měl  měl  byly tam takové ani to nebylo moc dobře vidět ale u* já už jsem to třeba poznal když jsem ťukl na něho párkrát tak jsem to. Zjistil podle toho zvuku. Že tam je ten kaz.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Tak  tom. To také ty kaze. To. Musel nějak vzít to po tom kazi. Aby z toho vůbec něco udělal jinak když měl takhle kaze a naťukal to tak. Tak sa to <překryv mluvčích> rozletělo </překryv mluvčích> na deset kouskú a nebylo z toho nic.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Dlábkování, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Boris Z.] Třeba. Když sa vylomil kameň a byl takhle silný +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] + a velký tak sa musel dlábkovat.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] To znamená. Aby m* aby my jsme ho rozsekli <překryv mluvčích> na pěkné kuse. Víc toho není </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Z takového jednoho kameňa bylo třeba aj tisíc brouskú.
[mluvčí: Boris Z.] Ale musel to pěkně nadlábkovat či to jest* týma špicama udělal takové +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] +  takové  tak hluboké  <překryv mluvčích> jamky tam </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> záseky hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Takhle  tak. Toto kdybysme měli <překryv mluvčích> ten  ten. Kameň tak* jednu druhú třetí </překryv mluvčích> v půlce třeba.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] A teď byly takové klínky takhle široké.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] A ten sa tam takhle dal. A on spodkem nechytal. <překryv mluvčích> ale chytal </překryv mluvčích> týma <překryv mluvčích> stěnama a teď </překryv mluvčích> sa ťuklo na jeden na druhý na třetí na jeden na druhý na třetí. Až to bylo pevné tak s*. Normálně sedl ten brouskař posvačil nebo pokouřil a najednúc. Lup a rozletělo sa to.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Boris Z.] Že ta <překryv mluvčích> to. Tlak tam byl. Ten kameň to vydržel nějaký čas. A až povolil úplně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm jasně jasně hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] <překryv mluvčích> takže </překryv mluvčích> to byly to byly ty dlábkovací.  +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] + to bylo to dlábkování.
[mluvčí: Boris Z.] + dláb* dlábkování.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Boris Z.] No a pak sa to štípalo po tých vlasoch kterým sa říká léta <překryv mluvčích> na ty </překryv mluvčích> tenké <překryv mluvčích> břilky a </překryv mluvčích> dělaly sa z toho raz ty rážky.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] No a když to byl silný kameň. <překryv mluvčích> tak sa </překryv mluvčích> dělal do <překryv mluvčích> čtverek </překryv mluvčích> to znamená. Jedna dvě tři čtyři rážky vedle sebe <překryv mluvčích> asi tak široký </překryv mluvčích> a druhá strana také.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Teď sa to nasekalo. Tým dlátkem tak to vzal do ruky. Ťukl do. To už m* musel mít zručnost a to <překryv mluvčích> pěkně po té čáře uletělo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Boris Z.] (nadechnutí).
[mluvčí: Boris Z.] Zas to rozštípal na menší a pak to udělal do dvojek. Takže už z té čtverky udělal jedna dvě zas to rozsekl až to bylo už takhle tenké. Tak už na normální rážky.


Rok: 2008, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se pletou košíky, Počet mluvčích: 1
No a když začínám plést koš tak si vezmu vždycky tři a tři takové pruty podle košíka který pletu buď malý. Nebo veliký. Udělám si takový  kříž jako c* to dno vypletu ho dokola. A pak jak je to vypletené tak si vezmu další pruty. Záleží. Kolik teho je musí sa to s* pro* propočítat. A dám. Napíchám si do teho stojáky které navrchu svážu. V prostředku si dám obroučku nebo nějaký. Nějaký kroužek.  záleží koliký ten koš chcu dělat. Lechcu dělat malý košíček na hřiby tak si dám kroužek třeba. Pětadvacet třicet centimetrů v průměru. A když chcu dělat veliký koš tak mám obroučky. Který jsem měl z bečky. No. No a tak.  Jak to vypletu tak su navrchu tak zasej sa to zakládá. Ty pruty za sebe aby sa to svázalo. Tak sa vezme jeden prut dá sa přes dva. Dovnitř přes tři ven. Přes dva dovnitř. Přes tři ven. A tým pádem sa to. Točí kolem dokola. Nakonec co <para type="přeřeknutí"> zbivé </para>. Zbyde prutů. Tak sa uřežú udělá sa ucho. A košík je hotový.


Rok: 2008, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se pletou tatary, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Slavomír K.] A poslední věc. Sú Velikonoce. Jak sa pletú tatary?
[mluvčí: Valentina C.] Tož <překryv mluvčích> on zná </překryv mluvčích> osmerák. On <překryv mluvčích> dělá osmerák. Tož to můžeš aj z desaterák ale. Umí aj </překryv mluvčích> to sa <překryv mluvčích> učí už ale dělá to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> z kolika </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Slavomír K.] + <překryv mluvčích> osmerák třeba no. Aj </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Slavomír K.] + <překryv mluvčích> tož zkus říct jak sa </překryv mluvčích> taký tatar plete zas proutí a co <překryv mluvčích> k tomu </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.] <překryv mluvčích> tož </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> proutí </překryv mluvčích>. Proutí z tatarů.
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.]  na tatar sa používá proutí. To samé jak na ty košíky +.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Valentina C.] To samé.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Květoslav T.] + který musí být. Trochu  +.
[mluvčí: Valentina C.] <para type="šeptem"> <unclear> lžičky </unclear> jo </para>.
[mluvčí: Slavomír K.] <para type="šeptem"> jo jo <překryv mluvčích> děkuju </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Květoslav T.] + aby sa dal ohýbat že.
[mluvčí: Květoslav T.] <překryv mluvčích> no a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tak já </překryv mluvčích> pletu osmeráky.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <para type="šeptem"> cukr </para> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> <para type="šeptem"> to je </para> </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Květoslav T.] Tak si vezmu osm prutů devátý. Rozřežu napoly na dva díly.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Slavomír K.] (smích).
[mluvčí: Květoslav T.] To sa musí z* dát mezi kolena sa to rozřeže a pěkně sa to roztrhne na dva díly.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] A to mám na dva tatary.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] Včilkaj sa vezme tých osm prutů sa to sváže. Tým co sem to rozřezal no a plete sa.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Květoslav T.] Dám si čtyři. Pruty na jednu stranu čtyři pruty na druhú stranu.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] A teďka jdu s tým vrchní prut. Mezi dva na levéj straně a dám ho zpátky na pravú stranu.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] Včil vezmu z levé strany prut a zasej ho dám zpátky na tu levú stranu.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Slavomír K.] (pousmání).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] A zas mezi dva. A pořád jenom mezi dva a kde jsem ho vzal. Tam ho vezmu zpátky.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] No. A tak je to pořád dokola.
[mluvčí: Valentina C.] <para type="potichu"> pak sa to zaváže </para>.
[mluvčí: Květoslav T.] Navrch až sa to dokončí tak sa to sváže nějakú silnú niťú aby to neuteklo.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] No a jinak. <para type="přeřeknutí"> za </para> tam dá nějaká mašla.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Valentina C.] A ten spodek zarovnat.


Rok: 2008, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se dělají metly, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Květoslav T.] Jak obleze listí z březe +.
[mluvčí: Valentina C.] <para type="šeptem"> mašlički <překryv mluvčích> máte </překryv mluvčích> </para>?
[mluvčí: Květoslav T.] + <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích>. Jdu a nařežu proutí.
[mluvčí: Květoslav T.] Nejlepší je březa která sa dá ohnout a je to tak březa. Čtyři pět roků.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Květoslav T.] A jinak ona má. Rovně  vyrostené ty pruty. S kterých sa ty břez* ty metly dajú dělat.
[mluvčí: Květoslav T.] (polknutí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] No a tak jak si nařežu proutí tak dělím to do. Na tři. Partie.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Květoslav T.]  jedny takové kratší +.
[mluvčí: Slavomír K.] <para type="šeptem"> jo </para>.
[mluvčí: Květoslav T.] + pruty. Které sú tak do třiceti centimetrů.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] Potom mám o dvacet. Věcej to je zasej na založení teho.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] A nakonec sú dlouhé pruty kterým z kterého  sa dělá aj to držadlo kterým sa zametá no.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (zvuky při jídle).
[mluvčí: Květoslav T.] (polknutí).
[mluvčí: Květoslav T.] No a tak  musím mít ale napřed v prostředku tej metly hlavní jeden . Jeden prut který je silnější a má. Tu metlu držet pohromadě.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] Tak. Dám si ty nejmenší proutky svážu to tým hlavním  prutem.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] Pak dám ty větší. A nakonec dávám ty nejdelší abych získal to držadlo.
[mluvčí: Květoslav T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Květoslav T.] No a jinak -.
[mluvčí: Valentina C.] Zdrátuješ <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.] <překryv mluvčích> zdrátuje </překryv mluvčích> sa to myslím tak na na tej metle deset  s* tých. Svazků <překryv mluvčích> co sa </překryv mluvčích> desetkrát sa to stočí dokola.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> <unclear> svazků jako no </unclear> </překryv mluvčích>.


Rok: 2008, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Příprava proutí na košíky, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Květoslav T.] Tak. Já když chcu plést košíky +.
[mluvčí: Valentina C.] A kdy to sbíráš <překryv mluvčích> řekni ještě </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.] + <překryv mluvčích> tak </překryv mluvčích> musím vědět z čeho ten košík pletu +.
[mluvčí: Slavomír K.] Tak.
[mluvčí: Květoslav T.] + protože proutí které roste tady na Valašsku je tvrdé a je těžko ohýbatelné.
[mluvčí: Květoslav T.] Musí ho namočit.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Květoslav T.] No a když si vezmu proutí co sa košíkové <překryv mluvčích> týče </překryv mluvčích> nasaděné tak to mám nasaděné <překryv mluvčích> podle potoka </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> nasaděné </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Valentina C.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> <unclear> jak my </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květoslav T.] No a musím to pamatovat vždycky na jaro zřezat aby rostlo druhé protože kdybych to nezřezal tak mně to zdivočí a nerostú proutky z kterých by sa dal plést košík nebo koš.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Květoslav T.] No.
[mluvčí: Květoslav T.] A proutí je rozdílné.
[mluvčí: Květoslav T.] Je to originál košíkové proutí které sa sadí v sadoch +.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Květoslav T.] + třeba na jižní Moravě aj tady to je jedno.
[mluvčí: Květoslav T.] No a sadí sa tak že sa nařežú takové řízky takzvané napíchajú sa do země a už to roste.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).
[mluvčí: Květoslav T.] No.
[mluvčí: Květoslav T.] A druh teho proutí košíkového buď je žluté červené nebo aj to zelené a nejvíc sa tady používá <para type="přeřeknutí"> takový </para> hnědozeleného proutí originál košíkového.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Květoslav T.] No a jinak tož jak začínám plést <překryv mluvčích> košík </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Valentina C.] <para type="šeptem"> <překryv mluvčích> a ještě </překryv mluvčích> na podzim že to musíš jak to zmrzne </para>.
[mluvčí: Květoslav T.] No no a tak abych nezapomněl ještě jednu věc.
[mluvčí: Květoslav T.] Proutí sa neřeže až  ztratí mízu a ane* pak je ho věcej. Je <para type="přeřeknutí"> hovladatelné </para>  sa neláme no a popřípadě sa nechá zaschnout.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Valentina C.] <para type="šeptem"> zmrznout </para>.
[mluvčí: Květoslav T.] A jinak sa z teho košíkového proutí plete celoročně ale to sa musí buď močit anebo vařit.
[mluvčí: ] (hlasitý hovor v pozadí).
[mluvčí: Květoslav T.] Prut košíkový který sa vaří on sa vaří až osm deset hodin ale potom na tom můžete dělat suky.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Květoslav T.] Anebo také když co chcete košík. Bez tej kůry že?.
[mluvčí: Květoslav T.] Chcete mít koš  jako na prádlo nebo na cokoliv jiného tak  sa loupe.
[mluvčí: Květoslav T.] Sa to uvařené prou* proutí oloupe a dělá sa z loupaného proutí.
[mluvčí: Květoslav T.] Ovšem kdybyste ho neuvařili tak to ani neoloupete ani s tým nic neuděláte protože toto proutí když sa dá vařit. Ono musí být suché a na rovno  položené.
[mluvčí: Valentina C.] (odkašlání).
[mluvčí: Květoslav T.] No a jinak já to tak nedělám.
[mluvčí: ] (cinkání nádobí).


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Včelaření, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Marcel T.] <unclear> vz* s* té </unclear>. Včelařilo sa dříve ve v klátoch potom to přešlo až na rámky.
[mluvčí: Marcel T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] A. V moderním včelaření přišlo sa na včelaření v nástavkovém včelaření.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] A. Už teďka vědci zjišťujú lesti kde jak je leb* dobré včelařit. Lesti v tenkostěnných úloch lebo <překryv mluvčích> v </překryv mluvčích> silnostěnných. A olu* vyteplených dvoj*. Dvojitýma des*. <překryv mluvčích> deskama stěny </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] A. Pak přišli na to včelaři. Že dno úlu +.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + buď. Je dobré uteplit. Alebo neuteplovat.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> je </překryv mluvčích> veliká otázka. Kdo každý ten výzkumný ústav. A <překryv mluvčích> včelařství přichodí </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> k tom </překryv mluvčích>. Že každý.  Má svoje.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> má to jinak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Jedni hlásajú velkovčelaři. Že +.
[mluvčí: Květa K.] Každý prosazuje svoje.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Marcel T.] + že. Dn* má být úl dol* dobře utěsněný. Uteplený druzí zasej hlásajú. Že má být dno siť* +.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + otevřené. Zasíťované.
[mluvčí: Marcel T.] Kaž*.  Každý hlásá svoje. Ale jinak sa to protiřečí všechno.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Je těžko <překryv mluvčích> si </překryv mluvčích> to vybrat jedině to #s o*. Si to vybere ten včelař. Který  dlouhá deseti*. <překryv mluvčích> mnohá desetiletí </překryv mluvčích> včelaří.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] Ten má už v tom praxi. A už ví. Jaksi. Jak to má včelařit co má co má  jak to má udělat.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Rojení včelstev, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Marcel T.] Každé včelstvo je zákonité. Určené. Že sa má vyrojit.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] Ale rojení pro včelařa je  ztrátové protože . Při každém vyrojení včelstvo si vezme. Určité množství medu +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + že  ven <překryv mluvčích> aby. Na </překryv mluvčích> zákla*. Na založení další rodiny.
[mluvčí: Květa K.] <překryv mluvčích> na to </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květa K.] <překryv mluvčích> každ*. Každá ta </překryv mluvčích> včela. Která vyletí. Tak si nasaje  plno co může. Tak <překryv mluvčích> plno medu a to </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> vynese </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> pln*. Plný </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> medový váček si <unclear> 1 </unclear>. To znamená. Že dokáže ta včela polovicu vlastní váhy si nasát medu.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květa K.] (kašel).
[mluvčí: Květa K.] (kašel).
[mluvčí: Marcel T.] A potom. Kde sa zas ten roj sám usadí. Nebo včelař ho usadí začnú stavit to. To. Jejich.  Obydlí. To dílo voskové.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Začnú stavit. A tam ukládajú ty zásoby. Které si donesly a začnú normálně létat. Venku na pašu.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Oplodnění matky, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Marcel T.] Pokud je to <překryv mluvčích> stará matka. Tak </překryv mluvčích> nepotřebuje k oplodnění <překryv mluvčích> s trubcem ven </překryv mluvčích> ale pokud je to nová matka. Která sa vylíhla. Jde jako k vyrojení vyrojí sa ta musí jít potom za deset až  patnáct dní. Podle vlivu počasí. Jde k <para type="přeřeknutí"> oplodní </para> s trubcem ven.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květa K.] (kašel).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] K <překryv mluvčích> oplodnění </překryv mluvčích> s trubcem potřebuje jich více ne jenom jeden.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> záleží </překryv mluvčích> na všechno <překryv mluvčích> na počasí </překryv mluvčích>. Kolik včel. Kolik  jim včelstvo dovolí a kolik má tých snoubenců. Těch trubců kolem sebe.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] Je to veliký veliký. Trychtýř za ňú sa žene prý těch trubců.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> jak </překryv mluvčích> ten kolik sa jich dostane na ňu že ten ten ti vyhrávajú. Protože ona má obrovské množství do vlastního teho oplodňujícího váčku.  Obrovské množství spermat <překryv mluvčích> trubců </překryv mluvčích> které potom  ty spermata ob* oplodňujú vajíčka +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + včel. A. A tak dál.
[mluvčí: Marcel T.]  <unclear> 2 </unclear>.
[mluvčí: Marcel T.] (vydechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Takže ona <překryv mluvčích> to posbírá od </překryv mluvčích> všech těch trubců.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> sperma </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> ano. Sperma </překryv mluvčích>  <překryv mluvčích>  které sa oplodní </překryv mluvčích>. Kt*. <překryv mluvčích> sperma </překryv mluvčích> které oplodňuje ta včela ve v* v sobě. Vajíčka. Tak to si. Ty jedině na včely. Ale na trubce nepotřebuje oplodňování.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> aha </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květa K.] <překryv mluvčích> no a to už má na celý život potom svůj </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] To znamená podle teho jak jsem říkal tam za de* za ten rok kolik naklade. To už je automaticky na ňu  určené kolik nakladla.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Ale. Je dokázané vědecky. Jak včela k* jak matka klade <překryv mluvčích> ty vajíčka. Tak </překryv mluvčích>  naklade určité množství z každého trubca +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] + dojde to a potom zasej další spermata jdú od da* druhého trubca.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> stává sa </překryv mluvčích> že. Je zjištěné výzkumem že včel* včely nek* podle trubců. Že sú hrozně. Jedovaté agresivní -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] Při vyt* vy* vyklade jedného trub* spermata jedného trubca. Zaklesne druhé a najednú sa z tých včelstvo jak kdyby sa změnilo že je mírné.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] Podle teho k* s k* z kterého úla ti trubci vyšli a sa s ňú oplodnili +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + že.
[mluvčí: Marcel T.] Tým způsobem <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> ona. Ta matka sa stává že při druhém třetím a čtvrtém roku jak vyklade spermata tak jen.  Tak jenom chodí po rankoch. A neklade žádné vajíčka a. Aroma matky +.
[mluvčí: Květa K.] <překryv mluvčích> zajímavé </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] + drží ty včely. Pohromadě. <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> tým způsobem jak neklade vajíčka ty včely slábnú. Vytratí sa.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] To a pokud ta včela. Ta matka u* si to uvědomuje ta cítí a přijde to jaro. Předjař* jaro a léto. Tak si naklade matečník na výměnu druhej matky.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] A stává sa. Že jak ta matka mladá sa vylíhne tak ty včely automaticky ubodajú tu starú <překryv mluvčích> stařenku </překryv mluvčích> a mladá sa.  Mladá jde na snubní výlet s trubcama <překryv mluvčích> ven. Vrátí sa </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] + a zase podle počasí. Po těch. Desíti až patnácti dňoch lebo po měsíci začne klást <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: Marcel T.] Těžko to je to těžko říct u*. Že podle. Všechno na tom klade vliv počasí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] Ona i ta matka jde víckrát na ten snubní výlet podle teho jak ona cítí lesti tých spermat má <překryv mluvčích> dost </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> lebo nemá. Lebo </překryv mluvčích> jestli sa vůbec <překryv mluvčích> kterým </překryv mluvčích>. S kterým trubcem. O* s* oplodní. Spáří.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> má dost </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.


Rok: 2007, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Oddělení včelstev, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Marcel T.] Základní oddělek. Je ten. Když zjistíte u včelstev na. V řekněme v koncem května. V červnu že tam už je nadbytek včelstev nadbytek uzavřených . *ho uzavřeného plodu. <překryv mluvčích> na líhnutí </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>. Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] + buď to znamená že tam bude moc mlaďušek. Které by nutily starú matku k vyrojení tak ts* tak sa vezme ta stará matka s rámkem  ze dva rámky. S plodem sa dá do druhé* vedlejšího úla stará matka s plodem. Ze dva rámky do druhé* do vedlejšího úla jo.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> a to sa dělá obyčejně </překryv mluvčích>. To sa dělá obyčejně navečer a. Navečer <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Květa K.] <překryv mluvčích> večer </překryv mluvčích>. Přes deň jak by <unclear> jim </unclear> utekly zpátky.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> by </překryv mluvčích> t* utekly.
[mluvčí: Marcel T.] (mlasknutí).
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Aj a z. Z boku sa. Přidá sa tam rámky rámky sa jim přidajú světlé panenské rámky sa světlé rámky. <překryv mluvčích> kde ona může klást </překryv mluvčích> že musí se jim <para type="se zíváním"> tam. Nalít </para> do krmítka. Nalít vodu. <překryv mluvčích> protože ona nemá </překryv mluvčích>. Nebude mít tř* tři dni létavek.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Marcel T.] K* ta tu. Z teho krmítka si tu vodu berú na krmení t*. S tých mlaďušek a t* celého toho včelstva.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Na ten druhý deň. Jak oni. Oni  začínaly vyjít ven. Tak hle* hledajú <para type="přeřeknutí"> orientacní </para> místo. Kde ten úl vlastně. Včilej nové místo majú +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] + <překryv mluvčích> ty staré </překryv mluvčích> včely sa vrátija do toho prvního úla <překryv mluvčích> a ty </překryv mluvčích> mladé mlaďušky. Které sa orientujú venku sa vracejú už do teho nového <překryv mluvčích> úla </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] A že a. To už by. Za tři dni. Už za tři dni už potom tam začnú létat létavky <překryv mluvčích> které </překryv mluvčích> ty tu vodu budú donášet. A ty budu donášet aj ten pyl.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] Na ty tři dni sa tam musí dát ta v*. Ta voda. Kt* s <překryv mluvčích> kterú oni </překryv mluvčích> sa živíja normální chladnú. Chladnú vodu <překryv mluvčích> čistú </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Marcel T.] (nadechnutí).
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> a létavky </překryv mluvčích> to sú <překryv mluvčích> . Takové </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Marcel T.] <překryv mluvčích> létavky sú </překryv mluvčích> ty co jdú ven a lécú. Lécú po přírodě. A hledajú zdroje sladiny a pylu +.
[mluvčí: Kristina S.] Aha.
[mluvčí: Marcel T.] + jo. A tu vodu.


Rok: 2006, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Jak se seznámili staříček se stařenkou, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Sandra K.] Můj staříček. Byl sedlák.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Slavomír K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sandra K.]  z toho zemědělství moc nebylo.
[mluvčí: Sandra K.] Tak jezdili. Hledali formanky s koňma. Kde <překryv mluvčích> co bylo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] (odkašlání).
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] Co vozili to nevím. Ale myslím si že to bylo  dřevo z hor.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] V Lutonině v hospodě sa stavovali dyc*. Vždycky krmit koně.
[mluvčí: Kristina S.] (odkašlání).
[mluvčí: Sandra K.] A pojest. Formani. <překryv mluvčích> také </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> <unclear> no </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sandra K.] A tam byla v hospodě cérka. Malá čtyřletá létala. Po hospodě.
[mluvčí: Sandra K.] A chlapi že mu povídali.
[mluvčí: Sandra K.] Jane na tu cérku si počkaj!
[mluvčí: Kristina S.] (pousmání).
[mluvčí: Sandra K.] A on měl třicetosm roků měl hlavu už bílú a on si na ňu počkal.
[mluvčí: Slavomír K.] Tož to je <překryv mluvčích> <unclear> síla </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> tož to </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> teda </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> stařenka </překryv mluvčích> měla osmnáct roků.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> když </překryv mluvčích> si ho brala.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] Celú svadbu že probečela.
[mluvčí: Kristina S.] Oj.
[mluvčí: Sandra K.] Protože přece sa jí to zdálo. O dvacet <překryv mluvčích> roků </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> však </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> stal* s* </překryv mluvčích> staršího vzít si.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> a a </překryv mluvčích> vdát sa na grunt že?
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] Tak bylo to ledajaké.
[mluvčí: Sandra K.] St*. Staříček ještě rád aj hospody navštěvoval +.
[mluvčí: Kristina S.] No <překryv mluvčích> jasně tož </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] + <překryv mluvčích> tak j* </překryv mluvčích> potom jak přišly děcka mamka moja to také vykládávala že povídávala jí matka její.
[mluvčí: Sandra K.] Běž pro tátu do hospody!
[mluvčí: Sandra K.] Tož šly. Aj dv*. Dvě ty děcka šly.
[mluvčí: Sandra K.] <unclear> pojď </unclear> do hospody pro tátu!
[mluvčí: Sandra K.] Táta jim tam koupil. Bonbóny a sedě*. Ostaly s ním. Seděly pod stolem.


Rok: 2006, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Lhota u Vsetína, Téma: Hospodaření na gruntě, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Sandra K.] Šest děcek bylo. Ale. No.
[mluvčí: Sandra K.] A  pomoc velice žádná <překryv mluvčích> že od takového chlapa </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> jede do </překryv mluvčích> světa a potom <překryv mluvčích> ještě do </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hospody. Tak už </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> přesně tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] No ale tak  jaksi sa to všecko zvládlo.
[mluvčí: Sandra K.] A pak  už ty děcka jak dospěly tak  nejstarší dcera jim zemřela +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] + <překryv mluvčích> na </překryv mluvčích> zápal mozkových <překryv mluvčích> blan </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] Tehdy žádné <překryv mluvčích> léky na to nebyly </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> myslím ani k </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> doktorovi nikdo </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> nešel </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> baže </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> nešli ani </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jistě. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] No tak.  Ostalo jich pět pak sa jedna vdala do Zlína.
[mluvčí: Sandra K.] Jan. Bratr. Ten zemřel.
[mluvčí: Sandra K.] Toho pobili. Kdesi  tak na dědině večer ho  kdosi pobil +.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] + štekem z plota <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> bil </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> po hlavě. Tak ten </překryv mluvčích> zemřel.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] Tak tam na tom majetku pak ostala moja matka <překryv mluvčích> sestra </překryv mluvčích> svobodná její ještě a  stařenka.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> byly tři které <překryv mluvčích> sedlačily </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] Tak  bývalo p* už půlnoci nebo půl jednej hodiny.
[mluvčí: Sandra K.] Povídávaly že  shazovaly ještě fůry sena.
[mluvčí: Kristina S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Kristina S.] Ach <překryv mluvčích> tož b* těžké. Hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> no že na kostele bilo půlnoc a ony ještě s* </překryv mluvčích>  ještě byly na vozy a. <překryv mluvčích> anebo </překryv mluvčích> na tom že. Ve stodole vylezené shazovaly seno no.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] No. Aby měly zasej na druhý deň už voze <překryv mluvčích> nachystané </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> jasně </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] + <překryv mluvčích> aby mohly </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jet </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> no. No </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] + <překryv mluvčích> mohly </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> zasej </překryv mluvčích> jet. Že.
[mluvčí: Sandra K.] No a tak to trvalo kolik rok to trvalo kolik roků jistě.
[mluvčí: Sandra K.] Však já jsem měla deset roků co jsme přišli do <překryv mluvčích> Lhoty </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] Hmm. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> hmm.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> takže </překryv mluvčích> +.
[mluvčí: Sandra K.] +  mě* ony měly na staro* byly rozdělené tu prácu.
[mluvčí: Sandra K.] Stařenka si krmila svině <překryv mluvčích> poklízela mašíky </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm. Hmm. Hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] (povzdech).
[mluvčí: Sandra K.] Božena. Ta svobodná teta jako ještě ta poklízela hovězí dobytek +.
[mluvčí: Slavomír K.] Hmm.
[mluvčí: Sandra K.] + a mamka moja poklízela koně.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> a musela </překryv mluvčích> aj ke kovářovi okout.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] Aj nohu držet koňovi.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> och </překryv mluvčích>!
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] No musela to zastat <překryv mluvčích> všecko </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] Tak <překryv mluvčích> anebo  </překryv mluvčích> ty stroje nebyly <překryv mluvčích> žádné. Že tak sa seklo </překryv mluvčích> seklo sat*.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> byla </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no jasně. Hrubá práca hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] Tráva sa sekla kosama všecka.
[mluvčí: Sandra K.] (nadechnutí).
[mluvčí: Sandra K.] Já jsem měla tých osm roků. Nebo devět.
[mluvčí: Sandra K.] Stařenka vždycky řekla.
[mluvčí: Sandra K.] Půjdeš najímat. Půjdeš na Baťkovou na Budiska a řekneš.
[mluvčí: Sandra K.] Strýčku stařenka vás prosí. Kdybyste přišli ráno <para type="se smíchem"> séct </para>.
[mluvčí: Sandra K.] (smích).
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> a tak </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jsem to vždycky musela ob* </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> no vyřídit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] <překryv mluvčích> vyřídit </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> obletěla </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> jsem to </překryv mluvčích> a a ráno přišli a  chlapi a sekli.
[mluvčí: Slavomír K.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>. <překryv mluvčích> vyřídit </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Kristina S.] <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> ano </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Sandra K.] A ty je*  ženské s něma.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Útok na srbské frontě, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Arnošt H.] A co nám řeknete vod. Toho mládí?
[mluvčí: Přemysl S.] No z toho mládí. No tak to víš. Z tý války a z tý z tý vojančiny. Jak to všechno bylo že jo no.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak bych ti měl vypravovat nejdřív jak jsem se dostal do toho <překryv mluvčích> Srbska. Že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Do toho Srbska jsem se dostal nejdřív. Jsme šli. Teda. Na vojnu do. Do Jičína z Jičína jsme jeli na. S* na. S* na Slovensko na teda Jugos* teda Slavonii a tam šestýho září Srbové přešli Sávu <překryv mluvčích> a  </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Arnošt H.] (kašel).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> řeku </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] Co?
[mluvčí: Arnošt H.] Řeku?
[mluvčí: Přemysl S.] Řeku S* řeku. Řeku.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] To je. Sáva tam <překryv mluvčích> je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> no no.
[mluvčí: Přemysl S.] A my jsme měli zrovna bohoslužby v neděli to bylo.
[mluvčí: Arnošt H.] Na vojně v kostele.
[mluvčí: Přemysl S.] No na <překryv mluvčích> vojně </překryv mluvčích> ne. To měli. Bohoslužby měli ti. C* co nás přišla  ta  doplňovat rota <překryv mluvčích> víš </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Taková. Záložní <překryv mluvčích> rota </překryv mluvčích>. Nás přišla doplňovat.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] A ti tam měli bohoslužby.
[mluvčí: Arnošt H.] Aha.
[mluvčí: Přemysl S.] A teď najednou přišlo to jsme. Měli slepice u vah vařit. A všechno jsme si dávali. Do kuchyně a najednou přišla že jsou Srbové tady přes Sávu.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak honem jsme se voblíkli a tejdě prej na ně n* a to.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak vždycky jsme vstali.
[mluvčí: Arnošt H.] Nějakej zmatek byl?
[mluvčí: Přemysl S.] No t* tak. Zmatek taky byl. Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] S* vždycky s* to po roviní to bylo jako jako po rovini čistá rovina <překryv mluvčích> a Srbové </překryv mluvčích> ty byli za tratěj. Schovaný.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> na stole </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] A my. Proti nim vždycky vstali deset kroků vylítli. A <překryv mluvčích> zas lehli </překryv mluvčích>. Že.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] A já když jsem už viděl že už j* jich je s* ze třicíti deset no tak jsem už povídal.
[mluvčí: Přemysl S.] No Franto. To už dál nejde.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem najednou zařval a byl jsem zabitej.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Ale tejdě kvečeru to bylo šestýho září kvečeru jsem si myslel. Ježišmarja. Střelba žádná. Nikde nic nebylo.
[mluvčí: Přemysl S.] Mezitím ke mně. Přišli saniteráci kopli do mě a povídaj.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="cizojazyčný projev"> verwundet gestorben </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] A ten byl <para type="cizojazyčný projev"> gestorben </para> ten se <para type="se smíchem"> nehnul </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] No ale když už žádná střelba nebyla a už se stmívalo tak jsem si myslel no asi. Jestli to vyhráli Srbové anebo. Naši. Že?
[mluvčí: Přemysl S.] Já <unclear> 1 </unclear> zabitej je zabitej.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem takhle vystrčil hlavu a koukám. A přede mnou tak no abych řek nejdál. Tři sta kroků Srbové se procházej.
[mluvčí: Přemysl S.] A teď jsem nevěděl co mám dělat.
[mluvčí: Přemysl S.] Jestli se mám n* nechat těm Srbům zajmout anebo jestli mám jít zpátky.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] No ale voni nám říkali vždycky že jo. Nám vořežou uši a nos a takový ty <para type="se smíchem"> věci. Že jo </para> a tak jsem se vohlíd a za mnou. Asi dvacet kroků kukuřice vořezaná. Že.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] A tak jsem koukal a najednou jsem vylít a hop. Do tý kukuřice.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale to to za mnou pražilo <para type="se smíchem"> to ti řeknu </para>.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] A tou kukuřicej jsem se plazil a tam naše kumpanie bylo jich s*. Asi ze dvou set padesáti jich tam bylo asi šedesát.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] To všecko tam vostalo.
[mluvčí: Arnošt H.] Na fleku?
[mluvčí: Přemysl S.] Jo. To to byli zabitý a tak.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: V lazaretu, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] No a pak jsme šli furt dál po tom Srbsku.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A jednou taky. Do rána tak sníh se sypal jako z pytle. My jsme leželi na trávě. Takhle venku a ráno povídám tomu  k* hejtmanoj že jsem marod že no ž*. Zkrátka že jsem marod.
[mluvčí: Přemysl S.] A von na mě před celou ro*. Kumpanií mě vytáh a povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jestli tě doktor neuzná tak tě nechám uvázat.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] Před celou kumpanii nás vzal.
[mluvčí: Arnošt H.] A to byl nějakej trest <překryv mluvčích> uvázat </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> co </překryv mluvčích> no to von si je uvázal u stromu a <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích> no.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo tak </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To byl trest <překryv mluvčích> pane p* sakramentskej </překryv mluvčích>. Dvě hodiny <překryv mluvčích> uvázanej </překryv mluvčích> jo.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no jéj </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] Tak to se nezavíralo tenkrát.
[mluvčí: Přemysl S.] Hmm. Tam není kde zavírat. <překryv mluvčích> tam se </překryv mluvčích> s* uvazovalo. Že jo.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] No. Tak to je jedno.
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem se sebral a šel jsem takhle jako vodtud k Sedláčkom.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Ta ten hilsplac. Co se tomu říkalo hilsplac to byl doktor. Ten byl vždycky schovanej někde. Kde se nestřílí a tak.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak sem šel tam a tuhle soused Pepík Kopáčků. Víš taky tam byl.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A povídá mně.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak copak tobě je.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale člověče. Mně teče z uší já nevím co to se mnou bude.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] A já mu povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] A co tobě je?
[mluvčí: Přemysl S.] Já mám jen rozsekaný ruce. Ale s tebou to je dobrý. Ty tebe asi jistě uzná.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Přemysl S.] Ale když jsem viděl tolik jich tam bylo možná nejmíň padesát hmm tak co tady budu hloupě čekat.
[mluvčí: Přemysl S.] Šel jsem zádu tam byli kuchaři a k těm kuchařům.
[mluvčí: Přemysl S.] Pomoh jsem jim chytat. Prasata a. K* h*. Slepice. A krocany tam jsme to zabíjeli a <para type="se smíchem"> jedli a vy se tam starejte jak chcete </para>.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tam byl možná no tak abych řek nejmíň deset dní.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] No a jistě potom jsem šel zas ke kumpanii Rus*. Srbáci vodešli. A já sem <para type="přeřeknutí"> sel se </para> ke kumpanii.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a ten jistě věděl  kapitán nebo hejtman. Že jo <para type="se smíchem"> že jsem byl marod </para>.
[mluvčí: ] (smích více mluvčích najednou).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Upadnutí do zajetí, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Přemysl S.] No tak abych teďka vypravoval vo tom. Jak mě zajali.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak to jsme byli na takovým. Kopečku zakopaní navrchu byla hlí*. Prkna na pl* prkně hlína že jo a jen taková. Pro. Pušku dírka. <překryv mluvčích> že </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> střílna </překryv mluvčích>. Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] A přede mnou byl živej plot a ten kluci vysekali.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] A +.
[mluvčí: ] (klepání).
[mluvčí: Simona J.] Volno.
[mluvčí: Přemysl S.] + myslel jsem si +.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] No.
[mluvčí: Přemysl S.] + tam jsem jo tam jsme byli zakopaný.
[mluvčí: Přemysl S.] No a. Teďka. Večír mezi tím ale. Tuhle Čmuchálek mně přines vod mámy balíček. Víš.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Byl v tom rum byla v tom p* ponožky takový vysoký. <překryv mluvčích> vlněný </překryv mluvčích>. Svetr a a štědrovnice kousek salámu.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A povídám Čmuchálkoj.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Ty. Josko počkej já to rozdělám. Já ti dám taky.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Já nemám kdy. Já musím. Já až prej přijdu se svo* s večeře. Já nemám kdy!
[mluvčí: Přemysl S.] To už se stmívalo. To bylo <překryv mluvčích> dvanáctýho </překryv mluvčích> prosince to už v šest hodin je tma. <překryv mluvčích> že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no to je </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsem to rozdělal a nějakej Minks tam byl.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] To byl tamhle z ze Svatoňovic. Nebo tamh* nebo z Bílý Třemešně myslím.
[mluvčí: Přemysl S.] A povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Franto. Jez!
[mluvčí: Přemysl S.] Byl taky Franta.
[mluvčí: Přemysl S.] Co z* dneska t*. Tady jsme a zejtra třeba už jsme <překryv mluvčích> pryč </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> pryč </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] A tak to jíme. Pojídáme.
[mluvčí: Přemysl S.] No a pak. Pak už začalo se střílet.
[mluvčí: Přemysl S.] A tejdě Srbové začali křičet.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Na nůž. Na nůž. Na nůž!
[mluvčí: Přemysl S.] Ale to bylo takový řvaní. Že to bylo vodtud slyšet ve Vysokým. Jak voni. Celej prapor začal křičet.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Na nůž.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak už munice ani žádná nebyla a nic. My jsme měli každej jen pár patron.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Teď najednou zezadu na mě přijde Srb voják a křičí.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="imitace"> baci. Pušku. Predej se </para>!
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] A já jsem mu povídal.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="imitace"> na bratr. Netreba mi </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] A von mně povídal.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="imitace"> kudy valo? </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] A já mu povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="imitace"> čekej brate. Já uzmu svoje zachy a jdu </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] A mezitím. Ten Minks co tam se mnou byl ten h*. Toho honem ten honem všecko tam nechal von ho za pušku vytáh z toho. Z* zákopu.
[mluvčí: Přemysl S.] A já jsem si to tam pakoval.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Kdepak tam můžu nechat <para type="se smíchem"> rum a takový ty věci </para>?
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="se smíchem"> a </para> von von na mě mířil pořád s puškou no a jen mně to b* už bylo jedno. Kdyby mě zabil tak už mně to bylo jedno.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] No a. Když jsem si to spakoval. Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jdu.
[mluvčí: Přemysl S.] Jo. Ale von on mně dal pěkně lopatku do ruky a povídá mně.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="imitace"> já budu pucat a ty budeš dělat rupu </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] To je jako zákop.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo kopat pro <překryv mluvčích> něho </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsem s ním šel možná takovejch nejmíň třicet čtyřicet kroků za ním jsem cupal. A von pucal. Víš vzadu byla ještě fronta jedna.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tej* tejdě jsem si myslel. Pane Franto no no ty #s to <para type="se smíchem"> dopracoval. Teď </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (vydechnutí).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Hlad v armádě, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A jednou nic nám nedali. Tenkrát čistou vodu s. Tou krupičnou moukou žádnej chleba. Nic. Čistě nic.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak povídáme.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Hoši všichni když nám nedaj chleba tak neděláme.
[mluvčí: Přemysl S.] A tak ten roztomilej. V* velitel. Co tam byl. Národník srbskej. Voni mu říkali to je jako náš rotmister sebral nás. A jako vodtud. Do Smržovky pěšky k tomu kapitánoj.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] Že. Žalovat na nás a všechny nás tam sebral.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak. Teďka ten kapitán mezi si nás udělal takový kolečko všichni dokola a von si stoup doprostřed a povídá nám.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="cizojazyčný projev"> jebem vám majku švábskou. Za što jste se nechali zarobit? A treba vás všecky popucat a hajdu na trách </para>!
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A tak pěkně krásně hladoví tam hladoví domů.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] Tamhle z Roprachtic Kovář u kostela tady ten už domů nemoh dojít.
[mluvčí: Přemysl S.] To bylo jako ze s*. Tuhle z Kubový skalky k nám. Takovejch tři sta kroků nebo čtyři sta už nemoh jít.
[mluvčí: Přemysl S.] On.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Propánaboha vás prosím nenechte mě tady!
[mluvčí: Přemysl S.] No ale žádnej se nevšim no tak já jsem ho vzal na záda a do lágru jsem ho dones.
[mluvčí: Přemysl S.] No druhej den ho potom. Nebo třetí den vodvezla zas ten trén že jo a už taky domů nepřišel.
[mluvčí: Přemysl S.] No a my jsme to. Tam vostali ještě pořád.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Tkadlec, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A teď najednou tam přijde dotaz s* fabrika že potřebuje deset tkalců.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Kdo jste tkalci tak se hlaste.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a tak. Já povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Jo já jsem tkadlec.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale žádnej se nechtěl už hlásit.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Kluci pojďte vždyť já nejsem taky.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak tam byli. Učitel Šilhán. Tamhle Šotola. To byl Marie Majerové bratr tý +.
[mluvčí: Arnošt H.] Spisovatelky.
[mluvčí: Přemysl S.] + spisovatelky jo Hozda z Volešnice. Horáček tuhle z Roztok a. No a potom ještě  nějaký Pražáci tam taky byli. Nějakej Lauks tamhle z Vrchlabí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] No a tak. Jsem si myslel.
[mluvčí: Přemysl S.] Voni tady ani tkalcovnu nemaj my tady u* stejně chcípnem.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Pak ale asi za dva dni voják srbskej přijde a. Už nás měl všechny napsaný a do tý fabriky nás ved.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tejdě nás ved před tu před tý fabrice.
[mluvčí: Přemysl S.] Vono to vypadalo. Ta fabrika vypadala tak jako u přádelny dřív ta zahrada vokolo železná portýrna taková jako je u přádelny tuhle jenže menší fabrička.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a žádnej nechtěl jít napřed.
[mluvčí: Přemysl S.] Toť žádnej tkadlec málo jich tam j*. Asi jeden byl myslím. Ten Voráček uměl.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Táta jeho měl doma kruhovku a  to cihly a. Tkalcovnu <překryv mluvčích> víš </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak.
[mluvčí: Přemysl S.] Franto ty #s to <překryv mluvčích> zformoval </překryv mluvčích> tak ty musíš první. No když už se dal na vojnu no tak -.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (mlasknutí).
[mluvčí: Arnošt H.] Musíš bojovat.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak já člověče tady ten portýr votevře tu hlavní bránu. Ne tu. Teda jako co jezděj povozy a nás deset se tam hrne do tý fabriky.
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Řiditel zrovna jak nás viděl. Tam přišel a teď jsem se klepal.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Já <para type="se smíchem"> první </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: ] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A von na mě.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak na jakejch stavech #s dělal? Na širokejch. Na úzkejch!
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a já povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Pane řiditel. Jo na žádnejch.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] A von mně takhle klepe na rameno povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Já tě budu potřebovat.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale už věděl co to je za partu. Víš?


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Josef Došek, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Vona to byla továrna státní. Víš.
[mluvčí: Přemysl S.] A každej měsíc měl jeden na to dohled nad tou továrnou.
[mluvčí: Přemysl S.] A. Tak to vždycky když přišel ten d* dohlédač na tu továrnu.
[mluvčí: Přemysl S.] Portýr nejdřív ke mně.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="cizojazyčný projev"> Josef. Attention. Attention </para>!
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Ten řiditel mně povídal  se mě ptal jak se jmenuju.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] František Došek.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Tohle František žádnýmu neříkej.
[mluvčí: Přemysl S.] Povídal mně.
[mluvčí: Přemysl S.] Jak řekneš František. Tak máš tady kliku zamazanou u všech lidí.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] Poněvadž mladý císař že byl <překryv mluvčích> Franta. Oni nenáviděli </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hrozně že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo jo jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsem říkal. Josef že jsem.
[mluvčí: Arnošt H.] (smrkání).
[mluvčí: Přemysl S.] A vod tý chvíle jsem byl všude ať jsem byl kde chtěl Josef.
[mluvčí: Přemysl S.] Už jsem jakživ neřek že jsem Franta.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Hlídací pes a pochod Albánií, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tam hlídal tu fabriku.
[mluvčí: Přemysl S.] A naposled nám dali takovýho psa.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Takovýho staváka. Honicího. Velkýho.
[mluvčí: Přemysl S.] Ta. Ten Šotola povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Franto ty ho budeš držet a já ho <para type="se smíchem"> <překryv mluvčích> zabiju </překryv mluvčích> </para>.
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak já povídal.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak pojď a jdem na něj <para type="se smíchem"> honem </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] A já  tak jak jsme šli síněj tak jsem votevřel dveře špagát jsem si vzal do sednice. A jeho jsem nechal <para type="se smíchem"> venku. A von ho </para> tam na jednu ránu skolil.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale už jsme ho nesnědli.
[mluvčí: Přemysl S.] Potom přišlo že musíme ze Srbska utíkat tak jsme z toho Srbska z tý fabriky museli jít pryč dovezli nás do Niše z Niše jsme šli přes Kosovo pole přes Černou Horu přes Albánii t* Elbasan že jo Tiranu. Drač. Až do Alony.
[mluvčí: Přemysl S.] Bez jídla beze všeho. Že jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Za tu celou cestu jsem dostal možná. Víc toho nebylo dvacet deka mouky.
[mluvčí: Přemysl S.] Taková jak jsou tuhlety ko*. Konzervy plechový jak <překryv mluvčích> je v tom </překryv mluvčích> taková tahleta <překryv mluvčích> maže se </překryv mluvčích> to na chleba. Že jo. <překryv mluvčích> takhle ten </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Václava S.] <překryv mluvčích> paštika </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] Paštika?
[mluvčí: Přemysl S.] Paštika. Jo takovou. Vo něco větší.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] Tolikhle mouky jsme to měli. Víc nic. Na celou cestu.
[mluvčí: Arnošt H.] Kolik to bylo kilometrů?
[mluvčí: Přemysl S.] Ježišmarja člověče to to nejde <překryv mluvčích> měřit na kilometry </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Václava S.] <překryv mluvčích> <unclear> 2 </unclear> přes celou tu </překryv mluvčích> Albánii až dolů k moři.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no ne </překryv mluvčích> vy jste říkal asi tenkrát jestli čtyři sta nebo sedm <překryv mluvčích> set </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> a </překryv mluvčích> to to nemůžu říct jestli to je mo*. A to možná. Přes tisíce kilometrů <překryv mluvčích> člověče </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] To je Černá Hora Koso* přes Kosovo. <překryv mluvčích> Černou Horu </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> Černá </překryv mluvčích> Hora to je ještě Jugoslávie že teďka.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> teď jo teď jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale tenkrát když jsme tam <překryv mluvčích> my šli </překryv mluvčích> tak. Zrovna jsme šli před tu  finanční stráž tam byla finanční stráž. Teď nás tam nechali a.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] Potom jsme šli přes  tu. Albánii v Elbasanu jsme tam byli asi dva dni.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No tam v tom Elbasaně -.
[mluvčí: Arnošt H.] A za jak dlouho jste to udělali asi?
[mluvčí: Přemysl S.] No ale to trvalo možná měsíc. Nejmíň.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] To nejmíň <překryv mluvčích> bez chleba. Beze všeho </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] No jo tak vono <překryv mluvčích> <unclear> 4 </unclear> tisíce kilo* </překryv mluvčích> několik tisíc <překryv mluvčích> kilometrů </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> no </překryv mluvčích> a mezitím jsme takhle drastovali místama. Dva tři dni jsme někde. Se nehnuli. Že jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Šli jsme.
[mluvčí: Přemysl S.] Místama byl sníh jako tady je dneska. Takovejch třicet centimetrů. Ty kluci byli bosí a jen ten měli. Nějaký hadry na nohách. A v tom šli. Člověče to byly rozbitý na <překryv mluvčích> flanděry. Že jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] <překryv mluvčích> to </překryv mluvčích> cestou toho leželo těch našich vojáků. Rakušáků. Co. To to je posetá celá Albánie byla.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] A tak no to jsme tam šli přes tu Albánii. V Elbasaně jsme byli taky asi dva dni nebo tři a takhle se tam pásl* ty husy na rynku se tři husy byly. Tak.
[mluvčí: Přemysl S.] A teďka já. A no a byli jsme asi tři nebo čtyři čtyři.
[mluvčí: Přemysl S.] A.
[mluvčí: Přemysl S.] Haj husičky haj.
[mluvčí: Přemysl S.] A tak jsme je dohnali. Vzadu byl takovej potok a do toho potoka.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a já povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Já. Kluci. To žrát nebudu. Já jdu domů.
[mluvčí: Přemysl S.] Já takovej slabej žaludek a na tom husím mastnoty. To. To bude po mně hned. Že jo.
[mluvčí: Přemysl S.] No a tak ty to tam zabili. Upekli to zrovna no jestli mně dali půl křidýlka. Já nevím. Jestli toho. Víc toho nebylo já na nich nic nechtěl.
[mluvčí: Přemysl S.] (smrkání).
[mluvčí: Přemysl S.] A potom tam takhle v těch barákách. Nahoře bylo takovej velkej pletenec česneku a cibule. Víš?
[mluvčí: Přemysl S.] Jak to vysušili takhle čtr* šesti. Do šesti hran. To byly takový <překryv mluvčích> dřív to tady </překryv mluvčích> prodávali. Takový jen <překryv mluvčích> takový </překryv mluvčích> možná že na tom bylo pět kilo <překryv mluvčích> cibule </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> no no </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] A řetěz česneku.
[mluvčí: Přemysl S.] A vono to bylo v prvním poschodí.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] A my ve dne jsme to ukradli.
[mluvčí: Přemysl S.] Jeden stoup na druhýho a.
[mluvčí: Přemysl S.] A já to měl v ruksaku. Žádnej to nechtěl nosit. A tak já to. Celou cestu nic jinýho nejed. Jen ten česnek a cibuli.
[mluvčí: Přemysl S.] Furt.
[mluvčí: Přemysl S.] I buďto. Syrovou nebo jsem si ji uvařil. A jinýho jsem nežral.
[mluvčí: Přemysl S.] To tejden co bych nebyl na straně. Toho jsem si ani nevšim.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Na velký straně.
[mluvčí: Přemysl S.] To vůbec. To. To to nebylo potřeba.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Štědrý den v Albánii, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A my jsme tam přišli k takový jedný řece  veliká řeka to je jako Dunaj abych ti řek.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] A ta řeka se rozvodnila. To byly ty hrozný lijáky. Že b*. Nás nemoh motorovej člun. Na druhou stranu převízt. Do Itálie. <překryv mluvčích> víš </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To jsme byli v Albánii a na druhý straně +.
[mluvčí: Arnošt H.] + byla Itálie.
[mluvčí: Přemysl S.] + byla Itálie.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak tam jsme byli asi čtrnáct dní u tý řeky na Štědrej den to pamatuju. Že jsem tam byl. U tý řeky.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsme tam jednu želvu chytili. Za* našli teda ta*. A nebyla velká a. Pár hlemýžďů jsme našli a z toho jsme. U* si uvařili polívku a tou  želvu jsme snědli s tím neslaný nemastný a tak takovejhle jsme měli Štědrej den.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A k tomu jsme si ještě uvařili čaj z těchhletěch vostružinovejch <překryv mluvčích> listů </překryv mluvčích> takovou vodu. Že jo.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To jsme to jsme bužírovali.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] (pousmání).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Loď do Asinary, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A ráno ty Taliáni nám dali hnedka kafe a takový ty žemličky víš. Co jsou.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] To každej den nám dávali.
[mluvčí: Přemysl S.] Všecko svlíknout na tý lodi to naházeli do moře.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Nový hadry střevíce všecko <překryv mluvčích> nás </překryv mluvčích> -.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> to jste </překryv mluvčích> byli pořád zajatci?
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] No zajatci. Pořád zajatci. Ale voni nám všecko dali. Víš taliánský hadry takový vojenský. Že jo. Pláštěnky. No všecko nám dali teda.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] To Taliáni s náma měli +.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] + soucit.
[mluvčí: Přemysl S.] + hroznej soucit. To musím říct. No.
[mluvčí: Přemysl S.] Vono na tý lodi jich taky polovička zahynulo víš vono.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] Ráno vždycky když jsme měli tou loď. Musel se každej den ráno musel všichni na palubu a kdo vostal #s dole ten byl mrtvej. Že jo. Vždycky tak ho vynesli a přes palubu šup <překryv mluvčích> do moře </překryv mluvčích>. Že jo. To žádný milosrdenství.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> do moře </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Ještě jednoho kluka ten. Tomu se nechtělo ráno vstávat že jo. Tak ho vynesli na palubu a už ho měli rozhoupanýho a von vtom zařval.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Nemocnice na Asinaře, Počet mluvčích: 3
[mluvčí: Přemysl S.] Já už jsem byl marod.
[mluvčí: Přemysl S.] Já už jsem už byl tak zesláblej s* přes tou cestu přes Albánii +.
[mluvčí: Václava S.] Tady je nevidím.
[mluvčí: Přemysl S.] + že jsem nemoh <překryv mluvčích> nic sníst </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Václava S.] <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Když jsem sněd <překryv mluvčích> nějakou polívku </překryv mluvčích> nebo kousek chleba <překryv mluvčích> tak to </překryv mluvčích> přeze mě šlo jako přes děravej hrnec.
[mluvčí: Václava S.] Kouřil tak <překryv mluvčích> snad <unclear> 1 </unclear> a co </překryv mluvčích> kouřil?
[mluvčí: Václava S.] Není nic <překryv mluvčích> jinýho </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] Jak #s to do sebe nalil jak <překryv mluvčích> ses </překryv mluvčích> hnul to už jsem věděl to už jsem musel bejt někde pryč.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak potom tam přišel ten taliánskej doktor postavil nás do fronty nejdřív do dvoustupu potom ze dvoustupu do jednoho stupu. Do jednostupu každej svlíknout kalhoty že jo a vokázat mu zadnici.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo.
[mluvčí: Přemysl S.] Takhle nás prohlížel tam doktor.
[mluvčí: Přemysl S.] Ten chodil za náma ty doktoři kdo měl zpuchlý přirození tak do nemocnice.
[mluvčí: Přemysl S.] (kašel).
[mluvčí: Přemysl S.] A z tý nemocnice ani jeden už potom domů nepřišel.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] To tam šel Šotola to tam šel Horáček to tam šel no t* no všichni. Ty. Jen jsem vostal tam já.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] Ty vostatní šli do nemocnice a z nemocnice už žádnej <překryv mluvčích> domů nepřišel </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> co to bylo za </překryv mluvčích> nemoc?
[mluvčí: Přemysl S.] To byla ta cholera.
[mluvčí: Arnošt H.] Jo to byla ta <překryv mluvčích> cholera </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To říkali. Že to je cholera.
[mluvčí: Václava S.] A kam jste jeli do nemocnice?
[mluvčí: Přemysl S.] Tam měli postavený. Nemocnice plátěný víš. Ty polní nemocnice. To jsou takový pro dvacet nebo pro třicet lůžek taková polní ze samej plachty.
[mluvčí: Přemysl S.] A tam byly lůžka.
[mluvčí: Arnošt H.] Tam to dávali <unclear> 1 </unclear> do moře.
[mluvčí: Přemysl S.] No. Ne to <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích> <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích> tam ne. <překryv mluvčích> tam </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Václava S.] <překryv mluvčích> <unclear> 3 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Tam je krásnej hřbitov na tý Asinaře.
[mluvčí: Přemysl S.] Na hřbitově to pochovávali.
[mluvčí: Přemysl S.] A naši kluci tam udělali krásný sochy všelijaký to byl <překryv mluvčích> radost </překryv mluvčích> kouknout na ten hřbitov v Asina* <překryv mluvčích> v Asinaře </překryv mluvčích> jestli tam ještě je posud <překryv mluvčích> to nevím </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> <unclear> 1 </unclear> </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích>  </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] To byl krásnej hřbitov.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Smrt na Amisaře, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem tam ještě s tím Lauksem vostal v nemocnici nebo pod celtou.
[mluvčí: Přemysl S.] A takhle povídám ráno.
[mluvčí: Přemysl S.] Ty v*. Vstávej!
[mluvčí: Přemysl S.] Von byl to byl z Vrchlabí Němec to byl ale von s Čechama moc držel. Že jo tak chodil s náma.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Povídám.
[mluvčí: Přemysl S.] Vstávej!
[mluvčí: Přemysl S.] Ale kdepak ten byl pryč ale to je vopravdu taková krásná smrt. Že bych si to přál.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Večír lehli a ráno byl pryč.
[mluvčí: Arnošt H.] <unclear> 1 </unclear>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] A nenaříkal žádnej <překryv mluvčích> na nic nenaříkal a </překryv mluvčích> a.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (povzdech).
[mluvčí: Přemysl S.] Zakopat ho neměli kdy to jich bylo tolik že to nemohli postačit zakopávat no tak jsem ho tam stáh kousek do moře a tam jsem ho nechal dezinfikovat že jo <překryv mluvčích> v tý </překryv mluvčích> <para type="se smíchem"> slaný vodě </para> poněvadž ho neměl kdo zakopat.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] A tam bylo moře to byl takovej záliv von tam byl vod kraje  malinká voda. Že jo. To <překryv mluvčích> byla a </překryv mluvčích> potom to stoupalo furt víc a ví* dál a dál.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Von je ještě živej!, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Jednou večír přišlo takový vlnobití bouřka vítr déšť. Všechno možný já jsem byl ještě pod tou celtou ale ani jedna celta nevostala to všecko vítr zvrátil.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tadyhle doktoři chodili ráno a koukali pod celtu dva teď že vodtáhne tou celtu.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] Ten doktor povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Podívej se. Von je ještě živej!
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] (smích).


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Francouzština, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] Já jsem tam byl a tak jsme se tak pomalu začali učit francouzsky a tak.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jednou jsem tam to víš. To si neumíte představit když přijdeš někde a neumíš hubu roztáhnout a nic nerozumíš. Co to je <unclear> to </unclear> si žádnej neumí představit.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tam přišel k jednomu sedlákoj dva páry volů takovej dvoukolák. Voj jako římsa kola to byly.  Hrozný to by čtyři chlapi nezvedli +.
[mluvčí: Arnošt H.] Hmm.
[mluvčí: Přemysl S.] + takový. Dřevěný vokovaný.
[mluvčí: Přemysl S.] Nakládat hnůj.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] No a já jsem nakládal.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] Když jsem to poprvé naložil tak s tím vodjel.
[mluvčí: Přemysl S.] Podruhý když jsem to naložil zas s tím jel.
[mluvčí: Přemysl S.] Von to asi nemoh chudák vodvízt.
[mluvčí: Přemysl S.] Tejdě potřetí když jede.
[mluvčí: Přemysl S.] (dlouhá pauza).
[mluvčí: Přemysl S.] Tejdě kouká jak mám hodně naloženýho.
[mluvčí: Přemysl S.] A najednou von. Nechá voly stát a křičí.
[mluvčí: Přemysl S.] <para type="cizojazyčný projev"> no dy di bondi no dy di bondi no dy di bondi </para>!.
[mluvčí: Přemysl S.] Já co se bude <para type="se smíchem"> dělat </para>?
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Teď ti mně popadne ty vidle z ruky já myslel že mě propíchne.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Teď vyleze na ten vůz a teď už z toho vozu to <para type="se smíchem"> hází dolů </para> no toť víš člověk. Dva páry volů já myslel to dvořiště nestačí jako u nás to tady nakládá.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] No tak mně potom řek vokázal mně víš <překryv mluvčích> takhle </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> kolik </překryv mluvčích>?
[mluvčí: Přemysl S.] A dal mně. Až to naložím jinou práci tam něco já už <unclear> 1 </unclear> <unclear> ale </unclear> něco se dřívím.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak jsem tam u něj ten. Den vodbyl.


Rok: 1969, Typ sídla: venkovská lokalita, Místo: Poniklá (Přívlaka), Téma: Sedlák s koňakem, Počet mluvčích: 2
[mluvčí: Přemysl S.] A jednou jsme zas přišli k takovýmu sedlákoj.
[mluvčí: ] (hluk v pozadí).
[mluvčí: Přemysl S.] A všech nás deset zajatců.
[mluvčí: Přemysl S.] A. Ten  majitel toho statku.
[mluvčí: Přemysl S.] Tam jsou ty statky všecko v nájmu víš aby ses jako.
[mluvčí: Přemysl S.] To není jako tady. <překryv mluvčích> tam to </překryv mluvčích> má každej. Většinou pronajatý a ten sedlák má tři čtyři statky ten jen žije.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> jo </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Přijde tam. <překryv mluvčích> vezme si </překryv mluvčích>  naturálie a nebo mu to zaplatěj ale za války většinou bylo naturálie. Polovičku vobilí polovičku dobytka. Když se prodá a to musel za to. <para type="přeřeknutí"> daplatit </para> ten majitel.
[mluvčí: Arnošt H.] <překryv mluvčích> hmm </překryv mluvčích>.
[mluvčí: Přemysl S.] Až ho tam jednou přišli taky to mlátit a ten majitel tam přišel flašku v ruce. Koňaku a každýmu tomu  civilistoj štamprle koňaku.
[mluvčí: Přemysl S.] A povídá.
[mluvčí: Přemysl S.] Těm salbošům nedám nic.
[mluvčí: Přemysl S.] Francouzsky.
[mluvčí: Arnošt H.] To jako vám?
[mluvčí: Přemysl S.] No. To nám říkali salboš.
[mluvčí: Přemysl S.] A ten sedlák nám povídá.
[mluvčí: Arnošt H.] (odkašlání).
[mluvčí: Přemysl S.] Hoši já vám dám vína dost!
[mluvčí: Přemysl S.] Nechte mu to ať se <para type="se smíchem"> nachlastá </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Já s nějakým Kálalem tamhle vod Budějovic to byl mlynář. My jsme nosili pšenici vymlácenou tam. Zrovna ta mlátička zrovna  čistý vobilí do pytlů.
[mluvčí: Přemysl S.] A mysleli jsme si.
[mluvčí: Přemysl S.] Počkej ty hladovče jeden. Jak bysme tě měli vokrást.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Tak my většinou vždycky dva pytle tomu sedlákoj že a pytel tomu <para type="se smíchem"> hladovcoj </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] To mu přišlo draho ten krapet koňaku.
[mluvčí: Přemysl S.] Co jsme tomu. S* já na tu na tu sýpku jsme to furt nosili a flašku vína jsme měli furt za dveřma ale dobrýho vína.
[mluvčí: Přemysl S.] A to jsme mohli chlápat jak jsme chtěli za chvíli zas tam byla furt plná flaška.
[mluvčí: Přemysl S.] No tak jsme. Pili ale kvečeru. Člověče. Krok ne dopředu udělat a ne a ne a ne a ne jen furt nazpátek a nazpátek.
[mluvčí: Arnošt H.] (pousmání).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] Jak my <para type="přeřeknutí"> seme </para> dostaneme domů. Tak jsme se jeden druhýho drželi kousek jsme šli a tam vidíme pást se vosla.
[mluvčí: ] (rušivý zvuk).
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] A co jinýho nám nezbývá půjdeme si sednout na toho vosla von <para type="se smíchem"> nás </para> +.
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).
[mluvčí: Arnošt H.] + doveze.
[mluvčí: Přemysl S.] + <para type="se smíchem"> do tý vesnice donese </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] Ale. Takovej pěknej vosel tlustej jako bo* jako vopečenej.
[mluvčí: Přemysl S.] Tak já jsem si sed napřed. Chytil jsem se za krk Kálal za mne a tady na tom vosloj cupeme do tý <para type="se smíchem"> vesnice </para>.
[mluvčí: Přemysl S.] (nadechnutí).
[mluvčí: Přemysl S.] (smích).