ROZHODNUTÍ RADY 2012/329/SZBP
ze dne 25. června 2012
o prodloužení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/819/SZBP (1) o jmenování pana Alexandra RONDOSE zvláštním zástupcem Evropské unie pro oblast Afrického rohu. Jeho mandát má skončit dne 30. června 2012.
(2)
Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o dalších dvanáct měsíců.
(3)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
Mandát pana Alexandra RONDOSE jako zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu (dále jen „zvláštní zástupce EU“) se prodlužuje do 30. června 2013. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálsko, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky včetně pirátství zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracuje se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
Vzhledem k potřebě regionálního přístupu ke vzájemně souvisejícím výzvám, jimž tato oblast čelí, zvláštní zástupce EU pro oblast Afrického rohu působí v úzké konzultaci se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán, který bude nadále vést činnost týkající se těchto dvou zemí.
Článek 2
Cíle politiky
1. Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu, jak jsou stanoveny ve strategickém rámci přijatém dne 14. listopadu 2011, a jeho účelem je aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v regionu. Zvláštní zástupce EU rovněž usiluje o zvýšení kvality, intenzity, dopadu a viditelnosti mnohostranného zapojení Unie v oblasti Afrického rohu.
2. Prioritou je i nadále Somálsko, regionální rozměr konfliktu a pirátství, jehož základní příčinou je nestabilita Somálska.
3. Ve vztahu k Somálsku je cílem politiky Unie podpořit prostřednictvím koordinovaného a efektivního využití všech svých nástrojů návrat Somálska a jeho lidu na cestu míru a prosperity. Za tímto účelem Unie podporuje úlohu OSN při usnadňování věrohodného a integrujícího politického procesu pod vedením Somálska a společně s regionálními a mezinárodními partnery bude nadále aktivně přispívat k provádění mírové dohody z Džibuti a v ní obsažených ujednání pro období po transformaci.
4. V souvislosti s pirátstvím je úlohou zvláštního zástupce EU přispívat k rozvoji a uplatňování soudržného, účinného a vyváženého přístupu Unie vůči pirátství, jehož původci jsou ze Somálska, zahrnujícího všechny aspekty činnosti Unie, zejména aspekty politické, bezpečnostní i rozvojové, a působit jako hlavní prostředník Unie v otázkách týkajících se pirátství pro mezinárodní společenství, včetně regionu východní a jižní Afriky a Indického oceánu.
Článek 3
Mandát
1. K dosažení politických cílů Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami regionu, s vládami, stávajícími regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;
b)
zastupovat Unii podle potřeby na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí a jejich předcházení;
c)
podněcovat a podporovat efektivní politickou spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství Unie s Africkou unií (AU) a subregionálními organizacemi;
d)
přispívat k provádění politiky Unie vůči oblasti Afrického rohu, a to v úzké spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ), delegacemi Unie v regionu a Komisí;
e)
ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k provádění mírové dohody z Džibuti a jejích ustanoveních týkajících se období po transformaci, podporovat budování institucí, právní stát a vytváření způsobilých vládních struktur na všech úrovních, posilovat bezpečnost, prosazovat spravedlnost, národní usmíření a dodržování lidských práv a zlepšovat přístup humanitární pomoci zejména v jižní a střední části Somálska prostřednictvím vhodné činnosti na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva, a to při zajištění souladu s humanitárními zásadami lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti;
f)
úzce a aktivně spolupracovat se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro Somálsko, účastnit se práce mezinárodní kontaktní skupiny pro Somálsko a dalších příslušných fór a prosazovat koordinovaný a soudržný přístup mezinárodního společenství k Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), operace EUNAVFOR Atalanta, EUCAP Nestor a pokračující podpory Unie pro misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), a to v úzké spolupráci s členskými státy;
g)
pozorně sledovat regionální rozměr somálské krize, včetně terorismu, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a námořní bezpečnosti, pirátství a souvisejících finančních toků;
h)
v souvislosti s pirátstvím vést přehled o všech opatřeních Unie v rámci ESVČ, Komise a členských států a udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni se zeměmi v regionu postiženými pirátstvím, které má původ v Somálsku, s regionálními organizacemi, kontaktní skupinou OSN pro pirátství při pobřeží Somálska, OSN a dalšími klíčovými aktéry za účelem zajištění soudržného a komplexního přístupu k pirátství a klíčové úlohy Unie v rámci mezinárodního úsilí v boji proti pirátství. To zahrnuje aktivní podporu ze strany Unie za účelem budování regionálních námořních kapacit a soudního stíhání pirátů a zajištění toho, aby byly odpovídajícím způsobem řešeny základní příčiny pirátství v Somálsku. Mezi tyto činnosti patří i nepřetržitá podpora regionu východní a jižní Afriky a Indického oceánu při provádění její strategie a akčního plánu pro boj proti pirátství, jakož i kodexu chování z Džibuti;
i)
sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky Unie vůči tomuto regionu, mimo jiné v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími znepokojivými otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu;
j)
pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;
k)
přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv v oblasti Afrického rohu, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie týkající se žen, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v tomto ohledu, podávání zpráv a vypracovávání příslušných doporučení.
2. Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:
a)
podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem proaktivní podpory komplexního politického přístupu Unie k oblasti Afrického rohu;
b)
vede přehled o veškeré činnosti Unie a úzce spolupracuje se všemi příslušnými delegacemi Unie;
c)
zajistí přítomnost Unie v Mogadišu.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ a jejími příslušnými útvary.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2012 do 30. června 2013 činí 4 900 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a jeho personálu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a jeho personálu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí nebo zeměmi. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci ve své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
podle pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise ze strany ESVČ;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
2. V koordinaci s delegacemi Unie v oblasti podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotnosti, důslednosti a účinnosti činnosti Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a činnosti členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie a Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců EU působících v regionu, zejména se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán a zvláštním zástupcem EU při AU. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Všichni se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění jeho mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta, veliteli mise EUTM Somalia a vedoucímu mise EUCAP Nestor. Zvláštní zástupce EU, velitelé operace EU a velitel civilní operace se podle potřeby navzájem konzultují.
3. Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, AU, Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce prosince 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 25. června 2012.
BESCHLUSS 2012/329/GASP DES RATES
vom 25. Juni 2012
zur Verlängerung des Mandats des Sonderbeauftragten der Europäischen Union für das Horn von Afrika
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 28, Artikel 31 Absatz 2 und Artikel 33,
auf Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Rat hat am 8. Dezember 2011 den Beschluss 2011/819/GASP (1) zur Ernennung von Herrn Alexander RONDOS zum Sonderbeauftragten der Europäischen Union (im Folgenden „Sonderbeauftragter“) für das Horn von Afrika erlassen. Das Mandat von Herrn RONDOS endet am 30. Juni 2012.
(2)
Das Mandat des Sonderbeauftragten sollte um einen weiteren Zeitraum von 12 Monaten verlängert werden.
(3)
Der Sonderbeauftragte wird das Mandat in einer Situation ausüben, die sich möglicherweise verschlechtern wird und die Erreichung der Ziele des auswärtigen Handelns der Union nach Artikel 21 des Vertrags behindern könnte -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der Sonderbeauftragte der Europäischen Union
Das Mandat von Herrn Alexander RONDOS als Sonderbeauftragter für das Horn von Afrika wird bis zum 30. Juni 2013 verlängert. Das Mandat des Sonderbeauftragten kann jedoch eher enden, wenn der Rat auf Vorschlag des Hohen Vertreters der Union für Außen- und Sicherheitspolitik (im Folgenden „Hoher Vertreter“) einen entsprechenden Beschluss erlässt.
Für die Zwecke des Mandats des Sonderbeauftragten wird der Begriff „Horn von Afrika“ so definiert, dass er die Republik Dschibuti, den Staat Eritrea, die Demokratische Bundesrepublik Äthiopien, die Republik Kenia, Somalia, die Republik Sudan, die Republik Südsudan und die Republik Uganda umfasst. Bei Fragen mit überregionalen Auswirkungen - einschließlich Seeräuberei - tritt der Sonderbeauftragte der Europäischen Union gegebenenfalls mit Ländern und regionalen Organisationen über das Horn von Afrika hinaus in Kontakt.
Da es in Anbetracht der miteinander verknüpften Probleme der Region eines regionalen Ansatzes bedarf, arbeitet der Sonderbeauftragte für das Horn von Afrika mit dem Sonderbeauftragten der Europäischen Union für die Republik Sudan und die Republik Südsudan zusammen, der für diese beiden Länder die Hauptverantwortung behält.
Artikel 2
Politische Ziele
(1) Das Mandat des Sonderbeauftragten beruht auf den politischen Zielen der Union in Bezug auf das Horn von Afrika, die in ihrem am 14. November 2011 angenommenen strategischen Rahmen festgelegt sind, d. h. einen aktiven Beitrag zu den regionalen und internationalen Bemühungen um die dauerhafte Gewährleistung von Frieden, Sicherheit und Entwicklung in der Region zu leisten. Der Sonderbeauftragte arbeitet ferner darauf hin, dass Qualität, Intensität, Wirkung und Wahrnehmbarkeit des vielschichtigen Engagements der Union am Horn von Afrika verstärkt werden.
(2) Vorrang haben weiterhin Somalia, die regionalen Dimensionen des Konflikts sowie die Seeräuberei, deren Ursachen in der Instabilität Somalias zu suchen sind.
(3) Was Somalia anbelangt, so bezwecken die politischen Ziele der Union durch den koordinierten und effektiven Einsatz aller ihnen zu Gebote stehenden Instrumente, die Rückkehr des Landes und seiner Bevölkerung auf den Weg von Frieden und Wohlstand zu fördern. Hierzu unterstützt die Union die Vereinten Nationen (VN) in ihrer Rolle bei der Schaffung der Voraussetzungen für einen glaubwürdigen und inklusiven politischen Prozess unter somalischer Verantwortung und wird weiterhin zusammen mit den regionalen und internationalen Partnern aktiv zur Umsetzung des Friedensabkommens von Dschibuti und der dazugehörigen Vereinbarungen für die Zeit nach der Übergangsphase beitragen.
(4) Was die Seeräuberei anbelangt, so ist es die Aufgabe des Sonderbeauftragten, bezüglich der von Somalia ausgehenden Seeräuberei einen Beitrag zur Ausarbeitung und Umsetzung eines kohärenten, effektiven und ausgewogenen Ansatzes der Union, der alle Aspekte des Handelns der Union, insbesondere politische sowie sicherheits- und entwicklungsbezogene Aspekte umfasst, zu leisten und für die internationale Gemeinschaft einschließlich der Länder des östlichen und südlichen Afrikas und des Indischen Ozeans der Hauptansprechpartner bei der Union zu sein.
Artikel 3
Mandat
(1) Zur Erreichung der politischen Ziele der Union hinsichtlich des Horns von Afrika hat der Sonderbeauftragte im Rahmen seines Mandats folgende Aufgaben:
a)
Er nimmt Kontakt zu allen einschlägigen Akteuren der Region, den Regierungen, den bestehenden Regionalbehörden, den internationalen und regionalen Organisationen, der Zivilgesellschaft und den Angehörigen der Diaspora auf, um die Ziele der Union zu fördern und zu einem verbesserten Verständnis der Rolle der Union in der Region beizutragen;
b)
er vertritt die Union gegebenenfalls in den einschlägigen internationalen Gremien und sorgt für die Wahrnehmbarkeit der Unterstützungsleistungen der Union für Krisenbewältigung und -prävention;
c)
er fördert und unterstützt eine effektive politische Zusammenarbeit und wirtschaftliche Integration in der Region durch die Partnerschaft der Union mit der Afrikanischen Union (AU) und den Organisationen unterhalb der regionalen Ebene;
d)
er leistet in enger Zusammenarbeit mit dem Europäischen Auswärtigen Dienst (EAD) und den Delegationen der Union in der Region sowie mit der Kommission einen Beitrag zur Durchführung der politischen Strategie der Union in Bezug auf das Horn von Afrika;
e)
in Bezug auf Somalia trägt er in enger Abstimmung mit den einschlägigen regionalen und internationalen Partnern aktiv zu Maßnahmen und Initiativen bei, die der Umsetzung des Friedensabkommens von Dschibuti und der dazugehörigen Vereinbarungen über die Zeit nach dem Übergang dienen, und bemüht sich dabei um den Aufbau von Institutionen, Rechtsstaatlichkeit und die Errichtung kompetenter Lenkungsstrukturen auf allen Ebenen, die Verbesserung der Sicherheit, die Förderung der Justiz, der nationalen Aussöhnung und der Achtung der Menschenrechte, die Verbesserung des Zugangs der humanitären Hilfe besonders zum südlichen Zentralsomalia durch geeignete Maßnahmen zur Sensibilisierung für die Achtung des humanitären Völkerrechts unter Gewährleistung der Einhaltung der humanitären Grundsätze der Humanität, der Neutralität, der Unparteilichkeit und der Unabhängigkeit;
f)
er arbeitet eng und aktiv mit dem Sonderbeauftragten des Generalsekretärs der Vereinten Nationen für Somalia zusammen, beteiligt sich an der Arbeit der Internationalen Kontaktgruppe für Somalia und anderer einschlägiger Gremien, und fördert einen koordinierten und kohärenten internationalen Ansatz in Bezug auf Somalia - auch durch die Militärmission der Europäischen Union als Beitrag zur Ausbildung somalischer Sicherheitskräfte (EUTM Somalia) in Somalia, EUNAVFOR Atalanta, EUCAP Nestor und die kontinuierliche Unterstützung der Union für die Mission der Afrikanischen Union in Somalia (AMISOM) - und arbeitet dabei eng mit den Mitgliedstaaten zusammen;
g)
er verfolgt mit besonderer Aufmerksamkeit die regionale Dimension der Krise in Somalia, einschließlich der Aspekte Terrorismus, Waffenschmuggel, Flüchtlings- und Migrationsströme sowie Sicherheit auf See, Seeräuberei und damit verbundene Geldflüsse;
h)
in Bezug auf die Seeräuberei behält er den Überblick über alle Maßnahmen der Union innerhalb des EAD, der Kommission und der Mitgliedstaaten und unterhält regelmäßige hochrangige politische Kontakte mit den Ländern in der Region, die von der von Somalia ausgehenden Seeräuberei betroffen sind, den regionalen Organisationen, der Kontaktgruppe der Vereinten Nationen für Seeräuberei vor der Küste Somalias, den Vereinten Nationen und anderen Hauptakteuren, um ein kohärentes und umfassendes Konzept in Bezug auf die Seeräuberei zu gewährleisten und die führende Rolle der Union bei den internationalen Anstrengungen zur Bekämpfung der Seeräuberei sicherzustellen. Dies umfasst auch die aktive Unterstützung der Union beim Aufbau von maritimen Kapazitäten in der Region und bei der justiziellen Behandlung der Seeräuberei und ferner die Sorge dafür, dass die in Somalia zu suchenden Ursachen der Seeräuberei angemessen angegangen werden. Außerdem umfasst es die fortgesetzte Unterstützung der Region der Länder des östlichen und südlichen Afrikas und des Indischen Ozeans bei der Umsetzung ihrer Strategie zur Bekämpfung von Seeräuberei und des betreffenden Aktionsplans sowie des Verhaltenskodex von Dschibuti;
i)
er beobachtet die politischen Entwicklungen in der Region und trägt zur Entwicklung der Strategie der Union gegenüber der Region bei; dies gilt auch für die Grenzprobleme zwischen Äthiopien und Eritrea und die Umsetzung des Abkommens von Algier, die Nilbecken-Initiative und andere Anliegen in der Region, die sich auf ihre Sicherheit, ihre Stabilität und ihren Wohlstand auswirken können;
j)
er verfolgt genau die grenzübergreifenden Probleme am Horn von Afrika, einschließlich aller politischen und sicherheitspolitischen Auswirkungen humanitärer Krisen;
k)
er leistet u. a. durch die Leitlinien der EU zu Menschenrechten einen Beitrag zur Umsetzung der Menschenrechtspolitik der Union am Horn von Afrika, insbesondere der Leitlinien der EU zu den Themen Kinder und bewaffnete Konflikte, Gewalt gegen Frauen und Mädchen und Bekämpfung aller Formen der Diskriminierung von Frauen und Mädchen, sowie zur Umsetzung der Politik der Union bezüglich Frauen, Frieden und Sicherheit, auch durch Beobachten der Entwicklungen und diesbezügliche Berichterstattung, sowie durch die Abgabe entsprechender Empfehlungen.
(2) Zur Erfüllung des Mandats geht der Sonderbeauftragte unter anderem wie folgt vor:
a)
Er erteilt Ratschläge und erstattet gegebenenfalls Bericht in Bezug auf die Festlegung der Standpunkte der Union in internationalen Gremien, um proaktiv den umfassenden Strategieansatz der Union gegenüber dem Horn von Afrika zu fördern;
b)
er behält den Überblick über alle Aktivitäten der Union und arbeitet eng mit allen maßgeblichen Delegationen der Union zusammen;
c)
er errichtet eine Präsenz in Mogadischu.
Artikel 4
Ausführung des Mandats
(1) Der Sonderbeauftragte ist für die Ausführung des Mandats verantwortlich und handelt unter der Aufsicht des Hohen Vertreters.
(2) Das Politische und Sicherheitspolitische Komitee (im Folgenden „PSK“) unterhält eine enge Verbindung zu dem Sonderbeauftragten und ist dessen vorrangige Anlaufstelle im Rat. Unbeschadet der Befugnisse des Hohen Vertreters erhält der Sonderbeauftragte im Rahmen des Mandats strategische Leitlinien und politische Vorgaben vom PSK.
(3) Der Sonderbeauftragte arbeitet in enger Absprache mit dem EAD und dessen einschlägigen Dienststellen.
Artikel 5
Finanzierung
(1) Der als finanzieller Bezugsrahmen dienende Betrag zur Deckung der Ausgaben in Verbindung mit dem Mandat des Sonderbeauftragten für den Zeitraum vom 1. Juli 2012 bis zum 30. Juni 2013 beläuft sich auf 4 900 000 EUR.
(2) Die Ausgaben werden nach den für den Gesamthaushaltsplan der Union geltenden Verfahren und Vorschriften verwaltet.
(3) Über die Verwaltung der Ausgaben wird ein Vertrag zwischen dem Sonderbeauftragten und der Kommission geschlossen. Der Sonderbeauftragte ist gegenüber der Kommission für alle Ausgaben rechenschaftspflichtig.
Artikel 6
Aufstellung und Zusammensetzung des Arbeitsstabs
(1) Im Rahmen des Mandats des Sonderbeauftragten und der dafür bereitgestellten Finanzmittel ist der Sonderbeauftragte dafür verantwortlich, einen Arbeitsstab aufzustellen. Im Arbeitsstab muss die für das Mandat erforderliche Fachkompetenz in spezifischen politischen und sicherheitspolitischen Fragen vorhanden sein. Der Sonderbeauftragte unterrichtet den Rat und die Kommission fortlaufend über die Zusammensetzung des Arbeitsstabs.
(2) Die Mitgliedstaaten, die Organe der Union und der EAD können vorschlagen, Personal als Mitarbeiter des Sonderbeauftragten abzuordnen. Die Besoldung dieses abgeordneten Personals geht zulasten des betreffenden Mitgliedstaats, des betreffenden Organs der Union oder des EAD. Von den Mitgliedstaaten zu den Organen der Union oder zum EAD abgeordnete Experten können ebenfalls eine Verwendung beim Sonderbeauftragten erhalten. Sonstige internationale Mitarbeiter, die unter Vertrag genommen werden, besitzen die Staatsangehörigkeit eines Mitgliedstaats.
(3) Alle abgeordneten Mitglieder des Personals unterstehen weiterhin der Aufsicht des abordnenden Mitgliedstaats, des abordnenden Organs der Union oder des EAD und erfüllen ihre Pflichten und handeln im Interesse des Mandats des Sonderbeauftragten.
Artikel 7
Vorrechte und Immunitäten des Sonderbeauftragten und der Mitarbeiter des Sonderbeauftragten
Die Vorrechte, Immunitäten und sonstigen Garantien, die für die Erfüllung und den reibungslosen Ablauf der Mission des Sonderbeauftragten und der Mitarbeiter des Sonderbeauftragten erforderlich sind, werden mit dem Gastland bzw. den Gastländern vereinbart. Die Mitgliedstaaten und die Kommission gewähren die hierfür erforderliche Unterstützung.
Artikel 8
Sicherheit von EU-Verschlusssachen
Der Sonderbeauftragte und die Mitglieder seines Arbeitsstabs beachten die Grundsätze und Mindeststandards für die Sicherheit, die im Beschluss 2011/292/EU des Rates vom 31. März 2011 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-Verschlusssachen (2) niedergelegt sind.
Artikel 9
Zugang zu Informationen und logistische Unterstützung
(1) Die Mitgliedstaaten, die Kommission, der EAD und das Generalsekretariat des Rates stellen sicher, dass der Sonderbeauftragte Zugang zu allen relevanten Informationen erhält.
(2) Die Delegationen der Union und/oder die Mitgliedstaaten - je nachdem, was angemessen ist - leisten logistische Unterstützung in der Region.
Artikel 10
Sicherheit
Gemäß dem Konzept der Union für die Sicherheit des im Rahmen des Titels V des Vertrags in operativer Funktion außerhalb der Union eingesetzten Personals trifft der Sonderbeauftragte entsprechend dem Mandat und der Sicherheitslage in dem geografischen Zuständigkeitsgebiet alle nach vernünftigem Ermessen durchführbaren Maßnahmen für die Sicherheit des dem Sonderbeauftragten direkt unterstellten Personals, indem er insbesondere
a)
auf der Grundlage der Vorgaben des EAD einen missionsspezifischen Sicherheitsplan aufstellt, der missionsspezifische objekt-, organisations- und verfahrensbezogene Sicherheitsmaßnahmen einschließt, die sichere Abwicklung des Transports des Personals in das Missionsgebiet und innerhalb dieses Gebiets sowie die Bewältigung von sicherheitsrelevanten Zwischenfällen regelt und einen Notfall- und Evakuierungsplan für die Mission enthält;
b)
sicherstellt, dass das gesamte außerhalb der Union eingesetzte Personal einen an die Bedingungen im Missionsgebiet angepassten Versicherungsschutz gegen hohe Risiken genießt;
c)
sicherstellt, dass alle außerhalb der Union einzusetzenden Mitarbeiter des Arbeitsstabs des Sonderbeauftragten, einschließlich des vor Ort verpflichteten Personals, vor oder bei Ankunft im Missionsgebiet eine angemessene Sicherheitsausbildung erhalten haben, und zwar auf der Grundlage der dem jeweiligen Missionsgebiet vom EAD zugewiesenen Risikoeinstufungen;
d)
gewährleistet, dass alle vereinbarten Empfehlungen, die im Anschluss an die regelmäßigen Sicherheitsbewertungen abgegeben wurden, umgesetzt werden, und dem Rat, dem Hohen Vertreter und der Kommission schriftliche Berichte über diese Umsetzung und andere sicherheitsrelevante Fragen im Rahmen des Zwischenberichts und des Berichts über die Ausführung des Mandats vorlegt.
Artikel 11
Berichterstattung
(1) Der Sonderbeauftragte erstattet dem Hohen Vertreter und dem PSK regelmäßig mündlich und schriftlich Bericht. Er erstattet auch den Arbeitsgruppen des Rates erforderlichenfalls Bericht. Die regelmäßigen schriftlichen Berichte werden über das COREU-Netz verteilt. Auf Empfehlung des Hohen Vertreters oder des PSK kann der Sonderbeauftragte dem Rat (Auswärtige Angelegenheiten) Bericht erstatten.
(2) Der Sonderbeauftragte erstattet darüber Bericht, auf welche Weise die Initiativen der Union, wie etwa der Beitrag der Union zu Reformen, am besten weitergeführt und die politischen Aspekte der relevanten Entwicklungsvorhaben der Union in Abstimmung mit den Delegationen der Union in der Region einbezogen werden können.
Artikel 12
Koordinierung
(1) Der Sonderbeauftragte trägt zu einem einheitlichen, kohärenten und wirksamen Vorgehen der Union bei und sorgt mit dafür, dass alle Instrumente der Union und Maßnahmen der Mitgliedstaaten konsequent zusammenwirken, damit die politischen Ziele der Union erreicht werden. Die Tätigkeiten des Sonderbeauftragten werden mit denen der Delegationen der Union und der Kommission sowie gegebenenfalls mit denen anderer Sonderbeauftragter, die in der Region tätig sind, insbesondere mit denen des Sonderbeauftragten für die Republik Sudan und die Republik Südsudan und dem Sonderbeauftragten für die AU, abgestimmt. Der Sonderbeauftragte unterrichtet die Vertretungen der Mitgliedstaaten und die Delegationen der Union regelmäßig über seine Arbeit.
(2) Vor Ort hält er engen Kontakt zu den Leitern der Delegationen der Union sowie zu den Leitern der Vertretungen der Mitgliedstaaten. Diese unterstützen den Sonderbeauftragten nach allen Kräften bei der Ausführung seines Mandats. Der Sonderbeauftragte gibt in enger Absprache mit den einschlägigen Delegationen der Union dem Befehlshaber der EUNAVFOR Atalanta, dem Befehlshaber der EUTM Somalia und dem Leiter der EUCAP Nestor vor Ort politische Handlungsempfehlungen. Der Sonderbeauftragte, die Operationsbefehlshaber und der Zivile Operationskommandeur konsultieren einander je nach Bedarf.
(3) Der Sonderbeauftragte wirkt eng mit den Behörden der beteiligten Länder, den VN, der AU, der Zwischenstaatlichen Behörde für Entwicklung (IGAD) sowie mit anderen nationalen, regionalen und internationalen Akteuren und auch mit der Zivilgesellschaft in der Region zusammen.
Artikel 13
Überprüfung
Die Durchführung dieses Beschlusses und seine Kohärenz mit anderen von der Union in der Region geleisteten Beiträgen werden regelmäßig überprüft. Der Sonderbeauftragte unterbreitet dem Rat, dem Hohen Vertreter und der Kommission bis Ende Dezember 2012 einen Zwischenbericht und am Ende des Mandats einen umfassenden Bericht über dessen Ausführung.
Artikel 14
Inkrafttreten
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
Geschehen zu Luxemburg am 25. Juni 2012.