ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 18. April 2012
zur Verlängerung des in Artikel 114 Absatz 6 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union genannten Zeitraums im Zusammenhang mit vom Königreich Schweden gemäß Artikel 114 Absatz 5 AEUV mitgeteilten einzelstaatlichen Bestimmungen über den höchsten zulässigen Cadmiumgehalt von Düngemitteln
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2012) 2461)
(Nur der schwedische Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2012/230/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 114 Absatz 6,
in Erwägung nachstehender Gründe:
I. SACHVERHALT
(1)
Am 17. Oktober 2011 teilte das Königreich Schweden der Kommission gemäß Artikel 114 Absatz 5 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV) mit, es beabsichtige, einzelstaatliche Bestimmungen zur Senkung des zulässigen Cadmiumgehalts phosphorhaltiger Düngemittel auf höchstens 46 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor (entspricht 20 mg Cd/kg P2O5) einzuführen. Diese Maßnahmen würden von der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über Düngemittel (1) abweichen und den Höchstgehalt von 100 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor (entspricht 44 mg Cd/kg P2O5), für den dem Königreich Schweden bereits eine Ausnahmeregelung gewährt wurde, senken.
1. Artikel 114 Absätze 5 und 6 AEUV
(2)
Die Absätze 5 und 6 des Artikels 114 AEUV lauten:
„(5) … teilt […] ein Mitgliedstaat, der es nach dem Erlass einer Harmonisierungsmaßnahme durch das Europäische Parlament und den Rat beziehungsweise durch den Rat oder die Kommission für erforderlich hält, auf neue wissenschaftliche Erkenntnisse gestützte einzelstaatliche Bestimmungen zum Schutz der Umwelt oder der Arbeitsumwelt aufgrund eines spezifischen Problems für diesen Mitgliedstaat, das sich nach dem Erlass der Harmonisierungsmaßnahme ergibt, einzuführen, die in Aussicht genommenen Bestimmungen sowie die Gründe für ihre Einführung der Kommission mit.
(6) Die Kommission beschließt binnen sechs Monaten nach den Mitteilungen […], die betreffenden einzelstaatlichen Bestimmungen zu billigen oder abzulehnen, nachdem sie geprüft hat, ob sie ein Mittel zur willkürlichen Diskriminierung und eine verschleierte Beschränkung des Handels zwischen den Mitgliedstaaten darstellen und ob sie das Funktionieren des Binnenmarkts behindern.
Erlässt die Kommission innerhalb dieses Zeitraums keinen Beschluss, so gelten die in den Absätzen […] 5 genannten einzelstaatlichen Bestimmungen als gebilligt.
Die Kommission kann, sofern dies aufgrund des schwierigen Sachverhalts gerechtfertigt ist und keine Gefahr für die menschliche Gesundheit besteht, dem betreffenden Mitgliedstaat mitteilen, dass der in diesem Absatz genannte Zeitraum gegebenenfalls um einen weiteren Zeitraum von bis zu sechs Monaten verlängert wird.“
2. EU-Recht
(3)
In der Richtlinie 76/116/EWG des Rates vom 18. Dezember 1975 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten für Düngemittel (2) sind die Anforderungen festgelegt, denen Düngemittel genügen müssen, wenn sie mit der Bezeichnung „EG-Düngemittel“ in Verkehr gebracht werden.
(4)
In Anhang I der Richtlinie 76/116/EWG sind die Typenbezeichnungen und die zugehörigen Eigenschaften, beispielsweise die Zusammensetzung, aufgelistet, die jedes Düngemittel, das als „EG-Düngemittel“ bezeichnet werden könnte, aufweisen muss. Die in dieser Liste enthaltenen Typenbezeichnungen sind nach ihrem Gehalt an Primärnährstoffen, d. h. den Elementen Stickstoff, Phosphor und Kalium, in Kategorien unterteilt.
(5)
Gemäß Artikel 7 der Richtlinie 76/116/EWG (3) durften die Mitgliedstaaten aus Gründen der Zusammensetzung, der Kennzeichnung und der Verpackung den Verkehr mit Düngemitteln, die die Bezeichnung „EG-Düngemittel“ trugen und den Bestimmungen dieser Richtlinie genügten, nicht verbieten, beschränken oder behindern.
(6)
Die Kommission hat mit ihrer Entscheidung 2002/399/EG vom 24. Mai 2002 zu vom Königreich Schweden gemäß Artikel 95 Absatz 4 EG-Vertrag mitgeteilten einzelstaatlichen Bestimmungen über den höchsten zulässigen Cadmiumgehalt von Düngemitteln (4) eine Ausnahmeregelung von der Richtlinie 76/116/EWG gewährt und die schwedischen Bestimmungen gebilligt, mit denen das Inverkehrbringen von Düngemitteln, die mehr als 100 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor enthalten, in Schweden verboten wurde. Diese Ausnahmeregelung galt bis 31. Dezember 2005.
(7)
Die Richtlinie 76/116/EWG wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 über Düngemittel ersetzt.
(8)
Gemäß Artikel 35 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 gelten die von der Kommission nach dem ehemaligen Artikel 95 Absatz 6 EG-Vertrag gewährten Ausnahmen von Artikel 7 der Richtlinie 76/116/EWG als Ausnahmen von Artikel 5 der genannten Verordnung und bleiben ungeachtet des Inkrafttretens der Verordnung weiterhin wirksam.
(9)
Laut Erwägungsgrund 15 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird die Kommission die Problematik ungewollter Cadmiumbeimengungen in mineralischen Düngemitteln in Angriff nehmen und gegebenenfalls einen Vorschlag für eine Verordnung erstellen, den sie dem Europäischen Parlament und dem Rat vorlegt. Die Kommission hat umfangreiche Vorarbeiten durchgeführt, allerdings aufgrund der Komplexität der verschiedenen zu berücksichtigenden Faktoren noch keinen Vorschlag verabschiedet.
(10)
Da die Ausnahmeregelung für Schweden nur bis zum 31. Dezember 2005 gewährt worden war, beantragte Schweden im Juni 2005 eine Verlängerung der bestehenden Ausnahmeregelung. Durch die Entscheidung 2006/347/EG der Kommission vom 3. Januar 2006 zu vom Königreich Schweden gemäß Artikel 95 Absatz 4 EG-Vertrag mitgeteilten einzelstaatlichen Bestimmungen über den höchsten zulässigen Cadmiumgehalt von Düngemitteln (5) ist es den schwedischen Behörden gestattet, die einzelstaatlichen Maßnahmen beizubehalten, bis auf EU-Ebene harmonisierte Maßnahmen für Cadmium in Düngemitteln zur Anwendung kommen.
3. Einzelstaatliche Bestimmungen
(11)
Die „Verordnung über chemische Stoffe (Verbote bezüglich Handhabung, Import und Export)“ (1998:944) (6) enthält unter anderem Bestimmungen über den höchstzulässigen Cadmiumgehalt von Düngemitteln einschließlich solcher mit EG-Bezeichnung. Nach Artikel 3 Absatz 1 ist das Inverkehrbringen und die Verbreitung von Düngemitteln, die unter die Zolltarifnummern 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 und 31.05 fallen und einen Cadmiumgehalt von über 100 Gramm je Tonne Phosphor aufweisen, verboten.
(12)
Die gemäß Artikel 114 Absatz 5 AEUV mitgeteilte geplante nationale Maßnahme würde den zulässigen Cadmiumgehalt in phosphorhaltigen Düngemitteln gegenüber dem derzeitigen Höchstwert von 100 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor auf 46 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor (46 mg Cd/kg P, entspricht 20 mg Cd/kg P2O5) senken.
II. VERFAHREN
(13)
Mit Schreiben vom 17. Mai 2011 teilte das Königreich Schweden der Kommission mit, es beantrage gemäß Artikel 114 Absatz 5 AEUV die Genehmigung zur Einführung einzelstaatlicher Bestimmungen zur Senkung des zulässigen Cadmiumgehalts phosphorhaltiger Düngemittel auf eine Höchstkonzentration von 46 Gramm je Tonne Phosphor. Somit beantragen die schwedischen Behörden die Senkung des zulässigen Cadmiumgehalts, der mit der Entscheidung 2006/347/EG als Ausnahmeregelung gestattet wurde.
(14)
Mit Schreiben vom 17. Oktober 2011 übermittelten die schwedischen Behörden der Kommission zusätzlich den Wortlaut der geltenden einzelstaatlichen Rechtsvorschriften, die die durch die Verordnungen 2008:255 und 2009:654 (7) eingeführten Änderungen enthalten.
(15)
Mit Schreiben vom 14. November 2011 informierte die Kommission die schwedischen Behörden, dass der sechsmonatige Prüfungszeitraum gemäß Artikel 114 Absatz 6 am 18. Oktober 2011 beginne.
(16)
Mit Schreiben vom 17. Oktober 2011 setzte die Kommission die übrigen Mitgliedstaaten über den von Schweden gestellten Antrag in Kenntnis. Die Kommission veröffentlichte außerdem eine Bekanntmachung des Antrags im Amtsblatt der Europäischen Union (8), um Dritte über die einzelstaatlichen Maßnahmen zu informieren, die Schweden einzuführen beabsichtigt, sowie über die hierfür angegebenen Gründe. Daraufhin unterstützte Lettland den schwedischen Antrag. Weitere Stellungnahmen gingen bei der Kommission nicht ein.
III. BEURTEILUNG
1. Prüfung der Zulässigkeit
(17)
Artikel 114 Absatz 5 AEUV betrifft Fälle, in denen einzelstaatliche Bestimmungen im Zusammenhang mit einer Harmonisierungsmaßnahme der EU mitgeteilt werden, wobei die einzelstaatlichen Maßnahmen nach Annahme und Durchsetzung der Harmonisierungsmaßnahme eingeführt werden sollen und die neue nationale Maßnahme mit der Harmonisierungsmaßnahme der EU nicht vereinbar wäre. Die einzelstaatlichen Bestimmungen wurden im Zusammenhang mit der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 mitgeteilt, die auf der Grundlage des ehemaligen Artikels 95 EG-Vertrag angenommen wurde; in der genannten Verordnung werden harmonisierte Vorschriften hinsichtlich der Zusammensetzung, Kennzeichnung, Etikettierung und Verpackung von EG-Düngemitteln festgelegt. Nach Artikel 5 der genannten Verordnung dürfen Mitgliedstaaten den freien Verkehr von Düngemitteln nicht aus einem der erwähnten Gründe behindern.
(18)
Darüber hinaus muss sich nach Artikel 114 Absatz 5 AEUV die Mitteilung der beabsichtigten einzelstaatlichen Maßnahmen auf neue wissenschaftliche Erkenntnisse stützen, die im Zusammenhang mit dem Schutz der Umwelt oder der Arbeitsumwelt aufgrund eines spezifischen Problems, das sich für den mitteilenden Mitgliedstaat nach dem Erlass der Harmonisierungsmaßnahme ergibt, relevant sind; des Weiteren muss der Mitteilung eine Beschreibung der Gründe für die Einführung der beabsichtigten einzelstaatlichen Maßnahmen beigefügt sein.
(19)
Zur Untermauerung des Antrags auf eine stärkere Begrenzung des Cadmiumgehalts phosphathaltiger Düngemittel legten die schwedischen Behörden eine nationale Risikobewertung und einige Untersuchungen vor. Diese Bewertung berücksichtigt die 2007 im Sinne der Verordnung (EWG) Nr. 793/93 des Rates erstellte allgemeine Risikobewertung für Cadmium und Cadmiumoxid (9), eine wissenschaftliche Stellungnahme der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit (10) sowie neue und alte Daten im Zusammenhang mit der Beurteilung der Gefährdung der menschlichen Gesundheit und der Umwelt durch cadmiumhaltige Düngemittel in Schweden. Die schwedische Risikobewertung ist im Internet veröffentlicht (11).
(20)
Den schwedischen Behörden zufolge geht aus der neuen Risikobewertung hervor, dass die Exposition gegenüber Cadmium zum Schutz der Gesundheit der schwedischen Bevölkerung langfristig gesenkt werden muss. Da die Exposition von der Cadmiumaufnahme über hauptsächlich aus Pflanzen gewonnene Nahrungsmittel abhängt, muss das mit der hohen Cadmiumbelastung von Nutzpflanzen verbundene Risiko gesenkt werden. Ackerböden sind in Schweden in der Regel saurer als in Mitteleuropa. Aufgrund dieser spezifischen Gegebenheit ist Cadmium für Pflanzen leichter aufnehmbar.
(21)
Darüber hinaus sollen mit der Senkung der einzelstaatlichen Beschränkung von bisher 100 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor auf 46 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor die Cadmiumanreicherung in Böden reduziert und außerdem die Gefährdung aquatischer Organismen in sehr weichem Wasser, wie es in Schweden vorkommt, verringert werden.
(22)
In Anbetracht der vorstehenden Ausführungen ist die Kommission der Auffassung, dass der vom Königreich Schweden gestellte Antrag auf Genehmigung der Senkung des Cadmiumgehalts in Düngemitteln auf höchstens 46 Gramm Cadmium je Tonne Phosphor zulässig ist.
2. Bezugnahme auf Artikel 114 Absatz 6 Unterabsatz 3 AEUV
2.1. Rechtfertigung aufgrund des schwierigen Sachverhalts
(23)
Zur Untermauerung seines Antrags hat Schweden eine neue im Januar 2011 abgeschlossene Risikobewertung durchgeführt, in der die PNEC-Werte (Predicted No-Effect Concentration) für Organismen, die für verschiedene Umweltkompartimente repräsentativ sind, mit den Cadmium-Konzentrationen in der Umwelt in Schweden verglichen werden. In der schwedischen Mitteilung wird auch auf bestimmte Untersuchungen, die im Rahmen der früheren gemäß Artikel 114 Absatz 4 des Vertrags bei der Kommission eingereichten Anträge vorgelegt wurden, und auf die EU-Risikobewertung für Cadmium und Cadmiumoxid hingewiesen.
(24)
Die PNEC-Werte für Süßwasser hängen vom Härtegrad ab. Da das Wasser in schwedischen Binnengewässern ausgesprochen weich ist, dürfte für aquatische Organismen Toxizität bei einer niedrigeren Cadmium-Konzentration gegeben sein, als dies in anderen Teilen Europas der Fall ist. Daher sind die schwedischen Behörden der Auffassung, dass aquatische Organismen in schwedischen Gewässern im Allgemeinen sensibler auf zusätzliches Cadmium reagieren dürften als in mittel- und südeuropäischen Gewässern.
(25)
Aus Ergebnissen 2006 und 2009 in schwedischen Oberflächengewässern durchgeführter Überwachungsprogramme geht hervor, dass rund 1 % der Seen und 7 % der Küstengewässer Cadmium-Konzentrationen aufweisen, die höher sind als die PNEC-Werte. In einer 2008 durchgeführten Überprüfung wurde der Schluss gezogen, dass die Maßnahmen zur Emissionsminderung bei den meisten Metallen zu erheblich geringeren Konzentrationen in aquatischen Organismen geführt haben; im Fall von Cadmium ist die Lage allerdings weniger eindeutig. Die in den letzten Jahren zunehmenden Auswirkungen auf das Immunsystem von Fischen (Aalmutter) scheinen mit den zunehmenden Cadmium-Konzentrationswerten bei Fischen zu korrelieren. 2011 wurde ein weiterer Bericht erstellt mit dem Ziel, die künftige Entwicklung der Cadmiumwerte in Ackerböden und Kulturen zu beschreiben und die in 100 Jahren gemessenen Konzentrationen zu schätzen; anhand der Ergebnisse wurde ein Worst-Case-Szenario entwickelt, um für 100 Jahre im Voraus die Gefährdung aquatischer Organismen in Gewässern zu schätzen, die in der Nähe gedüngter Felder liegen.
(26)
Die schwedischen Behörden kommen in ihrer Bewertung zu dem Schluss, dass für aquatische Organismen in ausgesprochen weichem Wasser (mit einem Härtegrad von weniger als 5 mg CaCO3/l) auf längere Sicht ein erhöhtes Risiko bestehen könnte. Dies ist jedoch nur für kleine Bäche wahrscheinlich, in denen Dränwasser aus Ackerboden wenig verdünnt wird. Weitere aus der Verwendung von Cadmium in Düngemitteln resultierende Umweltrisiken wurden von den schwedischen Behörden nicht festgestellt.
(27)
Angesichts der Komplexität der Zusammenhänge zwischen der Cadmiumeinbringung über phosphathaltige Düngemittel, der möglichen Anreicherung und der Umweltgefährdung, wie sie sich bereits bei der Auswertung ähnlicher Anträge auf Ausnahmeregelungen aus Österreich, Finnland und der Tschechischen Republik sowie bei den früheren Anträgen aus Schweden gezeigt haben, bat die Kommission den Ausschuss „Gesundheits- und Umweltrisiken“ (SCHER) um eine Stellungnahme zur Qualität der schwedischen Risikobewertung insgesamt, zu etwaigen nennenswerten Mängeln, zur Angemessenheit der untersuchten Szenarien und zu den zugrunde gelegten Annahmen sowie zur Zuverlässigkeit und Gültigkeit der Schlussfolgerungen bezüglich der ermittelten Umweltrisiken.
(28)
Der SCHER gab seine Stellungnahme am 27. Februar 2012 (12) ab. Der Ausschuss kam zu dem Schluss, dass der schwedische Bericht eine gute wissenschaftliche Qualität aufweise, die untersuchten Szenarien im Allgemeinen angemessen und die meisten in den Szenarien herangezogenen Parameter akzeptabel sind. Der SCHER ist jedoch der Auffassung, dass eine Reihe von Feststellungen und/oder Annahmen im Bericht nicht hinreichend belegt sind. Beispielsweise wird bei den Beobachtungen aus den Fisch-Überwachungsprogrammen ein ursächlicher Zusammenhang angenommen, der nicht bewiesen ist. Ein weiteres Beispiel ist die wichtige Annahme (von zentraler Bedeutung für die Risikobewertung) eines Verdünnungsfaktors von 0,5, der bei der Berechnung der Cadmium-Konzentration im Oberflächenwasser von Bächen herangezogen wurde. Zur Untermauerung dieser Annahme werden keinerlei wissenschaftliche Belege oder Begründungen vorgelegt. Der SCHER stellt ferner fest, dass bei einigen Szenarien eher Worst-Case-Bedingungen zugrunde gelegt wurden. Beispielsweise stützen sich die Berechnungen für die Phosphatverwendung in Ackerböden auf Ausbringmengen, die tatsächlich auf weniger als 25 % der schwedischen Böden zutreffen. Die Berechnungen der Konzentrationswerte im Oberflächenwasser der Bäche nach Dränung erscheinen problematisch; die vorgeschlagenen Werte entsprechen nicht den gemessenen Konzentrationen, die an anderer Stelle im Bericht angegeben werden. Die in der schwedischen Risikobewertung herangezogenen PNEC-Werte sind die, die im EU RAR über Cadmium genannt werden, und können daher vom SCHER unterstützt werden. Die vorgelegten Risikoquotienten hängen somit ausschließlich von der Ermittlung der Exposition ab, d. h. von der geschätzten Cadmiumkonzentration in schwedischen Oberflächengewässern. Letztere hängt wiederum von dem - nicht begründeten - Boden/Bach-Verdünnungsfaktor ab. Auch der Annahme, der Boden adsorbiere kein Cadmium, stimmt der SCHER nicht zu. Dies ist nur der Fall, wenn der Boden bereits stark kontaminiert ist und es in einem stabilen Zustand zu keiner Nettoadsorption kommt - dies ist in Schweden nicht der Fall. Des Weiteren wird in dem schwedischen Bericht angenommen, dass es in einer Tiefe von mehr als 30 cm zu keiner Cadmiumadsorption im Boden komme - was ebenfalls nicht zutrifft. Daher unterstützt der SCHER die von den schwedischen Behörden vorgelegten Ergebnisse für Bäche nicht, die das einzige Umweltkompartiment sind, für den die schwedischen Behörden Risiken ermittelt hatten.
(29)
Gleichwohl verweist der SCHER auf die frühere Bewertung des CSTEE (Wissenschaftlicher Ausschuss für Toxikologie, Ökotoxikologie und Umwelt) aus dem Jahr 2002, der zufolge aufgrund von Schätzungen für die meisten Böden in Europa nicht mit einer Erhöhung der Cadmiumkonzentration über die Schwelle von 46 mg Cd/kg P hinaus zu rechnen sei. Der SCHER bestätigt, dass diese Schätzungen auch für schwedische Ackerböden nach wie vor vertretbar sind, und merkt an, dass sich die Ableitung auf ein „Stillstandsprinzip“ stützte und nicht auf eine Risikobewertung, wie es in der vorliegenden Rechtfertigung der schwedischen Behörden der Fall ist.
(30)
Obwohl der SCHER in seiner Stellungnahme vom 27. Februar 2012 der Auffassung ist, dass der Risikobewertungsbericht der schwedischen Behörden von guter wissenschaftlicher Qualität ist und neue relevante Daten enthält, bleiben einige Unsicherheiten bezüglich bestimmter zentraler Annahmen der schwedischen Behörden bestehen, die Letztere zu dem Schluss führen, es bestehe eine Gefährdung aquatischer Organismen in kleinen Bächen in Schweden. Hier ist eine weitere Klärung durch die schwedischen Behörden erforderlich, damit die Kommission abschließend Stellung nehmen kann.
2.2. Keine Gefahr für die menschliche Gesundheit
(31)
In ihrer Rechtfertigung stellen die schwedischen Behörden Risiken für empfindliche Bevölkerungsgruppen (Diabetiker, Personen mit Osteoporose oder Eisenmangel) fest. Diese Risiken entstehen durch eine langfristige Exposition gegenüber Cadmium über die Ernährung. Deshalb ist mit einem Beschluss, die Bewertung der Situation in Schweden um einen weiteren Zeitraum von sechs Monaten zu verlängern, keine Gefahr für die menschliche Gesundheit verbunden. Diese zusätzliche Frist gestattet es der Kommission, weitere von den schwedischen Behörden zu liefernde Erläuterungen zu berücksichtigen und so zu einem endgültigen Beschluss zu gelangen.
(32)
Gestützt auf die vorstehenden Ausführungen vertritt die Kommission die Auffassung, dass die in Artikel 114 Absatz 6 Unterabsatz 3 genannten Bedingungen erfüllt sind, so dass sie von der Möglichkeit der Verlängerung des sechsmonatigen Zeitraums, in dem sie die von Schweden mitgeteilten einzelstaatlichen Bestimmungen billigen oder ablehnen muss, Gebrauch machen kann.
IV. FAZIT
(33)
Aufgrund dieser Ausführungen lässt sich feststellen, dass der Antrag des Königreichs Schweden auf Einführung einzelstaatlicher Bestimmungen, die von der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 abweichen, zulässig ist.
(34)
Allerdings ist die Kommission der Auffassung, dass es angesichts des schwierigen Sachverhalts und mangels einer Gefahr für die menschliche Gesundheit gerechtfertigt ist, den in Artikel 114 Absatz 6 Unterabsatz 1 AEUV genannten Zeitraum um einen weiteren Zeitraum bis zum 18. Oktober 2012 zu verlängern -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Gemäß Artikel 114 Absatz 6 Unterabsatz 3 AEUV wird der Zeitraum, in dem die in Aussicht genommenen einzelstaatlichen Bestimmungen zum Cadmiumgehalt in Düngemitteln, die vom Königreich Schweden am 17. Oktober 2011 gemäß Artikel 114 Absatz 5 AEUV mitgeteilt wurden, gebilligt oder abgelehnt werden können, bis zum 18. Oktober 2012 verlängert.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an das Königreich Schweden gerichtet.
Brüssel, den 18. April 2012