NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
DELEGIERTE VERORDNUNG (EU) Nr. 311/2012 DER KOMMISSION
vom 21. Dezember 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 809/2004 zur Umsetzung der Richtlinie 2003/71/EG des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf bestimmte Angaben für den Prospekt und auf Werbung
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2003/71/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 4. November 2003 betreffend den Prospekt, der beim öffentlichen Angebot von Wertpapieren oder bei deren Zulassung zum Handel zu veröffentlichen ist, und zur Änderung der Richtlinie 2001/34/EG (1), insbesondere auf Artikel 7 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der Verordnung (EG) Nr. 809/2004 der Kommission (2) müssen Drittlandemittenten die historischen Finanzinformationen, die beim öffentlichen Angebot von Wertpapieren oder bei deren Zulassung zum Handel an einem geregelten Markt im Prospekt enthalten sein müssen, nach den International Financial Reporting Standards (IFRS) oder den nationalen Rechnungslegungsstandards eines Drittlands erstellen, sofern diese den IFRS gleichwertig sind.
(2)
Um die Gleichwertigkeit der allgemein anerkannten Rechnungslegungsgrundsätze (Generally Accepted Accounting Principles, GAAP) eines Drittlands mit den in das Unionsrecht übernommenen IFRS bewerten zu können, wird in der Verordnung (EG) Nr. 1569/2007 der Kommission (3) der Begriff der Gleichwertigkeit definiert und ein Mechanismus für die Feststellung der Gleichwertigkeit der GAAP eines Drittlands festgelegt. Nach den Bedingungen dieses Mechanismus konnte es Drittlandemittenten vorübergehend, nämlich bis zum 31. Dezember 2011 gestattet werden, die GAAP von Drittländern zu verwenden, die ihre Standards den IFRS annäherten oder sich zu deren Übernahme verpflichtet hatten. Die Bemühungen der Länder, die Maßnahmen zur Annäherung ihrer Rechnungslegungsstandards an die IFRS oder zu deren Übernahme eingeleitet haben, müssen bewertet werden. Die Verordnung (EG) Nr. 1569/2007 wurde deshalb geändert und die Übergangsfrist bis zum 31. Dezember 2014 verlängert. Die Kommission hat dem von der Europäischen Wertpapier- und Marktaufsichtsbehörde (ESMA) im November 2010 vorgelegten Bericht zu China, Kanada, Indien und Südkorea, denen in der Entscheidung 2008/961/EG der Kommission vom 12. Dezember 2008 über die Verwendung der nationalen Rechnungslegungsgrundsätze bestimmter Drittländer und der International Financial Reporting Standards durch Wertpapieremittenten aus Drittländern bei der Erstellung ihrer konsolidierten Abschlüsse (4) und der Verordnung (EG) Nr. 1289/2008 der Kommission vom 12. Dezember 2008 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 809/2004 der Kommission zur Umsetzung der Richtlinie 2003/71/EG des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf bestimmte Angaben für den Prospekt und auf Werbung (5) eine Übergangsfrist eingeräumt worden war, sowie den Aktualisierungen zu China und Indien vom April 2011 Rechnung getragen.
(3)
Im April 2010 legte das chinesische Finanzministerium einen Fahrplan für die weitere Annäherung der Rechnungslegungsstandards für gewerbliche Unternehmen an die IFRS („Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises (ASBE) with IFRS“) vor, in dem China die Fortsetzung des Konvergenzprozesses zusagt. Seit Oktober 2010 sind alle vom International Accounting Standards Board ausgegebenen Standards und Interpretationen in den ASBE umgesetzt. Der Konvergenzstand wurde von der ESMA als zufrieden stellend bezeichnet und die Unterschiede sind nicht so groß, dass sie als Verstoß gegen die IFRS angesehen werden könnten. Aus diesem Grund sollten die chinesischen ASBE ab dem 1. Januar 2012 als gleichwertig mit den übernommenen IFRS betrachtet werden.
(4)
Das Accounting Standards Board of Canada hat sich im Januar 2006 öffentlich dazu verpflichtet, die IFRS bis zum 31. Dezember 2011 zu übernehmen. Es hat der Aufnahme der IFRS in das Handbuch des Canadian Institute of Chartered Accountants zugestimmt, womit die IFRS ab 2011 für alle öffentlich rechenschaftspflichtigen gewinnorientierten Unternehmen als kanadische GAAP zu betrachten sind. Aus diesem Grund sollten die kanadischen GAAP ab dem 1. Januar 2012 als gleichwertig mit den übernommenen IFRS betrachtet werden.
(5)
Die Korean Financial Supervisory Commission und das Korean Accounting Institute haben sich im März 2007 öffentlich dazu verpflichtet, die IFRS bis zum 31. Dezember 2011 zu übernehmen. Das Korean Accounting Standards Board hat die IFRS als koreanische IFRS (K-IFRS) übernommen. K-IFRS sind mit den IFRS identisch und seit 2011 für alle börsennotierten Gesellschaften in Südkorea verbindlich vorgeschrieben. Auch nicht börsennotierte Finanzinstitute und staatseigene Unternehmen müssen die K-IFRS anwenden. Sonstigen nicht börsennotierten Gesellschaften ist die Anwendung freigestellt. Aus diesem Grund sollten die GAAP Südkoreas ab dem 1. Januar 2012 als gleichwertig mit den übernommenen IFRS betrachtet werden.
(6)
Die indische Regierung und das Indian Institute of Chartered Accountants haben sich im Juli 2007 öffentlich dazu verpflichtet, die IFRS bis zum 31. Dezember 2011 zu übernehmen, um bis zum Ende des Programms vollständige Konvergenz der indischen GAAP mit den IFRS zu erreichen. Bei einer Vor-Ort-Untersuchung im Januar 2011 stellte die ESMA allerdings fest, dass zwischen den indischen GAAP und den IFRS offenbar eine Reihe von Unterschieden bestehen, die sich in der Praxis als signifikant erweisen könnten. Auch der Zeitplan für die Erreichung eines mit den IFRS in Einklang stehenden Berichtswesens ist nach wie vor ungewiss. Da kein indischer Emittent von der Möglichkeit einer freiwilligen frühzeitigen Anwendung der IFRS Gebrauch gemacht hat, liegen hinsichtlich der Durchsetzung der IFRS keine Erfahrungswerte vor.
(7)
Damit Drittlandemittenten ihre Jahres- und Halbjahresabschlüsse in der Union nach den indischen GAAP aufstellen können, sollte die Übergangszeit um maximal drei Jahre, d. h. bis zum 31. Dezember 2014, verlängert werden.
(8)
Da die Übergangszeit, in der die GAAP Chinas, Kanadas, Südkoreas und Indiens im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 809/2004 als gleichwertig anerkannt wurden, am 31. Dezember 2011 endet, sollte die vorliegende Verordnung ab dem 1. Januar 2012 gelten. Dies würde den in der Union notierten Emittenten aus den genannten Drittländern Rechtssicherheit bieten und das Risiko, dass diese eine Überleitungsrechnung zu den IFRS erstellen müssen, ausschalten. Durch die Rückwirkung wird jede potenzielle zusätzliche Belastung für die betreffenden Emittenten abgemildert.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 809/2004 sollte daher entsprechend geändert werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Artikel 35 der Verordnung (EG) Nr. 809/2004 wird wie folgt geändert:
1.
In Absatz 5 wird folgender Unterabsatz 2 angefügt:
„Ab dem 1. Januar 2012 können Drittlandemittenten für die Darstellung ihrer historischen Finanzinformationen neben den in Unterabsatz 1 genannten Standards die folgenden Standards verwenden:
a)
die Generally Accepted Accounting Principles der Volksrepublik China,
b)
die Generally Accepted Accounting Principles Kanadas,
c)
die Generally Accepted Accounting Principles der Republik Korea.“
2.
Absatz 5a erhält folgende Fassung:
„(5a) Drittstaatemittenten unterliegen für den Fall, dass sie ihre historischen Finanzinformationen nach den Generally Accepted Accounting Principles der Republik Indien aufstellen, weder der Bestimmung in Anhang I Punkt 20.1, Anhang IV Punkt 13.1, Anhang VII Punkt 8.2, Anhang X Punkt 20.1 oder Anhang XI Punkt 11.1, wonach die in einem Prospekt enthaltenen historischen Finanzinformationen über Geschäftsjahre, die den am oder nach dem 1. Januar 2015 beginnenden Geschäftsjahren vorausgehen, in Form eines neu zu erstellenden Abschlusses vorgelegt werden müssen, noch der Bestimmung in Anhang VII Punkt 8.2a, Anhang IX Punkt 11.1 oder Anhang X Punkt 20.1a, wonach die Unterschiede zwischen den im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1606/2002 übernommenen International Financial Reporting Standards und den Rechnungslegungsgrundsätzen, nach denen diese Informationen für am oder nach dem 1. Januar 2015 beginnende Geschäftsjahre erstellt wurden, dargelegt werden müssen.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2012.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 21. Dezember 2011