ROZHODNUTÍ RADY 2012/308/SZBP
ze dne 26. dubna 2012
o přistoupení Evropské unie ke Smlouvě o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 37 spojení s čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) odst. 8 a druhým pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii (dále jen „smlouva“) byla podepsána dne 24. února 1976 Indonéskou republikou, Malajsií, Filipínskou republikou, Singapurskou republikou a Thajským královstvím. Ode dne podpisu se smluvními stranami smlouvy staly také tyto země: Brunej Darussalam, Kambodžské království, Laoská lidově demokratická republika, Barma/Myanmar, Vietnamská socialistická republika, Nezávislý stát Papua-Nová Guinea, Čínská lidová republika, Indická republika, Japonsko, Pákistánská islámská republika, Korejská republika, Ruská federace, Nový Zéland, Mongolsko, Australské společenství, Francouzská republika, Demokratická republika Východní Timor, Bangladéšská lidová republika, Srílanská demokratická socialistická republika, Korejská lidově demokratická republika, Spojené státy americké, Turecká republika a Kanada.
(2)
Cílem smlouvy je podporovat mír, stabilitu a spolupráci v tomto regionu. Za tímto účelem vyzývá k urovnávání sporů mírovými prostředky, zachování míru, předcházení konfliktům a posílení bezpečnosti v jihovýchodní Asii. Z těchto důvodů odpovídají pravidla a zásady stanovené ve smlouvě cílům společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie.
(3)
Smlouva kromě toho stanoví zlepšení hospodářské, obchodní, sociální, technologické a vědecké spolupráce, jakož i zrychlení hospodářského růstu v regionu, a to podporováním většího využití zemědělství a průmyslu zemí jihovýchodní Asie, zvýšením objemu jejich obchodu a vylepšením jejich ekonomické infrastruktury. Smlouva tedy podporuje spolupráci s rozvojovými zeměmi tohoto regionu, jakož i hospodářskou, finanční a technickou spolupráci s jinými zeměmi než rozvojovými.
(4)
Rada na svém zasedání konaném ve dnech 4. a 5. prosince 2006 zmocnila předsednictví a Komisi k vyjednání přistoupení Unie a Evropského společenství ke smlouvě.
(5)
Dopisem ze dne 7. prosince 2006 informovaly Unie a Evropské společenství Kambodžu, jakožto koordinátora společenství ASEAN pro vztahy s EU, o svém rozhodnutí požádat o přistoupení ke smlouvě, s výhradou porozumění vyjádřených v tomto dopise.
(6)
Dne 28. května 2009 oznámilo Thajsko, které v té době předsedalo společenství ASEAN, souhlas všech států jihovýchodní Asie s přistoupením Unie a Evropského společenství ke smlouvě, s výhradou vstupu třetího protokolu ke smlouvě v platnost.
(7)
Třetí protokol ke smlouvě, který byl podepsán dne 23. července 2010, umožňuje přistoupení regionálních organizací ke smlouvě.
(8)
Třetí protokol ke smlouvě vstoupil v platnost, a Unie by proto měla ke smlouvě přistoupit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Unie ke Smlouvě o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii se schvaluje jménem Unie.
Znění smlouvy a jejích tří pozměňovacích protokolů, jakož i listiny o přistoupení Unie ke smlouvě, jsou připojeny k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Rada zmocňuje vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, aby jménem Unie podepsala a uložila listinu o přistoupení ke smlouvě.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 26. dubna 2012.
BESCHLUSS 2012/308/GASP DES RATES
vom 26. April 2012
über den Beitritt der Europäischen Union zum Vertrag über Freundschaft und Zusammenarbeit in Südostasien
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere Artikel 37 in Verbindung mit Artikel 31 Absatz 1,
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere Artikel 209 und 212 in Verbindung mit Artikel 218 Absatz 6 Buchstabe a und Artikel 218 Absatz 8 Unterabsatz 2,
auf gemeinsamen Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik und der Europäischen Kommission,
nach Zustimmung des Europäischen Parlaments,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Vertrag über Freundschaft und Zusammenarbeit in Südostasien (im Folgenden „Vertrag“) wurde am 24. Februar 1976 von der Republik Indonesien, Malaysia, der Republik der Philippinen, der Republik Singapur und dem Königreich Thailand unterzeichnet. Seit dem Zeitpunkt seiner Unterzeichnung, sind die folgenden Länder ebenfalls Unterzeichner des Vertrags geworden: Brunei Darussalam, das Königreich Kambodscha, die Demokratische Volksrepublik Laos, Birma/Myanmar, die Sozialistische Republik Vietnam, der Unabhängige Staat Papua-Neuguinea, die Volksrepublik China, die Republik Indien, Japan, die Islamische Republik Pakistan, die Republik Korea, die Russische Föderation, Neuseeland, die Mongolei, der Australische Bund, die Französische Republik, die Demokratische Republik Osttimor, die Volksrepublik Bangladesch, die Demokratische Sozialistische Republik Sri Lanka, die Demokratische Volksrepublik Korea, die Vereinigten Staaten von Amerika, die Republik Türkei und Kanada.
(2)
Der Vertrag zielt auf die Förderung von Frieden, Stabilität und Zusammenarbeit in der Region. Er hat die friedliche Beilegung von Streitigkeiten, die Wahrung des Friedens, die Konfliktprävention und die Verbesserung der Sicherheit in Südostasien zum Gegenstand. Die Bestimmungen und Grundsätze des Vertrags entsprechen somit den Zielen der Gemeinsamen Außen- und Sicherheitspolitik der Union.
(3)
Des Weiteren zielt der Vertrag auf die Verbesserung der Zusammenarbeit in den Bereichen Wirtschaft, Handel, Soziales, Technik und Wissenschaft sowie auf die Beschleunigung des Wirtschaftswachstums in der Region durch Förderung einer stärkeren Nutzung von Landwirtschaft und Industrie der südostasiatischen Staaten, der Ausweitung ihres Handels und der Verbesserung ihrer wirtschaftlichen Infrastruktur. Daher fördert der Vertrag die Zusammenarbeit mit den Entwicklungsländern der Region sowie auch die wirtschaftliche, finanzielle und technische Zusammenarbeit mit anderen Ländern als Entwicklungsländern.
(4)
Der Rat hat auf seiner Tagung am 4. und 5. Dezember 2006 den Vorsitz und die Kommission ermächtigt, Verhandlungen über den Beitritt der Union und der Europäischen Gemeinschaft zum Vertrag zu führen.
(5)
Mit Schreiben vom 7. Dezember 2006 haben die Union und die Europäische Gemeinschaft Kambodscha in seiner Eigenschaft als ASEAN-Koordinator für die Beziehungen zur Union von ihrer Entscheidung informiert, vorbehaltlich der in dem Schreiben wiedergegebenen Vereinbarungen den Beitritt zum Vertrag zu beantragen.
(6)
Am 28. Mai 2009 hat Thailand, das zu diesem Zeitpunkt den ASEAN-Vorsitz innehatte, erklärt, dass alle Staaten Südostasiens vorbehaltlich des Inkrafttretens des Dritten Protokolls zum Vertrag dem Beitritt der Union und der Europäischen Gemeinschaft zu diesem Vertrag zustimmen.
(7)
Das Dritte Protokoll zum Vertrag, das am 23. Juli 2010 unterzeichnet wurde, ermöglicht den Beitritt regionaler Organisationen zu diesem Vertrag.
(8)
Die Union sollte daher dem Vertrag nach dem Inkrafttreten des Dritten Protokolls zum Vertrag beitreten -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der Beitritt der Union zum Vertrag über Freundschaft und Zusammenarbeit in Südostasien wird im Namen der Union genehmigt.
Der Wortlaut des Vertrags und seiner drei Änderungsprotokolle sowie der Urkunde über den Beitritt der Union zu dem Vertrag ist diesem Beschluss beigefügt.
Artikel 2
Der Rat ermächtigt hiermit die Hohe Vertreterin für Außen- und Sicherheitspolitik der Union, die Urkunde über den Beitritt zum Vertrag im Namen der Union zu unterzeichnen und zu hinterlegen.
Artikel 3
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
Geschehen zu Luxemburg am 26. April 2012.