ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. srpna 2010
o dočasném uvádění na trh odrůd Avena strigosa Schreb. nezapsaných ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin nebo v katalozích odrůd vedených členskými státy
(oznámeno pod číslem K(2010) 5835)
(Text s významem pro EHP)
(2010/468/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (1), a zejména na čl. 17 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve směrnici Komise 2009/74/ES ze dne 26. června 2009, kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/55/ES a 2002/57/ES, pokud jde o botanické názvy rostlin, vědecké názvy ostatních organismů a některé přílohy směrnic 66/401/EHS, 66/402/EHS a 2002/57/ES s přihlédnutím k vývoji vědeckých a technických poznatků (2), byl druh Avena strigosa Schreb. (dále jen „A. strigosa“) uznán jako samostatný druh, který má být zahrnut do seznamu druhů v rámci směrnice 66/402/EHS.
(2)
Je prokázáno, že A. strigosa je jednou z plodin, které jsou nejúčinnější v boji proti půdní erozi, vylučování dusíku, a to zejména dusičnanů ze zemědělských zdrojů, a představuje významnou složku směsí osiv pícnin. Podle informací předložených orgány šesti členských států (Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, a Portugalsko) poptávka po osivu tohoto druhu v uplynulých letech v Unii významně vzrostla, především v těchto členských státech.
(3)
Než vstoupila v platnost směrnice 2009/74/ES a než byl následně druh A. strigosa zařazen mezi druhy, na něž se vztahuje směrnice 66/402/EHS, zajišťovala zásobování trhu osivem tohoto druhu v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy vnitrostátní produkce a především dovoz ze třetích zemí. Poté, co byl druh A. strigosa zařazen do seznamu druhů v rámci směrnice 66/402/EHS, lze uvádět na trh a dovážet pouze osiva odrůd zapsaných ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin.
(4)
Od zařazení druhu A. strigosa na seznam druhů, na něž se vztahuje směrnice 66/402/EHS, byly do Společného katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin zapsány pouze dvě odrůdy uvedeného druhu.
(5)
Vzhledem k tomu došlo k přechodným obtížím ve všeobecném zásobování druhem A. strigosa a očekává se, že tyto obtíže budou pokračovat i nadále. Jediným způsobem, jak lze tyto obtíže překonat, je, aby členské státy na stanovené období a za předpokladu dodržení přiměřeného maximálního množství povolily uvádění na trh odrůd druhu A. strigosa, které nejsou zapsány ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin nebo v katalozích odrůd vedených členskými státy.
(6)
Členské státy by tedy měly být oprávněny dočasně povolit uvádění tohoto osiva na trh za dodržení určitých podmínek a omezení, aniž by tím byla dotčena přísnější opatření týkající se výskytu Avena fatua v osivu obilovin, která mohou podle příslušných rozhodnutí Komise uplatňovat Dánsko, Estonsko, Irsko, Lotyšsko, Litva, Malta, Nizozemsko, Finsko, Švédsko a Spojené království v případě Severního Irska.
(7)
Podle informací, které členské státy předložily Komisi, bude k překonání zásobovacích obtíží zapotřebí v období do 31. prosince 2010 celkem 4 970 tun (Belgie 300 tun, Německo 200 tun, Španělsko 300 tun, Francie 3 700 tun, Itálie 220 tun, a Portugalsko 250 tun). Aby se zajistilo, že je osivo dostatečně kvalitní, mělo by splňovat alespoň požadavky přílohy II směrnice 66/402/EHS, pokud jde o klíčivost, technickou čistotu a výskyt semen jiných druhů rostlin pro kategorii certifikované osivo druhé generace druhu A. strigosa.
(8)
Je vhodné, aby jeden z členských států zajistil, aby množství osiva, které mohou členské státy podle tohoto rozhodnutí povolit uvést na trh, nepřekročilo celkové maximální množství 4 970 tun, jež je nezbytné k překonání zásobovacích obtíží. V souladu s požadavky uvedených šesti členských států by jako jediný koordinátor měla působit Francie. Aby se zajistila funkčnost systému zřízeného tímto rozhodnutím, je dále zapotřebí, aby koordinující členský stát, ostatní členské státy a Komise neprodleně začaly sdílet informace týkající se žádostí o povolení uvedení na trh a udělování těchto povolení.
(9)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Uvádění odrůd druhu A. strigosa, které nejsou zapsány ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin nebo v katalozích odrůd vedených členskými státy, na trh v Unii se povoluje na období do 31. prosince 2010 a podléhá podmínkám stanoveným v odstavcích 2 až 5.
2. Celkové množství osiva, jehož uvedení na trh v Unii se podle tohoto rozhodnutí povoluje, nesmí překročit 4 970 tun.
3. Osivo uvedené v odstavci 1 musí splňovat požadavky přílohy II směrnice 66/402/EHS, pokud jde o klíčivost, technickou čistotu a výskyt semen jiných druhů rostlin pro kategorii certifikované osivo druhé generace druhu A. strigosa.
4. Aniž jsou dotčeny požadavky na označování podle směrnice 66/402/EHS, uvede se na úřední návěsce prohlášení, že dané osivo patří do kategorie, která vyhovuje méně přísným požadavkům, než stanoví uvedená směrnice, a že jde o kategorii nižší než kategorie certifikované osivo druhé generace. Barva návěsky musí být hnědá.
5. Uvedení osiva podle odstavce 1 na trh se povoluje na základě žádosti v souladu s článkem 2.
Článek 2
Dodavatel osiva, který chce uvést na trh osivo podle čl. 1 odst. 1, požádá o povolení členský stát, v němž je usazen, nebo členský stát, kde chce osivo uvést na trh. V žádosti se uvede množství osiva, které chce dodavatel na trh uvést.
Dotčený členský stát povolí dodavateli uvést na trh množství osiva uvedené v žádosti, ledaže:
a)
je dostatečně odůvodněné pochybovat o tom, zda je dodavatel schopen množství osiva uvedené v žádosti uvést na trh a že jej skutečně má v úmyslu na trh uvést, nebo
b)
s ohledem na informace poskytnuté koordinujícím členským státem uvedeným v čl. 3 třetím pododstavci by udělení tohoto povolení vedlo k překročení celkového maximálního množství osiva uvedeného v čl. 1 odst. 2, nebo
c)
nejsou splněny podmínky, pokud jde o klíčivost, technickou čistotu a výskyt semen jiných druhů rostlin, uvedené v čl. 1 odst. 3.
Pokud jde o písmeno b), pak v případě, že by celkové maximální množství umožňovalo povolit pouze část množství uvedeného v žádosti, může dotčený členský stát povolit dodavateli, aby uvedl na trh nižší množství.
Článek 3
Členské státy jsou si při uplatňování tohoto rozhodnutí navzájem administrativně nápomocny.
V období od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost do 31. prosince 2010 Francie působí jako koordinující členský stát, který má zajistit, aby množství osiva povolené členskými státy podle tohoto rozhodnutí k uvedení na trh v Unii nepřekročilo celkové maximální množství osiva uvedené v čl. 1 odst. 2.
Členský stát, který obdrží žádost podle článku 2, neprodleně informuje koordinující členský stát o množství uvedeném v žádosti. Koordinující členský stát neprodleně daný členský stát informuje o tom, zda a v jakém rozsahu by povolení k uvedení na trh na základě dané žádosti vedlo k překročení celkového maximálního množství osiva.
Článek 4
Členské státy neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o množstvích, na která udělily povolení k uvedení na trh podle tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. srpna 2010.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 27. August 2010
über das vorübergehende Inverkehrbringen bestimmter Sorten von Avena strigosa Schreb., die nicht im Gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten oder in den einzelstaatlichen Sortenkatalogen der Mitgliedstaaten aufgeführt sind
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 5835)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2010/468/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 66/402/EWG des Rates vom 14. Juni 1966 über den Verkehr mit Getreidesaatgut (1), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Richtlinie 2009/74/EG der Kommission vom 26. Juni 2009 zur Änderung der Richtlinien 66/401/EWG, 66/402/EWG, 2002/55/EG und 2002/57/EG des Rates hinsichtlich der botanischen Namen von Pflanzen und der wissenschaftlichen Namen anderer Organismen sowie zur Änderung bestimmter Anlagen bzw. Anhänge der Richtlinien 66/401/EWG, 66/402/EWG und 2002/57/EG infolge neuer wissenschaftlicher und technischer Erkenntnisse (2) wurde die Art Avena strigosa Schreb. („A. strigosa“) als eigenständige Art anerkannt, die in die Liste der Arten gemäß der Richtlinie 66/402/EWG aufzunehmen ist.
(2)
A. strigosa zählt zu den Kulturpflanzen, die sich bei der Verringerung der Bodenerosion, der Stickstoffauswaschung, insbesondere aus landwirtschaftlichen Quellen, als am wirksamsten erwiesen haben, und sie ist ein wichtiger Bestandteil von Saatgutmischungen für Grünfutter. Nach den von den Behörden von sechs Mitgliedstaaten (Belgien, Deutschland, Spanien, Frankreich, Italien und Portugal) vorgelegten Informationen ist die Nachfrage nach Saatgut dieser Art in der Union und insbesondere in diesen Mitgliedstaaten in den letzten Jahren deutlich gestiegen.
(3)
Vor Inkrafttreten der Richtlinie 2009/74/EG und der nachfolgenden Aufnahme von A. strigosa in die Liste der Arten gemäß der Richtlinie 66/402/EWG wurde die Belieferung des Marktes durch nationale Erzeugung und vor allem durch die Einfuhr von Saatgut dieser Art aus Drittländern gemäß den nationalen Rechtsvorschriften sichergestellt, die zu dem Zeitpunkt anwendbar waren. Nach der Aufnahme von A. strigosa in die Liste der Arten gemäß der Richtlinie 66/402/EWG darf nur Saatgut von im Gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten registrierten Sorten in Verkehr gebracht und eingeführt werden.
(4)
Seit der Aufnahme von A. strigosa in die Liste der Arten gemäß der Richtlinie 66/402/EWG wurden nur zwei Sorten dieser Art im Gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten registriert.
(5)
Angesichts dieser Umstände sind vorübergehende Schwierigkeiten bei der allgemeinen Versorgung mit A. strigosa aufgetreten und werden voraussichtlich weiter bestehen. Diesen Schwierigkeiten kann nur dadurch begegnet werden, dass die Mitgliedstaaten für einen bestimmten Zeitraum und für eine angemessene Höchstmenge das Inverkehrbringen von Sorten von A. strigosa gestatten, die nicht im Gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten oder in den einzelstaatlichen Sortenkatalogen der Mitgliedstaaten aufgeführt sind.
(6)
Den Mitgliedstaaten sollte daher gestattet werden, das Inverkehrbringen solchen Saatguts unter bestimmten Bedingungen und Beschränkungen sowie unbeschadet der strengeren Bestimmungen über das Vorhandensein von Avena fatua in Getreidesaatgut, die Dänemark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Malta, die Niederlande, Finnland, Schweden und das Vereinigte Königreich hinsichtlich Nordirland gemäß den einschlägigen Kommissionsentscheidungen anwenden können, vorübergehend zu genehmigen.
(7)
Aus den Informationen, die die Mitgliedstaaten der Kommission vorgelegt haben, ist zu schließen, dass in dem Zeitraum bis zum 31. Dezember 2010 eine Menge von insgesamt 4 970 Tonnen (Belgien 300 t, Deutschland 200 t, Spanien 300 t, Frankreich 3 700 t, Italien 220 t und Portugal 250 t) erforderlich ist, um diesen Lieferengpässen zu begegnen. Damit gewährleistet ist, dass dieses Saatgut eine ausreichende Qualität aufweist, sollte es zumindest die Anforderungen gemäß Anhang II der Richtlinie 66/402/EWG hinsichtlich der Keimfähigkeit, der technischen Reinheit und des Anteils an Körnern anderer Pflanzenarten erfüllen, die für die Kategorie zertifiziertes Saatgut der zweiten Generation von A. strigosa gelten.
(8)
Ein Mitgliedstaat sollte dafür sorgen, dass die Menge an Saatgut, deren Inverkehrbringen durch die Mitgliedstaaten gemäß dem vorliegenden Beschluss genehmigt wird, die Gesamthöchstmenge von 4 970 Tonnen, die zur Behebung des Lieferengpasses erforderlich ist, nicht überschreitet. Entsprechend den Anträgen der sechs Mitgliedstaaten sollte daher Frankreich als alleiniger Koordinator fungieren. Damit gewährleistet ist, dass das mit dem vorliegenden Beschluss festgelegte System gut funktioniert, müssen außerdem der koordinierende Mitgliedstaat, die übrigen Mitgliedstaaten und die Kommission die entsprechenden Informationen über Anträge und die Erteilung von Genehmigungen für das Inverkehrbringen unmittelbar austauschen.
(9)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für das landwirtschaftliche, gartenbauliche und forstliche Saat- und Pflanzgutwesen -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Das Inverkehrbringen in der Union von Saatgut von A.-strigosa-Sorten, die nicht im Gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten oder in den einzelstaatlichen Sortenkatalogen der Mitgliedstaaten aufgeführt sind, wird im Zeitraum bis zum 31. Dezember 2010 unter den in den Absätzen 2 bis 5 genannten Bedingungen genehmigt.
(2) Die Gesamtmenge an Saatgut, dessen Inverkehrbringen in der Union gemäß dem vorliegenden Beschluss genehmigt wird, beläuft sich auf höchstens 4 970 Tonnen.
(3) Das in Absatz 1 genannte Saatgut entspricht den Anforderungen von Anhang II der Richtlinie 66/402/EWG hinsichtlich der Keimfähigkeit, der technischen Reinheit und des Anteils an Körnern anderer Pflanzenarten, die für die Kategorie zertifiziertes Saatgut der zweiten Generation von A. strigosa gelten.
(4) Unbeschadet der Kennzeichnungsvorschriften gemäß der Richtlinie 66/402/EWG trägt das amtliche Etikett den Vermerk, dass das betreffende Saatgut zu einer Kategorie gehört, die weniger strengen als den in dieser Richtlinie festgelegten Anforderungen genügt, und diese Kategorie niedriger ist als die Kategorie zertifiziertes Saatgut der zweiten Generation. Die Papierfarbe des Etiketts ist braun.
(5) Das Inverkehrbringen des in Absatz 1 genannten Saatguts wird auf Antrag gemäß Artikel 2 genehmigt.
Artikel 2
Saatgutlieferanten, die das in Artikel 1 Absatz 1 genannte Saatgut in Verkehr bringen wollen, beantragen die entsprechende Genehmigung in dem Mitgliedstaat, in dem sie ansässig sind oder in dem sie das Saatgut in Verkehr bringen wollen. In dem Antrag ist die Menge an Saatgut zu nennen, die der Lieferant in Verkehr bringen will.
Der betreffende Mitgliedstaat ermächtigt den Lieferanten, die im Antrag genannte Menge an Saatgut in Verkehr zu bringen, es sei denn,
a)
Es bestehen begründete Zweifel daran, dass der Lieferant willens und in der Lage ist, die von ihm beantragte Menge an Saatgut in Verkehr zu bringen, oder
b)
nach Informationen des koordinierenden Mitgliedstaats gemäß Artikel 3 Absatz 3 würde die Erteilung der Genehmigung dazu führen, dass die in Artikel 1 Absatz 2 genannte Gesamthöchstmenge an Saatgut überschritten wird, oder
c)
die Bedingungen hinsichtlich der Keimfähigkeit, der technischen Reinheit und des Anteils an Körnern anderer Pflanzenarten gemäß Artikel 1 Absatz 3 sind nicht erfüllt.
Zu Buchstabe b: Sofern in Anbetracht der Gesamthöchstmenge die Genehmigung nur für einen Teil der beantragten Menge erteilt werden könnte, kann der betreffende Mitgliedstaat den Lieferanten ermächtigen, diese geringere Menge in Verkehr zu bringen.
Artikel 3
Die Mitgliedstaaten unterstützen einander in verwaltungstechnischer Hinsicht bei der Anwendung dieses Beschlusses.
Für den Zeitraum ab Inkrafttreten dieses Beschlusses bis zum 31. Dezember 2010 fungiert Frankreich als koordinierender Mitgliedstaat, der sicherstellt, dass die Menge an Saatgut, deren Inverkehrbringen in der Union von den Mitgliedstaaten gemäß dem vorliegenden Beschluss genehmigt wird, die in Artikel 1 Absatz 2 genannte Gesamthöchstmenge nicht überschreitet.
Ein Mitgliedstaat, in dem ein Antrag gemäß Artikel 2 gestellt wird, meldet dem koordinierenden Mitgliedstaat unverzüglich die im Antrag genannte Menge. Der koordinierende Mitgliedstaat teilt diesem Mitgliedstaat unverzüglich mit, ob und in welcher Höhe die Genehmigung des Inverkehrbringens der beantragten Menge zu einer Überschreitung der Gesamthöchstmenge an Saatgut führen würde.
Artikel 4
Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission und die anderen Mitgliedstaaten unverzüglich über die Mengen, für deren Inverkehrbringen sie eine Genehmigung gemäß dem vorliegenden Beschluss erteilt haben.
Artikel 5
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 27. August 2010