ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. června 2010,
kterým se Banque de France vyjímá z působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(oznámeno pod číslem K(2010) 3853)
(Text s významem pro EHP)
(2010/342/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 2 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na žádost Francie,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. listopadu 2009 předložila Francie Komisi žádost podle čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 1060/2009 týkající se vynětí ratingů vydávaných Banque de France z působnosti nařízení (ES) č. 1060/2009.
(2)
Banque de France ve Francii podléhá předpisu „Code monétaire et financier“ ve znění zákona č. 2008-776 ze dne 4. srpna 2008 (2). Článek L.141-6 předpisu „Code monétaire et financier“ umožňuje Banque de France získat od účastníků trhu všechny nezbytné informace, které potřebuje k vykonávání svých základních funkcí. Smlouva „Contrat de service public entre l’Etat et la Banque de France“ (3) (dále jen „smlouva“), obnovovaná každé tři roky, uvádí vydávání ratingů Banque de France výslovně jako jednu z činností, kterou má Banque de France vykonávat.
(3)
Banque de France stanovila svůj vlastní kodex chování (4) (dále jen „kodex“) v zásadě založený na kodexu chování ratingových agentur vydaný Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (IOSCO).
(4)
Podle čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009 musí být splněny čtyři předpoklady, aby mohly být ratingy vypracované Banque de France vyňaty z působnosti uvedeného nařízení.
(5)
Za prvé ratingy nemůže platit hodnocená osoba. Podle bodu 1.3 kodexu nedostává Banque de France od hodnocených osob za vypracování ratingů, které se na ně vztahují a o nichž jsou informovány, žádnou odměnu. Podle bodu 2.2 kodexu však uživatelé ratingů (úvěrové instituce, jež jsou klienty FIBEN - „Fichier Bancaire des Entreprises“) musí za službu uhradit poplatek v souladu se zveřejněnou sazbou.
(6)
Za druhé nesmějí být ratingy zveřejňovány. Bod 1.5 kodexu stanoví, že ratingy nesmějí být zpřístupňovány veřejnosti. Přístup k ratingům je zákonem omezen na určité kategorie účastníků, kteří jsou uvedeni v kodexu a které Banque de France musí identifikovat předtím, než k ratingům získají přístup.
(7)
Za třetí musí být ratingy vydávány v souladu se zásadami, standardy a postupy zajišťujícími odpovídající čestnost a poctivost a nezávislost ratingových činností, jak stanoví nařízení (ES) č. 1060/2009. Ustanovení předpisu „Code monétaire et financier“, zejména články L.142-9 a L.164-2 zajišťují, že analytici a agenti zaměstnaní v Banque de France jsou vázáni povinností mlčenlivosti a pravidly týkajícími se střetu zájmů, které jsou zahrnuty do pravidel týkajících se profesní etiky a do kodexu finanční etiky Banque de France schválených ministerstvem hospodářství, financí a průmyslu. Služební řád Banque de France navíc obsahuje ustanovení, jejichž výslovným cílem je zabránit tomu, aby se agenti dostávali do situací střetu zájmů nebo aby v takových situacích setrvali. Prostřednictvím mechanismů vnitřní kontroly, vykonávaných nezávislým úředníkem pro etiku a jeho personálem, pověřenými kontrolou uplatňování etického kodexu, nebo prostřednictvím struktury kolegia, které je plně začleněné do organizace řízení Banque de France, má Banque de France účinný soubor nástrojů k prosazování souladu s pravidly týkajícími se čestnosti a poctivosti, jakož i nezávislosti. Vzhledem k tomu, že tyto požadavky jsou zakotveny v zákoně, lze v případě jejich nedodržení uložit sankce. Kodex navíc stanoví nezbytná pravidla pro postupy, jakož i vhodné standardy zajišťující: i) řádné fungování a kvalitu procesu vydávání ratingů (včetně formalizace rozhodovacího procesu, vysledovatelnosti rozhodnutí a procesu kontroly kvality, ii) dodržování příslušných postupů transparentnosti a komunikace (včetně pravidel přístupu k ratingům, zveřejňování metod a vývoje činností spojených s vydáváním ratingů a iii) opatření pro zabránění střetu zájmů (včetně uplatňování zásady náležité opatrnosti ze strany analytiků, jakož i fungování národních a regionálních ratingových výborů).
(8)
Za čtvrté se ratingy nesmí vztahovat na finanční nástroje vydané příslušnými členskými státy těchto centrálních bank. Podle bodu 1.1 kodexu se ratingy vydávané Banque de France vztahují na nefinanční společnosti. Týkají se společností usazených v metropolitní Francii a ve francouzských zámořských departementech, které spadají do působnosti „Institut d’émission des départements d’outre-mer“ (IEDOM). Smlouva stanoví, že se ratingy vydávané Banque de France vztahují na společnosti. Banque de France proto nevydává ratingy v souvislosti s veřejnou nabídkou finančních nástrojů vydávaných francouzským státem ani jiným členským státem.
(9)
S ohledem na skutečnosti uvedené ve 2. až 8. bodě odůvodnění lze vycházet z toho, že Banque de France splňuje podmínky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009, pokud jde o vydávání ratingů.
(10)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by se proto nemělo vztahovat na ratingy vydávané Banque de France.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Banque de France spadá do působnosti čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009.
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se nevztahuje na ratingy vydávané Banque de France.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 18. června 2010.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 18. Juni 2010
über die Freistellung der Banque de France von der Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates über Ratingagenturen
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 3853)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2010/342/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. September 2009 über Ratingagenturen (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 4,
auf Antrag Frankreichs,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Am 27. November 2009 stellte Frankreich bei der Kommission einen Antrag nach Artikel 2 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 auf Freistellung der von der Banque de France abgegebenen Ratings von der Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009.
(2)
Die Banque de France unterliegt in Frankreich dem „Code monétaire et financier“ in der durch das Gesetz Nr. 2008-776 vom 4. August 2008 (2) geänderten Fassung. Artikel L. 141-6 des „Code monétaire et financier“ ermächtigt die Banque de France, von Marktteilnehmern alle Informationen einzuholen, die sie zur Wahrnehmung ihrer grundlegenden Aufgaben benötigt. Der „Contrat de service public entre l’Etat et la Banque de France“ (3) (nachstehend „der Vertrag“), der alle drei Jahre erneuert wird, nennt die Abgabe von Ratings durch die Banque de France ausdrücklich als eine der von der Banque de France wahrzunehmenden Aufgaben.
(3)
Die Banque de France hat ihren eigenen Verhaltenskodex (4) (nachstehend „der Kodex“) festgelegt, der sich im Wesentlichen auf den von der Internationalen Organisation der Wertpapieraufsichtsbehörden (IOSCO) herausgegebenen Verhaltenskodex für Ratingagenturen („Code of Conduct Fundamentals for Credit Rating Agencies“) stützt.
(4)
Nach Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 müssen vier Voraussetzungen erfüllt sein, damit die von der Banque de France abgegebenen Ratings von der Anwendung der Verordnung ausgenommen werden können.
(5)
Erstens dürfen die Ratings nicht von dem bewerteten Unternehmen bezahlt werden. Gemäß Nummer 1.3 des Kodex erhält die Banque der France von den bewerteten Unternehmen keinerlei Vergütung für die Erstellung der diese Unternehmen betreffenden Ratings, über die sie auch unterrichtet werden. Gemäß Nummer 2.2 des Kodex haben allerdings die Nutzer der Ratings (Kreditinstitute, die Kunden des FIBEN - „Fichier Bancaire des Entreprises“ - sind) für die Inanspruchnahme der Dienste ein Entgelt entsprechend einem veröffentlichten Tarif zu entrichten.
(6)
Zweitens dürfen Ratings nicht veröffentlicht werden. Gemäß Nummer 1.5 des Kodex dürfen die Ratings nicht öffentlich bekannt gegeben werden. Der Zugang zu den Ratings ist rechtlich auf bestimmte Kategorien von Akteuren beschränkt, die im Kodex aufgeführt sind und von der Banque de France identifiziert werden müssen, bevor sie Zugriff auf die Ratings erhalten.
(7)
Drittens müssen die Ratings unter Beachtung der Grundsätze, Standards und Verfahren abgegeben werden, die eine angemessene Integrität und Unabhängigkeit der Ratingtätigkeiten gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 gewährleisten. Die Bestimmungen des „Code monétaire et financier“, insbesondere die Artikel L.142-9 und L.164-2, gewährleisten, dass Analysten und Mitarbeiter der Banque de France dem Berufsgeheimnis unterliegen sowie den Bestimmungen über Interessenkonflikte, die in den berufsethischen Regeln und in dem vom Ministerium für Wirtschaft, Finanzen und Industrie gebilligten finanzethischen Kodex der Banque de France enthalten sind. Außerdem enthält das Personalstatut der Banque de France Bestimmungen, die die Mitarbeiter explizit verpflichten, Interessenkonflikte zu vermeiden bzw. zu beenden. Mit ihren Mechanismen der internen Kontrolle, die durch einen unabhängigen Ethikbeauftragten und seine Mitarbeiter, die die Anwendung des Ethikkodex überprüfen, oder durch die vollständig in die Organisation des Managements der Banque de France integrierte Kollegiumsstruktur ausgeübt wird, verfügt die Banque de France über ein wirksames Instrumentarium, um die Einhaltung der Bestimmungen über Integrität und Unabhängigkeit durchzusetzen. Da diese Anforderungen gesetzlich festgeschrieben sind, können im Falle einer Nichteinhaltung Sanktionen verhängt werden. Darüber hinaus sind in dem Kodex die erforderlichen Verfahrensvorschriften sowie geeignete Standards festgelegt, die die Gewähr bieten für i) die Integrität und Qualität des Ratingprozesses (einschließlich Formalisierung des Entscheidungskreislaufs, Rückverfolgbarkeit der Entscheidungen und Qualitätskontrollverfahren), ii) die Einhaltung der einschlägigen Transparenz- und Kommunikationsverfahren (einschließlich Vorschriften für den Zugang zu Ratings, Veröffentlichung der Methoden und Entwicklung der Ratingtätigkeiten) und iii) die Durchführung der Maßnahmen zur Vermeidung von Interessenkonflikten (einschließlich Anwendung der gebotenen Sorgfalt seitens der Analysten und Regelung der Arbeitsweise der nationalen und regionalen Ratingausschüsse).
(8)
Viertens dürfen sich die Ratings nicht auf Finanzinstrumente beziehen, die von den Mitgliedstaaten der betreffenden Zentralbanken ausgegeben wurden. Gemäß Nummer 1.1 des Kodex beziehen sich die von der Banque de France erstellten Ratings auf Nichtfinanzunternehmen. Sie betreffen Unternehmen mit Sitz im französischen Mutterland oder in den französischen „départements d’outre-mer“, die der Zuständigkeit des „Institut d’émission des départements d’outre-mer“ (IEDOM) unterliegen. Der Vertrag sieht vor, dass sich die von der Banque de France erstellten Ratings auf Unternehmen beziehen. Somit gibt die Banque de France keine Ratings im Zusammenhang mit öffentlichen Zeichnungsangeboten für vom französischen Staat oder einem anderen Mitgliedstaat ausgegebene Finanzinstrumente ab.
(9)
Angesichts der in den Erwägungsgründen 2 bis 8 dargelegten Ausführungen ist davon auszugehen, dass die Banque de France die in Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 genannten Voraussetzungen in Bezug auf die Abgabe von Ratings erfüllt.
(10)
Daher sollte die Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 nicht für von der Banque de France abgegebene Ratings gelten.
(11)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Europäischen Wertpapierausschusses -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Banque de France fällt in den Geltungsbereich von Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 1060/2009.
Die Verordnung (EG) Nr. 1060/2009 gilt nicht für von der Banque de France abgegebene Ratings.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 18. Juni 2010