NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 150/2011
ze dne 18. února 2011,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o volně žijící zvěř a farmovou zvěř a maso z volně žijící nebo farmové zvěře
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu. Stanoví mimo jiné požadavky vztahující se na výrobu masa z farmové a volně žijící zvěře a jeho uvádění na trh. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby toto maso bylo uváděno na trh, pouze pokud bylo vyrobeno v souladu s přílohou III oddíly III a IV uvedeného nařízení.
(2)
Příloha III oddíl III nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků mohou s povolením příslušného orgánu porážet farmové běžce a kopytníky v místě původu za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Mezi tyto podmínky patří zejména, že k poraženým zvířatům musí být při dodání na jatky přiloženo prohlášení provozovatele potravinářského podniku, který zvířata choval, a osvědčení vydané a podepsané úředním nebo schváleným veterinářem.
(3)
Osvědčení vydané úředním nebo schváleným veterinářem musí potvrzovat příznivý výsledek prohlídky před porážkou, správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (2) stanoví pravidla pro usmrcování zvířat chovaných nebo držených pro produkci potravin, vlny, kůže, kožešin nebo jiných produktů. Uvedené nařízení stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby některé úkony spojené s porážkou prováděly pouze osoby, které mají pro takové úkony osvědčení o způsobilosti prokazující jejich schopnost tyto úkony vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Přítomnost úředního nebo schváleného veterináře během celé porážky a vykrvení na farmě by nemusela být nutná, pokud by provozovatelé potravinářských podniků, kteří úkony spojené s porážkou provádějí, měli odpovídající způsobilost a osvědčení o způsobilosti pro tyto úkony podle nařízení (ES) č. 1099/2009. V těchto případech by mělo být povoleno, aby správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky místo úředního nebo schváleného veterináře potvrzovali provozovatelé potravinářských podniků.
(6)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře musí proškolená osoba co nejdříve po usmrcení provést vyšetření těla a veškerých vyjmutých vnitřností s cílem nalézt znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko. Pokud při tomto vyšetření nebyly nalezeny žádné neobvyklé znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko, nebylo pozorováno žádné neobvyklé chování před usmrcením a není podezření na znečištění životního prostředí, musí proškolená osoba přiložit k tělu zvířete číslované prohlášení, ve kterém tyto skutečnosti uvádí.
(7)
Zkušenosti s uplatňováním těchto předpisů ukazují, že by bylo vhodné stanovit, aby zmíněné prohlášení nemuselo být přiloženo k tělu zvířete, a také umožnit, aby se prohlášení vztahovalo na více než jedno tělo za předpokladu, že se prohlášení zaručeně vztahuje na příslušná těla zvířat.
(8)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (3), stanoví veterinární a hygienické předpisy pro sběr, přepravu a uskladnění vedlejších produktů živočišného původu, manipulaci s nimi, jejich zpracování a využití nebo neškodné odstranění tak, aby se zabránilo tomu, že tyto produkty budou rizikem pro zdraví zvířat nebo lidí. Příloha VIII kapitola VII uvedeného nařízení stanoví požadavky na lovecké trofeje.
(9)
Uvedené nařízení také stanoví, že technická zařízení schvaluje příslušný orgán za předpokladu splnění určitých podmínek. Mezi tyto podmínky patří, že technické zařízení musí dodržovat zvláštní výrobní požadavky stanovené v uvedeném nařízení.
(10)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře nemusí hlava a vnitřnosti doprovázet tělo do zařízení zpracovávajícího zvěřinu, kromě druhů s podezřením na výskyt trichinelózy, jejichž hlava (kromě klů) a bránice musí být k tělu přiloženy.
(11)
V některých členských státech s dlouhou tradicí lovu je zvykem ponechávat si celé hlavy zvířat, včetně druhů vnímavých k trichinelóze, jako lovecké trofeje. Zmíněný požadavek stanovený v příloze III oddíle IV kapitole II nařízení (ES) č. 853/2004 působí problémy lovcům a technickým zařízením, pokud jde o výrobu loveckých trofejí v případě druhů vnímavých k trichinelózové nákaze.
(12)
Mělo by být proto umožněno, aby příslušný orgán povoloval posílání hlav zvířat vnímavých k trichinelózové nákaze do technického zařízení schváleného pro výrobu loveckých trofejí ještě před tím, než je k dispozici výsledek vyšetření na trichinelózu. Ve všech těchto případech by měla být dostatečným způsobem zaručena zpětná vysledovatelnost.
(13)
Nařízení (ES) č. 853/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 853/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2011.
VERORDNUNG (EU) Nr. 150/2011 DER KOMMISSION
vom 18. Februar 2011
zur Änderung des Anhangs III der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates betreffend Farmwild und freilebendes Wild sowie Fleisch von Farmwild und freilebendem Wild
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs (1), insbesondere auf Artikel 10 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 enthält spezifische Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs. Unter anderem werden darin die Anforderungen für Herstellung und Inverkehrbringen von Fleisch von Farmwild und freilebendem Wild festgelegt. Lebensmittelunternehmer müssen sicherstellen, dass solches Fleisch nur in Verkehr gebracht wird, wenn es den Anforderungen des Anhangs III Abschnitte III und IV der genannten Verordnung entsprechend hergestellt wurde.
(2)
Gemäß Anhang III Abschnitt III der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 dürfen Lebensmittelunternehmer mit Genehmigung der zuständigen Behörde in Wildfarmen gehaltene Laufvögel und Huftiere am Herkunftsort schlachten, sofern bestimmte Bedingungen erfüllt sind. Insbesondere müssen den Tierkörpern bei der Beförderung zum Schlachthof eine Erklärung des Lebensmittelunternehmers, der die Tiere aufgezogen hat, sowie eine vom amtlichen Tierarzt oder zugelassenen Tierarzt ausgestellte und unterzeichnete Bescheinigung beiliegen.
(3)
In der vom amtlichen oder zugelassenen Tierarzt ausgestellten und unterzeichneten Bescheinigung werden das zufrieden stellende Ergebnis der Schlachttieruntersuchung, das vorschriftsgemäße Schlachten und Entbluten sowie das Datum und der Zeitpunkt der Schlachtung bescheinigt.
(4)
Die Verordnung (EG) Nr. 1099/2009 der Kommission vom 24. September 2009 über den Schutz von Tieren zum Zeitpunkt der Tötung (2) enthält Vorschriften über die Tötung von Tieren, die zur Herstellung von Lebensmitteln, Wolle, Häuten, Pelzen oder anderen Erzeugnissen gezüchtet oder gehalten werden. In der genannten Verordnung ist festgelegt, dass die Unternehmer sicherstellen müssen, dass bestimmte Tätigkeiten im Rahmen der Schlachtung nur von Personen durchgeführt werden, die über einen entsprechenden Sachkundenachweis für solche Tätigkeiten verfügen und ihre Befähigung nachgewiesen haben, diese Tätigkeiten gemäß der genannten Verordnung durchzuführen.
(5)
Von der Anwesenheit des amtlichen oder zugelassenen Tierarztes im Betrieb während des gesamten Schlachtungs- und Entblutungsvorgangs könnte abgesehen werden, wenn der die Tätigkeiten im Rahmen der Schlachtung vornehmende Unternehmer über entsprechende Fachkenntnisse und einen Sachkundenachweis gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1099/2009 für solche Tätigkeiten verfügt. In solchen Fällen sollten das vorschriftsgemäße Schlachten und Entbluten sowie das Datum und der Zeitpunkt der Schlachtung statt von dem amtlichen oder zugelassenen Tierarzt von den Lebensmittelunternehmern bestätigt werden können.
(6)
Außerdem ist in Anhang III Abschnitt IV Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 festgelegt, dass Körper und ausgenommene Eingeweide von freilebendem Großwild so bald wie möglich nach der Tötung von einer kundigen Person auf Merkmale hin untersucht werden müssen, die darauf schließen lassen, dass das Fleisch gesundheitlich bedenklich sein könnte. Werden bei dieser Untersuchung keine auffälligen Merkmale festgestellt, die darauf schließen lassen, dass das Fleisch gesundheitlich bedenklich sein könnte, vor dem Erlegen keine Verhaltensstörungen beobachtet und besteht kein Verdacht auf Umweltkontamination, so muss die kundige Person dem Wildkörper eine mit einer Nummer versehene Erklärung beigeben, in der dies bescheinigt wird.
(7)
Die Erfahrung bei der Anwendung dieser Vorschriften zeigt, dass es vertretbar ist, die Möglichkeit einzuräumen, die Erklärung nicht am Tierkörper anzubringen, bzw. eine Erklärung für mehr als einen Tierkörper auszustellen, sofern ein eindeutiger Zusammenhang zwischen den Tierkörpern und der sie betreffenden Erklärung hergestellt und sichergestellt wird.
(8)
In der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 3. Oktober 2002 mit Hygienevorschriften für nicht für den menschlichen Verzehr bestimmte tierische Nebenprodukte (3) sind tierseuchen- und hygienerechtliche Vorschriften für die Sammlung, Lagerung, Behandlung, Verarbeitung und Verwendung oder Beseitigung tierischer Nebenprodukte festgelegt, die verhindern sollen, dass diese Produkte ein Risiko für die Gesundheit von Mensch und Tier darstellen. In Anhang VIII Kapitel VII der genannten Verordnung sind die Anforderungen an die Herstellung von Jagdtrophäen festgelegt.
(9)
Des Weiteren werden technische Anlagen gemäß der genannten Verordnung von der zuständigen Behörde zugelassen, sofern sie bestimmte Bedingungen erfüllen. Zu diesen Bedingungen gehört unter anderem, dass die technische Anlage den spezifischen Herstellungsbedingungen der genannten Verordnung genügen muss.
(10)
Gemäß Anhang III Abschnitt IV Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 müssen bei freilebendem Großwild Kopf und Eingeweide den Tierkörper nicht in den Wildverarbeitungsbetrieb begleiten, außer bei Tieren der für Trichinose anfälligen Arten, deren Kopf (ausgenommen Hauer) und Zwerchfell dem Wildkörper beigefügt werden müssen.
(11)
In einigen Mitgliedstaaten, in denen die Jagd eine lange Tradition hat, ist es üblich, ganze Tierköpfe - einschließlich von für Trichinella-Befall anfälligen Tierarten - als Jagdtrophäen zu verwenden. Die Anforderungen des Anhangs III Abschnitt IV Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 bereiten Jägern und Betreibern technischer Anlagen Schwierigkeiten bezüglich der Herstellung von Jagdtrophäen aus für Trichinella-Befall anfälligen Tierarten.
(12)
Daher sollte die zuständige Behörde die Möglichkeit haben, die Verbringung von Köpfen von Tieren, die für Trichinella-Befall anfällig sind, an eine zugelassene technische Anlage zur Herstellung von Jagdtrophäen zu gestatten, auch wenn das Ergebnis der Trichinenuntersuchung noch nicht vorliegt. In allen solchen Fällen sollten ausreichende Garantien für die Rückverfolgbarkeit bestehen.
(13)
Die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 sollte daher entsprechend geändert werden.
(14)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 18. Februar 2011