ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 16. září 2010
o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu
(ECB/2010/14)
(2010/597/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 16 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy a článku 16 statutu ESCB má Evropská centrální banka (ECB) výlučné právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Toto právo zahrnuje pravomoc přijímat opatření k ochraně důvěryhodnosti eurobankovek jako platebního prostředku.
(2)
V zájmu ochrany důvěryhodnosti eurobankovek a možnosti řádného rozpoznávání padělků musí být eurobankovky v oběhu udržovány v dobrém stavu tak, aby mohla být snadno a spolehlivě ověřována jejich pravost. Je proto třeba kontrolovat jejich vhodnost pro další oběh. Kromě toho je nutné eurobankovky, u nichž existuje podezření, že by se mohlo jednat o padělky, urychleně rozpoznávat a předávat příslušným vnitrostátním orgánům.
(3)
Článek 6 nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, (1) původně ukládal úvěrovým a jiným příslušným institucím povinnost stahovat z oběhu všechny jimi přijaté eurobankovky, o nichž vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že jde o padělky.
(4)
S cílem zavést harmonizované standardy pro navracení eurobankovek zpět do oběhu zveřejnila ECB v roce 2005 rámec pro navracení bankovek do oběhu, jenž stanovil společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek (2), včetně provozních standardů pro stroje na zpracování bankovek. Následně ECB přijala společné postupy pro zkoušení strojů na zpracování bankovek u národních centrálních bank.
(5)
Nařízení (ES) č. 1338/2001 bylo změněno (3) tak, že byl rozšířen okruh subjektů, na které se vztahuje, a tyto subjekty jsou nyní povinny zajistit, že jimi přijaté eurobankovky, které hodlají navrátit do oběhu, projdou kontrolou pravosti a že budou rozpoznány padělky. V této souvislosti nařízení (ES) č. 1338/2001 stanoví, že v případě eurobankovek se toto ověření uskutečňuje v souladu s postupy stanovenými ECB. Je proto vhodné, aby byly tyto postupy stanoveny v právním aktu.
(6)
Aniž by tím byla dotčena pravomoc členských států stanovit sankce vůči institucím, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 a které neplní své povinnosti podle uvedeného článku, musí být Eurosystém schopen přijmout vhodná administrativní opatření, kterými se zajistí dodržování postupů stanovených ECB a zabrání obcházení pravidel a postupů stanovených tímto rozhodnutím, aby nevznikalo riziko, že padělané a neupotřebitelné bankovky nebudou rozpoznány nebo budou navráceny zpět do oběhu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
2)
„subjekty zpracovávajícími hotovost“ instituce a hospodářské subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001;
3)
„navracením zpět do oběhu“ postup, kterým subjekty zpracovávající hotovost přímo nebo nepřímo dávají zpět do oběhu eurobankovky, které přijaly od veřejnosti jako platbu nebo jako vklad na bankovní účet nebo které přijaly od jiného subjektu zpracovávajícího hotovost;
4)
„strojem na zpracování bankovek“ stroj obsluhovaný zákazníky nebo stroj obsluhovaný zaměstnanci, jak jsou vymezeny v příloze I;
5)
„typem stroje na zpracování bankovek“ stroj na zpracování bankovek, který lze odlišit od jiných strojů na zpracování bankovek popsaných v příloze I;
6)
„společnými zkušebními postupy“ zkušební postupy stanovené ECB, které národní centrální banky uplatňují za účelem přezkoušení jednotlivých typů strojů na zpracování bankovek;
7)
„vyškolenými zaměstnanci“ zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost, kteří mají: a) znalost jednotlivých ochranných prvků určených pro veřejnost, jak jsou specifikovány a zveřejněny Eurosystémem, a jsou schopni tyto prvky ověřit a b) znalost kritérií pro třídění bankovek uvedených v příloze IIIb a jsou schopni eurobankovky podle těchto kritérií zkontrolovat;
8)
„padělanými eurobankovkami“ padělané bankovky ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1338/2001;
9)
„peněžním automatem“ samoobslužné zařízení, které pomocí bankovní karty nebo jiného prostředku vydává veřejnosti eurobankovky, při čemž dochází k odečtení příslušné částky z bankovního účtu - například bankomat vydávající hotovost. Za peněžní automaty se považují také samoobslužné terminály, jejichž prostřednictvím může veřejnost platit za zboží a služby pomocí bankovní karty, hotovosti nebo jiného platebního prostředku a které umožňují výběr hotovosti;
10)
„příslušnými vnitrostátními orgány“ orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001;
11)
„neupotřebitelnými eurobankovkami“ eurobankovky, které jsou po ověření upotřebitelnosti ve smyslu článku 6 označeny za nevhodné pro další oběh;
12)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejím výkonu (4).
Článek 3
Všeobecné zásady
1. Subjekty zpracovávající hotovost mají povinnost ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek v souladu s postupy stanovenými tímto rozhodnutím.
2. Jsou-li do procesu navracení týchž eurobankovek zpět do oběhu zapojeny dva nebo více subjektů zpracovávacích hotovost, určí se, který z nich odpovídá za ověření pravosti a upotřebitelnosti těchto eurobankovek, podle příslušných vnitrostátních předpisů nebo, neexistují-li takové předpisy, upraví se tato otázka v rámci smluvních ujednání mezi příslušnými subjekty zpracovávajícími hotovost.
3. Ověření pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek se provádí buď pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, nebo je ručně provádí vyškolený zaměstnanec.
4. Eurobankovky mohou být navraceny zpět do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, pouze pokud byla jejich pravost a upotřebitelnost ověřena pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, a pokud byly vytříděny jako pravé a upotřebitelné. Tento požadavek neplatí v případě eurobankovek, které subjekt zpracovávající hotovost obdržel přímo od národní centrální banky nebo jiného subjektu zpracovávajícího hotovost, který již pravost a upotřebitelnost eurobankovek tímto způsobem ověřil.
5. Subjekty zpracovávající hotovost mohou uvést do provozu stroje obsluhované zaměstnanci, které slouží k ověřování pravosti a upotřebitelnosti bankovek, a stroje obsluhované zákazníky, pouze pokud uspěly při zkouškách u některé z národních centrálních bank a jsou zapsány na seznamu zveřejněném na internetových stránkách ECB v souladu s čl. 9 odst. 2. Není-li mezi národní centrální bankou a subjektem zpracovávajícím hotovost dohodnuto používání přísnějšího nastavení, používají se stroje se standardním výrobním nastavením (včetně veškerých aktualizací), které uspělo při zkouškách.
6. Eurobankovky, jejichž pravost a upotřebitelnost byla ověřena a které byly označeny za pravé a upotřebitelné vyškolenými zaměstnanci, nikoliv však pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, lze navracet do oběhu pouze přes přepážky.
7. Toto rozhodnutí se nevztahuje na ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek prováděné národními centrálními bankami.
Článek 4
Třídění eurobankovek a nakládání s nimi pomocí strojů na zpracování bankovek
1. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zákazníky se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIa.
2. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zaměstnanci se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIb.
Článek 5
Rozpoznávání padělaných eurobankovek
Subjekty zpracovávající hotovost předávají bankovky, u nichž nebyla při třídění provedeném v souladu s přílohou IIa nebo IIb nebo při ruční kontrole pravosti vyškoleným zaměstnancem prokázána pravost, neprodleně příslušným vnitrostátním orgánům v souladu s vnitrostátními předpisy a v každém případě ve lhůtě ne delší než 20 pracovních dnů.
Článek 6
Rozpoznávání neupotřebitelných eurobankovek
1. Ověřování upotřebitelnosti se provádí v souladu s minimálními standardy stanovenými v přílohách IIIa a IIIb.
2. Národní centrální banka může poté, co informuje ECB, stanovit přísnější standardy pro jednu nebo více nominálních hodnot eurobankovek, pokud je to odůvodněné například zhoršením kvality eurobankovek v oběhu v příslušném členském státě.
3. Neupotřebitelné eurobankovky se předávají národní centrální bance v souladu s vnitrostátními předpisy.
Článek 7
Výjimky
1. Národní centrální banky mohou odlehlým pobočkám úvěrových institucí, kde dochází k malému množství hotovostních operací, udělit povolení k tomu, aby kontrolu upotřebitelnosti eurobankovek navracených do oběhu prostřednictvím strojů obsluhovaných zákazníky nebo peněžních automatů ručně prováděli vyškolení zaměstnanci za předpokladu, že kontrola pravosti se provádí pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé národní centrální banky. Za účelem získání tohoto povolení doloží úvěrové instituce národní centrální bance svého členského státu odlehlost dané pobočky a nízký objem jejích hotovostních operací. Každá národní centrální banka zajistí, aby objem eurobankovek, které jsou takto ručně kontrolovány, nepřesáhl 5 % celkového objemu eurobankovek, které jsou ročně uvedeny do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů. Národní centrální banky rozhodnou, zda se uvedený limit 5 % uplatňuje na úrovni jednotlivých úvěrových institucí nebo na úrovni všech úvěrových institucí v daném členském státě.
2. Nastane-li výjimečná situace, v jejímž důsledku dojde v některém členském státě k výraznému narušení zásobování eurobankovkami, mohou ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek, které mají být navráceny zpět do oběhu pomocí zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, dočasně ručně provádět vyškolení zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost za podmínky, že příslušná národní centrální banka uzná, že se jedná o výjimečnou situaci.
Článek 8
Závazky Eurosystému
1. Eurosystém poskytuje výrobcům jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich strojově čitelných ochranných prvcích před emisí nové série bankovek a následně po ní, aby jim umožnil vyrobit stroje na zpracování bankovek schopné uspět v rámci společných zkušebních postupů a přizpůsobit se novým požadavkům.
2. Eurosystém poskytuje subjektům zpracovávajícím hotovost jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich ochranných prvcích určených pro veřejnost před emisí nové série eurobankovek a následně po ní s cílem umožnit potřebné vyškolení jejich zaměstnanců.
3. Eurosystém podporuje školení, které subjekty zpracovávající hotovost poskytují svým zaměstnancům s cílem zajistit, aby vyškolení zaměstnanci byli schopni ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek.
4. Eurosystém podle potřeby informuje subjekty zpracovávající hotovost o hrozbě padělání a může vyžadovat, aby přijaly určitá opatření, nebo jim dočasně zakázat, aby navracely bankovky dotčených nominálních hodnot zpět do oběhu.
5. V případě potřeby Eurosystém informuje o hrozbě padělání výrobce strojů na zpracování bankovek.
Článek 9
Společné zkušební postupy Eurosystému pro stroje na zpracování bankovek
1. Typy strojů na zpracování bankovek jsou přezkušovány u národních centrálních bank v souladu se společnými zkušebními postupy.
2. Všechny typy strojů na zpracování bankovek, které obstály u zkoušek, jsou po dobu platnosti výsledků testů ve smyslu odstavce 3 zveřejněné v seznamu na internetových stránkách ECB. Typ stroje na zpracování bankovek, který během tohoto období není schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky, je odstraněn z tohoto seznamu postupem stanoveným ECB.
3. Byl-li určitý typ stroje na zpracování bankovek v testu úspěšný, platí výsledky testů na celém území eurozóny po dobu jednoho roku od konce měsíce, kdy byly tyto výsledky zveřejněny na internetových stránkách ECB, za předpokladu, že tento typ je během uvedeného období schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky.
4. Eurosystém nenese odpovědnost za případy, kdy určitý typ stroje na zpracování bankovek, který obstál při zkouškách, nedokáže třídit eurobankovky a nakládat s nimi v souladu s přílohou IIa nebo IIb.
Článek 10
Kontrolní činnost a nápravná opatření Eurosystému
1. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny i) provádět v prostorách subjektů zpracovávajících hotovost kontroly na místě, včetně kontrol neohlášených, s cílem kontrolovat jejich stroje na zpracování bankovek a zejména schopnost těchto strojů ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek a zpětně dohledat majitele účtu u eurobankovek, u nichž je podezření, že by se mohlo jednat o padělané eurobankovky, a eurobankovek, jejichž pravost nebyla jednoznačně určena, a ii) ověřovat postupy, kterými se řídí provoz a kontrola strojů na zpracování bankovek, nakládání se zkontrolovanými eurobankovkami a jakákoli ruční kontrola pravosti a upotřebitelnosti.
2. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny odebrat vzorky zpracovaných eurobankovek pro účely kontroly ve vlastních prostorách.
3. Zjistí-li národní centrální banka při kontrole na místě nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, požádá, aby daný subjekt zpracovávající hotovost přijal ve stanovené lhůtě opatření k nápravě. Národní centrální banka, která požaduje nápravu, může jménem ECB zakázat subjektu zpracovávajícímu hotovost, aby navracel bankovky příslušných nominálních hodnot zpět do oběhu, a to až do doby, než bude nesoulad odstraněn. Pokud k nesouladu došlo v důsledku selhání typu stroje na zpracovávání bankovek, může to vést k odstranění tohoto stroje ze seznamu, na který se odkazuje v čl. 9 odst. 2.
4. Za nesoulad se považuje též případ, kdy subjekt zpracovávající hotovost nespolupracuje při kontrole s příslušnou národní centrální bankou.
Článek 11
Zpravodajská povinnost
Aby ECB a národní centrální banky mohly kontrolovat dodržování tohoto rozhodnutí ze strany subjektů zpracovávajících hotovost a dohlížet na vývoj v peněžním oběhu, subjekty zpracovávající hotovost i) předem písemně informují (s možností použití elektronických prostředků) národní centrální banky o plánovaném uvedení určitého typu stroje na zpracování bankovek do provozu a ii) poskytují národním centrálním bankám informace uvedené v příloze IV.
Článek 12
Náklady
1. Eurosystém neposkytuje subjektům zpracovávajícím hotovost náhradu nákladů, které tyto subjekty vynaloží v souvislosti s uplatňováním tohoto rozhodnutí.
2. Eurosystém neposkytuje náhradu v souvislosti s dodatečnými náklady, které subjektům zpracovávajícím hotovost vzniknou v důsledku emise eurobankovek se změněnými nebo novými ochrannými prvky.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem následujícím po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2011. Každá národní centrální banka může rozhodnout, že subjektům zpracovávajícím hotovost ve svých členských státech poskytne přechodné období pro vykazování statistických údajů podle přílohy IV. Příloha IV se použije nejpozději od 1. ledna 2012.
2. Pro subjekty zpracovávající hotovost v členských státech, jež přijmou euro dne 1. ledna 2011 nebo po tomto dni, platí jednoroční přechodné období pro uplatňování tohoto rozhodnutí, které začíná běžet dnem přijetí eura.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. září 2010.
BESCHLUSS DER EUROPÄISCHEN ZENTRALBANK
vom 16. September 2010
über die Prüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit und über die Wiederausgabe von Euro-Banknoten
(EZB/2010/14)
(2010/597/EU)
DER EZB-RAT -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 128 Absatz 1,
gestützt auf die Satzung des Europäischen Systems der Zentralbanken und der Europäischen Zentralbank (nachfolgend „ESZB-Satzung“), insbesondere auf Artikel 16,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Artikel 128 Absatz 1 des Vertrags und Artikel 16 der ESZB-Satzung sehen vor, dass die Europäische Zentralbank (EZB) das ausschließliche Recht hat, die Ausgabe von Euro-Banknoten innerhalb der Union zu genehmigen. Dieses Recht umfasst die Befugnis, Maßnahmen zum Schutz der Integrität der Euro-Banknoten als Zahlungsmittel zu ergreifen.
(2)
Zum Schutz der Integrität der Euro-Banknoten und um eine ordnungsgemäße Erkennung von Fälschungen zu ermöglichen, müssen die in Umlauf befindlichen Euro-Banknoten in gutem Zustand erhalten bleiben, damit sie einfach und zuverlässig auf Echtheit geprüft werden können; daher müssen Euro-Banknoten auf ihre Umlauffähigkeit geprüft werden. Darüber hinaus müssen fälschungsverdächtige Banknoten rasch erkannt und den zuständigen nationalen Behörden übergeben werden.
(3)
Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 des Rates vom 28. Juni 2001 zur Festlegung von zum Schutz des Euro gegen Geldfälschung erforderlichen Maßnahmen (1) verpflichtete ursprünglich Kreditinstitute und sonstige relevante Institute, alle Euro-Banknoten, die sie erhalten haben und bei denen sie wissen oder ausreichende Gründe zu der Annahme haben, dass es sich um Fälschungen handelt, aus dem Verkehr zu ziehen.
(4)
Zur Schaffung harmonisierter Standards über die Wiederausgabe für Banknoten hat die EZB im Jahr 2005 den Handlungsrahmen für die Wiederausgabe von Euro-Banknoten veröffentlicht, in dem einheitliche Regeln und Verfahren für die Überprüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit von Euro-Banknoten (2), einschließlich der Betriebsstandards für Banknotenbearbeitungsgeräte festgelegt wurden. Die EZB hat später einheitliche Verfahren für Tests der Banknotenbearbeitungsgeräte durch die NZBen verabschiedet.
(5)
Die Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 ist dahingehend geändert worden (3), dass ihr Adressatenkreis erweitert wurde und dass die Adressaten nunmehr verpflichtet sind, sicherzustellen, dass die Euro-Banknoten, die sie erhalten haben und wieder in Umlauf geben wollen, auf ihre Echtheit geprüft werden, und dass Fälschungen erkannt werden. Die Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 sieht in dieser Hinsicht vor, dass diese Überprüfung bei den Euro-Banknoten entsprechend den von der EZB festgelegten Verfahren erfolgt. Deshalb ist es angemessen, diese Verfahren in einem Rechtsakt festzulegen.
(6)
Unbeschadet der Zuständigkeit der Mitgliedstaaten, den in Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 erwähnten Instituten, die die ihnen obliegenden Pflichten missachten, Sanktionen aufzuerlegen, muss das Eurosystem in der Lage sein, angemessene Verwaltungsmaßnahmen zu ergreifen, um sicherzustellen, dass die von der EZB festgelegten Verfahren eingehalten werden und dass die durch diesen Beschluss festgelegten Regeln und Verfahren nicht mit dem Risiko umgangen werden, dass falsche und nicht umlauffähige Banknoten nicht erkannt oder zurück in Umlauf gebracht werden -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS GEFASST:
Artikel 1
Anwendungsbereich
Dieser Beschluss legt einheitliche Regeln und Verfahren für die Prüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit und für die Wiederausgabe von Euro-Banknoten gemäß Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 fest.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke dieses Beschlusses bezeichnet der Ausdruck
1.
„NZB“ die nationale Zentralbank eines Mitgliedstaats, dessen Währung der Euro ist;
2.
„Bargeldakteure“ die in Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 erwähnten Institute und Wirtschaftssubjekte;
3.
„Wiederausgabe“ den Vorgang, durch den Bargeldakteure Euro-Banknoten, die sie entweder aus der Öffentlichkeit als Zahlung oder als Gutschrift auf ein Bankkonto oder von einem anderen Bargeldakteur erhalten haben, unmittelbar oder mittelbar wieder in Umlauf bringen;
4.
„Banknotenbearbeitungsgerät“ ein in Anhang I definiertes kunden- oder beschäftigtenbedientes Gerät;
5.
„Banknotenbearbeitungsgerätetyp“ ein Banknotenbearbeitungsgerät, das gemäß Anhang I von anderen Banknotenbearbeitungsgeräten unterschieden werden kann;
6.
„einheitliche Testverfahren“ die von der EZB festgelegten Testverfahren, die die NZBen anzuwenden haben, um Typen von Banknotenbearbeitungsgeräten zu testen;
7.
„geschulte Mitarbeiter“ Angestellte von Bargeldakteuren, die a) Kenntnis der verschiedenen, durch das Eurosystem festgelegten und veröffentlichten öffentlichen Sicherheitsmerkmale von Euro-Banknoten haben sowie die Fähigkeit, diese zu überprüfen und b) Kenntnis der in Anhang IIIb aufgeführten Sortierungskriterien haben sowie die Fähigkeit, Euro-Banknoten im Einklang mit diesen zu überprüfen;
8.
„falsche Euro-Banknoten“ falsche Banknoten gemäß der Definition in Artikel 2 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001;
9.
„Geldautomat“ einen Selbstbedienungsautomaten, der durch Verwendung einer Bankkarte oder anderer Mittel Euro-Banknoten unter Belastung eines Bankkontos an die Öffentlichkeit ausgibt, wie etwa ein Geldausgabeautomat. Self-checkout terminals („ScoTs“), mit denen die Öffentlichkeit für Waren oder Dienstleistungen entweder mit Bankkarte, Bargeld oder anderen Zahlungsinstrumenten bezahlen können und die über eine Bargeldabhebefunktion verfügen, werden ebenfalls als Geldautomaten angesehen;
10.
„zuständige nationale Behörden“ die in Artikel 2 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 1338/2001 definierten Behörden;
11.
„nicht umlauffähige Euro-Banknoten“ Euro-Banknoten, die nach der in Artikel 6 erwähnten Überprüfung der Umlauffähigkeit als zur Wiederausgabe nicht geeignet beurteilt werden;
12.
„Kreditinstitut“ ein Kreditinstitut gemäß Artikel 4 Absatz 1 Buchstabe a der Richtlinie 2006/48/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 14. Juni 2006 über die Aufnahme und Ausübung der Tätigkeit der Kreditinstitute (4).
Artikel 3
Allgemeine Grundsätze
(1) Die Bargeldakteure kommen ihrer Verpflichtung, Euro-Banknoten auf Echtheit und Umlauffähigkeit zu prüfen, entsprechend der in diesem Beschluss festgelegten Verfahren nach.
(2) Sind zwei oder mehr Bargeldakteure an der Wiederausgabe derselben Euro-Banknoten beteiligt, so wird der für die Prüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit verantwortliche Bargeldakteur im Einklang mit nationalen Rechtsvorschriften oder, falls solche nicht existieren, durch vertragliche Vereinbarungen zwischen den betreffenden Bargeldakteuren bestimmt.
(3) Die Prüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit wird entweder durch einen Banknotenbearbeitungsgerätetyp, der von einer NZB erfolgreich getestet wurde, oder manuell durch einen geschulten Mitarbeiter durchgeführt.
(4) Euro-Banknoten können nur dann durch kundenbediente Automaten oder Geldautomaten wieder ausgegeben werden, wenn sie auf Echtheit und Umlauffähigkeit durch einen Banknotenbearbeitungsgerätetyp, der von einer NZB erfolgreich getestet wurde, geprüft und als echt und umlauffähig eingestuft wurden. Diese Anforderung gilt jedoch nicht für Euro-Banknoten, die einem Bargeldakteur unmittelbar durch eine NZB oder durch einen Bargeldakteur überbracht worden sind, der die Euro-Banknoten bereits auf diese Weise auf Echtheit und Umlauffähigkeit geprüft hat.
(5) Beschäftigtenbediente Automaten, die zum Zwecke der Prüfung der Echtheit und Umlauffähigkeit verwendet werden, und kundenbediente Automaten können von Bargeldakteuren nur dann in Betrieb genommen werden, wenn diese erfolgreich durch eine NZB getestet und auf der Webseite der EZB gemäß Artikel 9 Absatz 2 aufgeführt wurden. Die Automaten werden in ihren erfolgreich getesteten Werkseinstellungen einschließlich aller etwaigen Aktualisierungen verwendet, sofern sich die NZB und der Bargeldakteur nicht auf strengere Einstellungen geeinigt haben.
(6) Euro-Banknoten, die auf Echtheit und Umlauffähigkeit geprüft wurden und die zwar von einem geschulten Mitarbeiter, jedoch nicht von einem Typ eines Banknotenbearbeitungsgerätes, der von einer NZB erfolgreich getestet wurde, als echt eingestuft wurden, können nur über den Schalter wieder in Umlauf gebracht werden.
(7) Dieser Beschluss ist nicht anwendbar auf die Überprüfung von Euro-Banknoten auf Echtheit und Umlauffähigkeit, die von NZBen durchgeführt wird.
Artikel 4
Klassifizierung und Behandlung von Euro-Banknoten durch Banknotenbearbeitungsgeräte
(1) Euro-Banknoten, die von einem kundenbedienten Automaten überprüft wurden, werden im Einklang mit Anhang IIa eingestuft und behandelt.
(2) Euro-Banknoten, die von einem beschäftigtenbedienten Automaten überprüft wurden, werden im Einklang mit Anhang IIb eingestuft und behandelt.
Artikel 5
Erkennung von falschen Euro-Banknoten
Banknoten, deren Echtheit im Anschluss an eine im Einklang mit Anhang IIa oder IIb durchgeführte Klassifizierung oder nach manueller Echtheitsprüfung durch einen geschulten Mitarbeiter nicht festgestellt wird, sind unverzüglich entsprechend den nationalen Bestimmungen und in jedem Fall innerhalb von 20 Werktagen von den Bargeldakteuren an die zuständigen nationalen Behörden zu übergeben.
Artikel 6
Erkennung von nicht umlauffähigen Banknoten
(1) Die Prüfung der Echtheit wird im Einklang mit den in den Anhängen IIIa und IIIb festgelegten Mindeststandards durchgeführt.
(2) Eine NZB kann nach Unterrichtung der EZB strengere Standards für eine oder mehrere Stückelungen von Euro-Banknoten festlegen, sofern dies z. B. wegen einer Verschlechterung der Qualität der in ihrem Mitgliedstaat in Umlauf befindlichen Euro-Banknoten gerechtfertigt ist.
(3) Nicht umlauffähige Euro-Banknoten sind unter Berücksichtigung nationaler Bestimmungen einer NZB zu übergeben.
Artikel 7
Ausnahmen
(1) NZBen können abgelegenen Zweigstellen von Kreditinstituten mit einer geringen Anzahl an Bargeldtransaktionen die Genehmigung erteilen, manuelle Überprüfungen der Umlauffähigkeit von Euro-Banknoten, die über kundenbediente Automaten oder Geldautomaten wieder in Umlauf gebracht werden sollen, durch geschulte Mitarbeiter unter der Voraussetzung durchzuführen, dass die Echtheitsprüfung von einem Banknotenbearbeitungsgerätetyp durchgeführt wird, der von einer NZB erfolgreich getestet wurde. Bei der Beantragung dieser Genehmigung liefern die Kreditinstitute der NZB ihres Mitgliedstaats Nachweise für die Abgelegenheit der betreffenden Zweigstelle und für die geringe Anzahl an Bargeldtransaktionen. Jede NZB stellt sicher, dass das Volumen der auf diese Art und Weise manuell geprüften Euro-Banknoten einen Höchstwert von 5 % des Gesamtvolumens der Euro-Banknoten, die jährlich durch kundenbediente Automaten oder Geldautomaten ausgegeben werden, nicht übertrifft. Die NZBen entscheiden, ob die 5 %-Schwelle auf der Ebene jedes einzelnen Kreditinstituts oder auf der nationalen Ebene sämtlicher Kreditinstitute gelten soll.
(2) Tritt ein außergewöhnlicher Vorfall ein, aufgrund dessen die Versorgung mit Banknoten in einem Mitgliedstaat erheblich beeinträchtigt ist, können die geschulten Mitarbeiter der Bargeldakteure vorübergehend und unter der Voraussetzung der Zustimmung der zuständigen NZB, dass es sich um einen Ausnahmevorfall handelt, manuelle Prüfungen der Echtheit und Umlauffähigkeit von Euro-Banknoten vornehmen, die durch kundenbediente Automaten oder Geldautomaten wieder in Umlauf gebracht werden sollen.
Artikel 8
Verpflichtungen des Eurosystems
(1) Das Eurosystem stellt den Herstellern die durch das Eurosystem festgelegten Informationen über Euro-Banknoten und ihre maschinenlesbaren Sicherheitsmerkmale im Vorfeld der Ausgabe einer neuen Banknotenserie sowie auch im weiteren Verlauf zur Verfügung, um es diesen zu ermöglichen, Banknotenbearbeitungsgeräte zu konstruieren, die die einheitlichen Testverfahren erfolgreich durchlaufen und sich an neue Anforderungen anpassen können.
(2) Das Eurosystem stellt den Herstellern die durch das Eurosystem festgelegten Informationen über Euro-Banknoten und ihre maschinenlesbaren Sicherheitsmerkmale im Vorfeld der Ausgabe einer neuen Banknotenserie sowie auch im weiteren Verlauf zur Verfügung, um es deren Mitarbeitern zu ermöglichen, an erforderlichen Schulungen teilzunehmen.
(3) Das Eurosystem unterstützt die Schulung der Mitarbeiter der Bargeldakteure, um sicherzustellen, dass geschulte Mitarbeiter über die Fähigkeit verfügen, Euro-Banknoten auf Echtheit und Umlauffähigkeit zu prüfen.
(4) Das Eurosystem informiert die Bargeldakteure soweit angemessen über Fälschungsgefahren und kann sie zum Handeln verpflichten, einschließlich eines vorübergehenden Verbots, die betreffende(n) Banknotenserie(n) wieder in Umlauf zu bringen.
(5) Das Eurosystem informiert die Hersteller von Banknotenbearbeitungsgeräten gegebenenfalls über Fälschungsgefahren.
Artikel 9
Einheitliche Testverfahren des Eurosystems für Banknotenbearbeitungsgeräte
(1) Die NZBen testen die Banknotenbearbeitungsgerätetypen im Einklang mit den einheitlichen Testverfahren.
(2) Alle erfolgreich getesteten Banknotenbearbeitungsgerätetypen werden für die Dauer der Gültigkeit der Testergebnisse gemäß Absatz 3 auf der Webseite der EZB aufgeführt. Ein Banknotenbearbeitungsgerätetyp, der während dieses Zeitraums nicht mehr imstande ist, alle falschen Euro-Banknoten zu erkennen, wird im Einklang mit einem durch die EZB festgelegten Verfahren von der Liste gestrichen.
(3) Die Testergebnisse eines erfolgreich getesteten Banknotenbearbeitungsgerätetypen bleiben im gesamten Euro-Währungsgebiet für ein Jahr ab dem Ende des Monats ihrer Veröffentlichung auf der Webseite der EZB gültig, sofern das Gerät in dem jeweiligen Zeitraum imstande bleibt, sämtliche, dem Eurosystem bekannten falschen Euro-Banknoten zu erkennen.
(4) Das Eurosystem haftet nicht, wenn ein erfolgreich getesteter Banknotenbearbeitungsgerätetyp nicht imstande ist, Euro-Banknoten im Einklang mit Anhang IIa oder IIb einzustufen und zu behandeln.
Artikel 10
Überwachungstätigkeiten und Korrekturmaßnahmen des Eurosystems
(1) Die NZBen sind gemäß den Anforderungen des nationalen Rechts berechtigt, i) in den Geschäftsräumen der Bargeldakteure Prüfungen vor Ort - auch unangekündigt - durchzuführen, um deren Banknotenbearbeitungsgeräte zu überwachen, insbesondere im Hinblick auf die Fähigkeit der Automaten, Prüfungen der Echtheit und Umlauffähigkeit vorzunehmen und fälschungsverdächtige Euro-Banknoten sowie Euro-Banknoten, deren Echtheit nicht eindeutig festgestellt werden kann, auf den Kontoinhaber zurückzuverfolgen, und ii) die für den Betrieb und die Kontrolle des Banknotenbearbeitungsgeräts geltenden Verfahren, die Behandlung der überprüften Euro-Banknoten und manuelle Prüfungen der Echtheit und Umlauffähigkeit zu verifizieren.
(2) Die NZBen sind gemäß den Anforderungen des nationalen Rechts berechtigt, Stichproben der bearbeiteten Euro-Banknoten zu nehmen, um sie in ihren eigenen Geschäftsräumen zu überprüfen.
(3) Erkennt eine NZB im Zuge einer Prüfung vor Ort einen Verstoß gegen Bestimmungen dieses Beschlusses, so verpflichtet sie den Bargeldakteur, innerhalb einer bestimmten Frist Korrekturmaßnahmen durchzuführen. Die NZB, die die Verpflichtung ausspricht, kann im Namen der EZB dem Bargeldakteur die Wiederausgabe der betreffenden Banknotenstückelung(en) untersagen, solange der Verstoß nicht behoben ist. Ist der Verstoß auf ein Versagen eines Banknotenbearbeitungsgerätetyps zurückzuführen, kann dies zu dessen Entfernung von der Liste gemäß Artikel 9 Absatz 2 führen.
(4) Arbeitet ein Bargeldakteur in Bezug auf eine Prüfung nicht mit der entsprechenden NZB zusammen, wird dies als Verstoß angesehen.
Artikel 11
Berichtspflichten
Damit die EZB und die NZBen die Einhaltung dieses Beschlusses durch die Bargeldakteure überwachen und Entwicklungen im Bargeldkreislauf beaufsichtigen können, werden die NZBen i) schriftlich, einschließlich in elektronischer Form, durch die Bargeldakteure informiert, bevor ein Banknotenbearbeitungsgerätetyp in Betrieb genommen wird und ii) durch die Bargeldakteure mit den in Anhang IV festgelegten Informationen beliefert.
Artikel 12
Kosten
(1) Das Eurosystem erstattet den Bargeldakteuren keine Kosten, die diesen infolge der Umsetzung dieses Beschlusses entstehen.
(2) Das Eurosystem ersetzt nicht die zusätzlichen Kosten, die den Bargeldakteuren durch die Ausgabe von Euro-Banknoten mit veränderten oder neuen Sicherheitsmerkmalen entstehen.
Artikel 13
Schlussbestimmungen
(1) Dieser Beschluss tritt am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft. Er gilt ab dem 1. Januar 2011. Jede NZB kann den Bargeldakteuren ihrer Mitgliedstaaten eine Übergangsfrist für die Meldung statistischer Daten gemäß Anhang IV anbieten. Anhang IV gilt spätestens ab 1. Januar 2012.
(2) Für die Bargeldakteure der Mitgliedstaaten, die den Euro am 1. Januar 2011 oder später einführen, gilt für die Anwendung dieses Beschlusses eine Übergangszeit von einem Jahr ab dem Datum der Einführung des Euro.
Geschehen zu Frankfurt am Main am 16. September 2010.