ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. září 2011
o Státní podpoře SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)) Spolkové republiky Německo ve prospěch společnosti HSH Nordbank AG
(oznámeno pod číslem K(2011) 6483)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/477/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Německo dne 30. dubna 2009 oznámilo Komisi státní opatření ve prospěch společnosti HSH Nordbank AG (dále jen „HSH AG“) ve formě záruky, která zahrnuje tranši druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR (dále jen „záruka na pokrytí rizik“) a kapitálovou injekci ve výši 3 mld. EUR (dále jen „rekapitalizace“). Tato opatření byla poskytnuta nepřímo veřejnými vlastníky HSH, tedy Svobodným a hanzovním městem Hamburk a spolkovou zemí Šlesvicko-Holštýnsko (dále jen jednotlivě „Hamburk“ či „Šlesvicko-Holštýnsko“ nebo společně „veřejní vlastníci“).
(2)
Rozhodnutím ze dne 29. května 2009 ve věci N 264/09 (2) (dále jen „rozhodnutí o záchraně“) Komise schválila rekapitalizaci a záruku na pokrytí rizik na období šesti měsíců jako opatření záchrany pro HSH AG slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie (3) (SFEU). V rozhodnutí Komise vyzvala německé orgány, aby během tří měsíců předložily plán restrukturalizace.
(3)
Dne 1. září 2009 Německo předložilo Komisi plán restrukturalizace.
(4)
Komise dne 22. října 2009 zahájila ohledně záruky na pokrytí rizik a ocenění HSH AG v souvislosti s rekapitalizací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) (4).
(5)
Dne 21. listopadu 2009 bylo rozhodnutí o zahájení řízení zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5) a zúčastněné strany byly vyzvány, aby do dvou týdnů po datu zveřejnění předložily svá stanoviska.
(6)
Ve dnech 30. listopadu a 11. prosince 2009 Komise obdržela stanoviska od sdružení Sparkassen- und Giroverband für Schleswig-Holstein a od společnosti Schleswig-Holsteinische Sparkassen-Vermögensverwaltungs- und Beteiligungs GmbH & Co. KG (dále jen jednotlivě „SGVSH“ či „SVB“ nebo společně „sdružení spořitelen“).
(7)
Dne 3. prosince 2009 požádala skupina investorů konzultujících společnost J. C. Flowers & Co. LLC (dále jen „Flowers“) o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 7. prosince 2009. Komise obdržela připomínky Flowers dne 17. prosince 2009.
(8)
Dne 1. prosince 2009 požádalo Německo o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 7. prosince 2009. Dne 7. prosince 2009 požádala také HSH AG o prodloužení lhůty pro předkládání stanovisek; Komise této žádosti vyhověla dne 17. prosince 2009. Německo dne 17. prosince 2009 předložilo společné stanovisko spolkových zemí a HSH AG k rozhodnutí o zahájení řízení.
(9)
Dne 2. prosince 2009 proběhlo jednání, kterého se zúčastnily Flowers, sdružení spořitelen, německé orgány a Komise.
(10)
Komise dne 21. prosince 2009 předala Německu nedůvěrná znění stanovisek předložených zúčastněnými stranami a vyzvala německé orgány, aby během jednoho měsíce předložily své připomínky.
(11)
Dne 18. ledna 2010 Německo sdělilo připomínky veřejných vlastníků ke stanoviskům Flowers a sdružení spořitelen.
(12)
Pokud jde o záruku na pokrytí rizik a zejména o ocenění portfolia aktiv, jejichž riziko je zajištěné zárukou na pokrytí rizik (dále jen „zajištěné portfolio“), proběhlo mezi německými orgány a Komisí v období od září 2009 do února 2010 několik setkání, telekonferencí a dalších forem výměny informací. Německo předložilo další informace mimo jiné ve dnech 6., 20., 21., 22., 23. a 29. října, 11., 12., 16. a 27. listopadu a 17. prosince 2009, jakož i ve dnech 26. a 27. ledna a 19. února 2010.
(13)
Německo a útvary Komise projednávaly plán restrukturalizace, záruku na pokrytí rizik a rekapitalizaci, jakož i ocenění zajištěného portfolia v období od října 2009 do června 2011 v rámci celé řady zasedání, telekonferencí a dalších forem výměny informací, zejména - avšak ne výlučně - ve dnech 5., 21. a 27. října, 4., 12., 13., 18., 27. a 30. listopadu a 7., 9., 14. a 15. prosince 2009, ve dnech 14. a 19. ledna, 21. dubna, 5., 12., 20., 26., 28. a 31. května, 15. června, 13., 16., 22. a 23. července, 30. září, 22. listopadu a 9. a 22. prosince 2010, jakož i ve dnech 23. a 28. února, 18. března, 1. a 8. dubna, 25. května a 7., 16. a 29. června 2011. Konečné znění plánu restrukturalizace bylo předloženo dne 11. července 2011.
(14)
Dne 5. září 2011 předložilo Německo seznam závazků, jenž je součástí přílohy I tohoto rozhodnutí.
2. POPIS PŘÍJEMCŮ
(15)
Koncern HSH (dále jen „HSH“) je pátou největší německou zemskou bankou se sídlem v Hamburku a Kielu. Jedná se o akciovou společnost, která byla zřízena dne 2. června 2003 v důsledku fúze Hamburgische Landesbank a Landesbank Schleswig-Holstein. V říjnu 2006 získala Flowers (6) od WestLB 24,1 % podílů HSH (26,6 % hlasovacích práv) v očekávání, že HSH v roce 2008 vstoupí na burzu.
(16)
Dne 31. prosince 2008 měla HSH bilanční sumu ve výši 208 mld. EUR a rizikově vážená aktiva v hodnotě 112 mld. EUR.
(17)
Po provedení opatření schválených Komisí v rozhodnutí o záchraně ze dne 29. května 2009 vypadala struktura vlastníků HSH takto: Hamburk 10,89 %; Šlesvicko-Holštýnsko 10,42 %; společnost HSH Finanzfonds AöR, veřejnoprávní instituce společně zřízená a stejným dílem kontrolovaná spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko, 64,18 %; SGVSH 4,73 %; SVB 0,58 % a Flowers 9,19 % (7).
(18)
HSH je obchodní bankou, jejímž hlavním regionem je severní Německo. Jejími hlavními obchodními oblastmi jsou obchodní bankovnictví a soukromé bankovnictví. Činnosti v oblasti obchodního bankovnictví se soustředí na lodní dopravu, firemní zákazníky, dopravu, nemovitosti a obnovitelné energie. HSH je největším poskytovatelem financí v oblasti stavby lodí na světě a vedoucím poskytovatelem finančních služeb v odvětví letectví (součást obchodní divize dopravy). V prosinci 2008 byla HSH zastoupena v 21 velkých finančních pobočkách v Evropě, Asii a Americe.
(19)
HSH patří mezi německé veřejné úvěrové instituce, které do 18. července 2005 těžily z neomezených státních záruk odpovědnosti úvěrové instituce (Anstaltslast) a ručení zřizovatele (Gewährträgerhaftung) (8).
(20)
Počátkem 90. let 20. století došlo k převodům majetku a kapitálu ve výši 523 mil. EUR, které zvýhodnily předchůdce HSH, banky Hamburgische Landesbank a Landesbank Schleswig-Holstein. Komise dne 20. října 2004 rozhodla, že tyto převody představují státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem, které musí být vráceny (9). HSH musela veřejným vlastníkům vrátit částku v celkové výši 756 mil. EUR včetně úroků. HSH tuto platbu provedla ve dvou splátkách ve dnech 31. prosince 2004 a 3. ledna 2005.
(21)
Aby se vyrovnal odliv kapitálu, navýšili podílníci dne 20. července 2005 kapitál HSH o 556 mil. EUR (10). Toto navýšení kapitálu bylo provedeno z vlastních zdrojů ve spojení s tzv. dílčími platbami. Na základě tohoto mechanismu se struktura vlastníků příliš nezměnila. Komise dne 6. září 2005 rozhodla, že navýšení kapitálu bylo v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, a tudíž nepředstavovalo státní podporu (11).
(22)
V polovině července 2008 podílníci HSH rozhodli navýšit vlastní kapitál HSH, aby financovali její růst. Objem těchto kapitálových opatření činil téměř 2 mld. EUR; z toho bylo přibližně 1,26 mld. EUR nového kapitálu.
(23)
První část těchto kapitálových opatření spočívala v tom, že všechny tiché spoluúčasti v celkové výši 685 mil. EUR (12) a prioritní akcie v hodnotě 57 mil. EUR, které byly v držení veřejných vlastníků, byly přeměněny v kmenové akcie. V okamžiku přeměny Flowers podepsala navýšení kapitálu v hotovosti, aby zabránila rozmělnění svého vlastnictví akcií (13). V důsledku toho HSH obdržela dodatečně asi 300 mil. EUR.
(24)
Jako druhou část kapitálových opatření vlastníci rozhodli o nové tiché spoluúčasti ve formě směnitelné obligace v celkové výši 962 mil. EUR. Účast veřejných a soukromých podílníků na tiché spoluúčasti odpovídala jejich podílům (veřejní 660 mil. EUR, soukromí 240 mil. EUR). Dalších 62 mil. EUR převzali soukromí podílníci. Tento tichý vklad byl k 31. prosinci 2010 přeměněn na kmenové akcie.
(25)
Německo informovalo Komisi o kapitálových opatřeních popsaných v bodech 22 až 24. Podle názoru Komise byly investice veřejných podílníků v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství, neboť na transakci se významnou měrou podílel soukromý investor za stejných podmínek jako veřejní podílníci; dne 1. srpna 2008 Komise informovala Německo o svém rozhodnutí, že se touto záležitostí již nebude zabývat.
(26)
V období 1999-2009 zaznamenala HSH kumulované ztráty ve výši 1,85 mld. EUR a vyplatila svým veřejným vlastníkům kumulované dividendy ve výši 354 mil. EUR. Ve stejném období dodali veřejní vlastníci HSH [4-5] (14) mld. EUR nového kapitálu a zaručili se za závazky až do výše 166 mld. EUR.
Tabulka 1
Finanční ukazatele HSH pro veřejné vlastníky v období 1999-2009 (15)
Obchodní rok
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
Zisk a ztráta (v mil. EUR) (16)
111
110
204
239
261
127
400
460
270
-3 195
- 838
Kumulovaný zisk a ztráta (v mil. EUR)
111
221
425
664
925
1 052
1 452
1 912
2 182
-1 013
-1 851
Vyplacení dividend veřejným vlastníkům (v mil. EUR)
36
44
72
96
105
0
0
Kumulované vyplacení dividend veřejným vlastníkům (v mil. EUR)
36
80
153
248
354
354
354
Dodání nového kapitálu vlastníky (v mil. EUR) podle místních GAAP
[300-600]
0
0
[700-1 400]
3 000
Kumulované dodání kapitálu veřejnými vlastníky (v mil. EUR)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[1 000-2 000]
[4 000-5 000]
Záruka na pokrytí rizik (v mld. EUR)
10
Zaručené závazky (v mld. EUR), z toho
162
166
152
144
161
88
78
75
73
ručení zřizovatele (v mld. EUR)
162
166
152
144
161
88
78
65
56
záruky SoFFin (v mld. EUR)
0
0
0
0
0
0
0
10
17
(27)
Dříve byla HSH hodnocena všemi třemi velkými ratingovými agenturami (17) vždy stupněm AA. Dlouhodobý rating odrážel neomezené státní záruky poskytnuté veřejnými vlastníky HSH. Předpoklad, že veřejní vlastníci poskytnou další podporu, hraje i nadále významnou úlohu při ratingu HSH, přičemž agentura Fitch zvýšila rating (18) o sedm stupňů. Agentura Moody’s zvýšila na základě podpůrných faktorů rating o celkem sedm stupňů, z nichž jeden je třeba přičíst podpoře (regionální podpoře) poskytnuté veřejnými vlastníky.
(28)
Stand-alone rating (u Moody’s „rating finanční síly banky“ či „BFSR“) (19) C odráží názor ratingových agentur, že HSH disponuje přiměřenou finanční silou s omezeným, avšak dobrým obchodním modelem. Podle metody BFSR agentury Moody’s vykazují banky ohodnocené stupněm C buď přijatelné finanční základy v rámci předvídatelného a stabilního prostředí, nebo dobré finanční základy v rámci méně předvídatelného a stabilního prostředí.
(29)
V červenci 2004 začala agentura Fitch hodnotit nezaručené obligace HSH stupněm A, přičemž stand-alone rating HSH ponechala na stupni C. V červenci 2005 následovaly agentury Moody’s a S&P se svými ratingy na nezaručené obligace. Do počátku krize v roce 2008 byly ratingy HSH stabilní.
(30)
Od října 2008 lze u ratingů HSH sledovat dva trendy. První trend začal v říjnu 2008, když agentury Fitch a Moody’s postupně snížily stand-alone rating HSH na nižší stupeň kategorie D a vyšší stupeň kategorie E (E je nejnižší možný rating BFSR agentury Moody’s) (20). Jako důvody snížení ratingu agentury uvedly a) značné riziko vyplývající z cyklického základu aktiv HSH a zejména z aktiv v oblasti lodní dopravy, b) omezený přístup banky HSH ke kapitálu, přestože HSH prováděla kapitálově velmi náročné úvěrové operace a c) slabou a nízkou výnosnost HSH v porovnání s obdobím před krizí, kterou lze vysvětlit nízkým výnosem z aktiv, poměrně vysokými rezervami ke krytí rizik v oblasti financí založených na majetku („asset-based finance“) a podstatně vyššími náklady financování než před krizí. Agentury dále vyjádřily zásadní pochybnosti ohledně obchodního profilu HSH. Jelikož HSH nemá nijak rozsáhlý přístup k soukromým klientům, bude i nadále závislá na peněžních a kapitálových trzích, na nichž však bude mít problémy se zajištěním dostatečných finančních prostředků. Dodržování přísnějších regulačních požadavků ohledně kapitalizace, rezerv v oblasti likvidity a nevyváženosti financování by bylo pro čistě velkoobchodní banku jako HSH obzvlášť náročné.
(31)
Druhý trend začal v květnu 2009, když agentura S&P snížila rating HSH na BBB+. Následovaly agentury Moody’s a Fitch, které v květnu a v červenci 2010 snížily rating HSH na A3/A-. Při odůvodnění snížení ratingu poukázaly ratingové agentury na omezení další podpory ze strany veřejných vlastníků na základě a) pravidel státní podpory platných v EU a b) jejich rozpočtových omezení. Dosavadní rozsáhlá opatření podpory byla pro finanční sílu veřejných vlastníků těžkým břemenem, takže byli ochotni poskytnout další podporu jen v omezené míře. Důležitým aspektem při posuzování další ochoty veřejných vlastníků přijímat opatření podpory byl velký objem dluhových cenných papírů vydaných při použití doložky zachování právních účinků (grandfathering) (21), který tehdy zůstal v bilanci HSH.
(32)
Již v roce 2007 byla hodnota strukturovaného úvěrového portfolia (CIP) (22) HSH ve výši 30 mld. USD v důsledku finanční krize snížena o 1,3 mld. EUR. Rozšíření krize na reálnou ekonomiku negativně ovlivnilo tradiční úvěrové portfolio a kvalitu pohledávek HSH z jejích finančních činností v oblasti lodní dopravy, dopravy, nemovitostí a obnovitelných energií. Další úprava hodnoty CIP směrem dolů o 1,6 mld. EUR a vytvoření rezervy na riziko úvěrových operací ve výši 1,9 mld. EUR výrazně přispěly k negativnímu výsledku ve výši 3,2 mld. EUR v roce 2008.
(33)
Úpadek banky Lehman Brothers v září 2008 vedl k dalšímu zostření problémů refinancování HSH, takže HSH požádala zvláštní fond ke stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung) (dále jen „SoFFin“) o záruky likvidity ve výši 30 mld. EUR.
(34)
Dne 29. dubna 2009 Spolkový úřad pro finanční dohled (Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht) (dále jen „BaFin“) sdělil bance HSH, že se na základě stávající situace HSH z hlediska pravidel obezřetnosti domnívá, že je pro HSH složité splnit zákonné kapitálové požadavky. Úřad BaFin oznámil, že podle § 47 německého zákona o poskytování úvěrů vyhlásí moratorium, pokud vlastníci HSH nenavýší kapitálovou základnu HSH.
(35)
Dne 6. května 2009 snížila agentura S&P rating HSH o dva stupně z kategorie A na kategorii BBB + s negativním výhledem.
3. OPATŘENÍ PODPORY
(36)
Spolkové země Šlesvicko-Holštýnsko a Hamburk přiznaly bance HSH v květnu a červnu 2009 dvě opatření podpory: rekapitalizaci ve výši 3 mld. EUR a opatření záruky druhé ztráty (dále jen „záruka na pokrytí rizik“) ve výši 10 mld. EUR. Kromě toho HSH obdržela třetí podporu od fondu SoFFin ve formě záruk likvidity, které nakonec činily 17 mld. EUR (dále jen „záruky likvidity“).
3.1. REKAPITALIZACE
(37)
Rekapitalizace spočívala v kapitálovém vkladu v hotovosti v celkové výši 3 mld. EUR hlavní kapitálové složky Tier 1 výměnou za kmenové akcie s hlasovacím právem. Akcie byly emitovány společností HSH AG a v plné výši upsány společností HSH Finanzfonds AöR. Společnost HSH Finanzfonds AöR je veřejnoprávní instituce společně zřízená a stejným dílem vlastněná a kontrolovaná spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko.
(38)
HSH Finanzfonds AöR získala finanční prostředky potřebné na rekapitalizaci vydáním dluhopisů na kapitálových trzích. Závazky instituce vyplývající z emise dluhopisů jsou rovným dílem zajištěny spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko jako dílčích dlužníků a zárukami vůči vlastníkům dluhopisů. Dluhopisy vydané HSH Finanzfonds AöR slouží pouze k financování rekapitalizace HSH. HSH Finanzfonds AöR působí výlučně jako účelová společnost pro spolkové země Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko a vedle rekapitalizace a záruky na pokrytí rizik nesleduje žádné další cíle.
(39)
Emisní cena nových akcií byla stanovena na základě ocenění HSH společností PricewaterhouseCoopers (dále jen „PwC“), podle něhož činí hodnota společnosti v rozmezí od [ 2] mld. EUR do [ 3] mld. EUR ([ 19] EUR až [ 28] EUR za akcii). Podle ocenění je pak průměrná hodnota HSH [2-3] mld. EUR ([19-28] EUR za akcii). Ocenění bylo provedeno před snížením ratingu HSH ze dne 6. května 2009. Dopad snížení ratingu na hodnotu HSH nebyl při oceňování brán v úvahu, byl však zohledněn při poradách o stanovení emisní ceny. Ocenění vycházelo z předpokladu, že v roce 2013 dojde ke zvýšení ratingu na dřívější hodnotu A.
(40)
Za vložení 3 mld. EUR nového kapitálu chtěly spolkové země Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko dosáhnout ročního protiplnění ve výši 10 % (300 mil. EUR ročně). Jelikož zisky předpovídané v obchodním plánu HSH na období 2009-2012 nebyly dostatečné pro vyplacení 10 % dividend na všechny kmenové akcie, byla emisní cena nových kmenových akcií snížena o dividendy nevyplacené v období 2009-2012 ve výši 10 %. Současná hodnota platby dividend ve výši 10 % za období 2009-2012 činí [650-800] mil. EUR ([3-6] EUR za akcii). Cena nových akcií byla stanovena na 19 EUR za akcii ([19-28] EUR mínus [3-6] EUR). HSH Finanzfonds AöR získala 157 894 737 nových kmenových akcií.
(41)
Sdružení spořitelen a Flowers se rekapitalizace neúčastnily, čímž se podíly obou sdružení spořitelen a Flowers rozmělnily z 13,20 %, 1,62 % příp. 25,67 % na 4,73 %, 0,58 % příp. 9,19 % a společné přímé a nepřímé podíly spolkových zemí Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko (včetně podílů držených prostřednictvím společnosti HSH Finanzfonds AöR) se zvýšily z 59,51 % na 85,49 %.
3.2. ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK
(42)
Záruka na pokrytí rizik byla zavedena současně s rekapitalizací v červnu 2009. Také tuto záruku poskytla přímo HSH Finanzfonds AöR. Sdružení spořitelen a Flowers se na tomto opatření nepodílely. Záruka na pokrytí rizik spočívá v záruce druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR, která chrání HSH před ztrátami, jež vyplývají z portfolia v celkové výši 172 mld. EUR k určitému rozhodnému dni v březnu 2009 (expozice v selhání ve výši 187 mld. EUR). Tranši první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR nese HSH sama. Tranše druhé ztráty ve výši až 10 mld. EUR jde na vrub HSH Finanzfonds AöR. Ztráty, které přesahují částku 13,2 mld. EUR (tranše první a druhé ztráty dohromady), ponese HSH. Převodní hodnota zajištěného portfolia činí [cca 168] mld. EUR (celková hodnota aktiv [cca 172] mld. EUR mínus 3,2 mld. EUR).
(43)
V zásadě může HSH záruku kdykoli vypovědět, až do 31. prosince 2013 je však takové vypovězení omezeno na [2-5] mld. EUR celkem a na [1-4] mld. EUR ročně. Dne 9. března 2011 HSH vypověděla 1 mld. EUR záruky. Dne 18. června 2011 a opět dne 6. září 2011 HSH vypověděla další 1 mld. EUR záruky, takže se zbývající záruka snížila na 7 mld. EUR. Úřad BaFin byl o výpovědích informován. BaFin prohlásil, že proti tomu nevznese žádnou námitku.
(44)
Znehodnocená aktiva jako cenné papíry zajištěné aktivy (Asset-Backed-Securities,„ABS“) činí cca [3-6] % z [cca 172] mld. EUR portfolia zajištěného zárukou na pokrytí rizik. Velkou část zajištěných aktiv tvoří zákaznické úvěry, které představují hlavní činnost HSH. Zajištěné portfolio je vedeno v různých měnách, např. v EUR, USD a GBP.
Tabulka 2
Rozdělení [cca 172] mld. EUR zajištěných aktiv
Druh aktiv
Aktiva zahrnutá do rozvahy
(v mld. EUR)
% portfolia
Zákaznické úvěry
[cca 115]
(…)
Cenné papíry s pevným výnosem
[cca 30]
(…)
Půjčky proti dlužnímu úpisu (23)
[cca 15]
(…)
Cenné papíry zajištěné aktivy
[cca 10]
(…)
Platební záruky
[cca 5]
(…)
Celkem
[cca 172]
100,0
(45)
Před zavedením záruky na pokrytí rizik HSH nenechala ocenit externími odborníky celé portfolio, nýbrž pouze portfolio ABS a část portfolia CIP, která byla oceněna společnostmi Blackrock a Cambridge Place. Na příslušnou žádost Komise provedla HSH v období listopad 2009 až leden 2010 na základě předpokladu Komise ohledně přísného „zátěžového“ scénáře ocenění zajištěného portfolia. Ocenění bylo provedeno ve spolupráci s odborníky Komise. Předpoklady ocenění byly v souladu s přísnými „zátěžovými“ scénáři, které Komise použila v jiných případech. Ocenění vycházelo z podrobné analýzy vzorku 40 transakcí s fiktivní hodnotou 1 mld. EUR, tj. 0,6 % celkové expozice, a z ocenění tranší provedeného na velké reprezentativní části portfolia při použití programu agentury Moody’s CDOROM (24). Výchozí předpoklady byly prodiskutovány s odborníky Komise. Banku HSH přitom podporoval externí odborník společnosti Morgan Stanley, který potvrdil technickou správnost výpočtů. Účinek snížení kapitálu záruky na pokrytí rizik v okamžiku jejího zavedení byl vyčíslen na [cca 3,5] mld. EUR. V únoru 2010 potvrdil úřad BaFin správnost metody použité ke stanovení účinku snížení kapitálu a souvisejících výpočtů.
(46)
Podle smlouvy o poskytnutí záruky uzavřené dne 2. června 2009 mezi HSH Finanzfonds AöR a HSH obdrží HSH Finanzfonds AöR za poskytnutí záruky druhé tranše prémii ve výši 400 bazických bodů ročně na nominální hodnotu záruky (10 mld. EUR) (dále jen „základní prémie“). Na základě využití a výpovědí se snižuje částka, na kterou je protiplnění ve výši 400 bazických bodů vypláceno. Tabulka 3 ukazuje celkovou částku kumulativní platby ve třech scénářích: a) scénář 1: základní scénář HSH, ve kterém se předpokládá, že záruka nebude využita a bude ze strany HSH do konce roku 2015 v plné výši vypovězena; b) scénář 2: méně příznivý scénář, v němž se počítá s využitím záruky ve výši 5 mld. EUR a c) scénář 3: případ, z něhož vychází ocenění aktiv a v němž se předpokládá, že záruka bude do roku [2015-2020] v plné výši využita (žádné výpovědi).
Tabulka 3
Protiplnění za záruku na pokrytí rizik podle návrhu Německa pro různé scénáře
(v mil. EUR)
Scénář 1
(záruka nebude využita)
Scénář 2
(záruka bude využita ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(záruka bude využita ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
(47)
Během období restrukturalizace by platby základní prémie podle využití záruky představovaly částku mezi [100-150] mil. EUR a 405 mil. EUR ročně (viz tabulka 4).
Tabulka 4
Předpokládaná platba základní prémie (400 bazických bodů) HSH společnosti HSH Finanzfonds AöR během období restrukturalizace (v mil. EUR)
(v mil. EUR)
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Scénář 1 (záruka nebude využita)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [150-200]
- [100-150]
Scénář 2 (záruka bude využita ve výši 5 mld. EUR)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [180-230]
- [150-200]
Scénář 3 (záruka bude využita ve výši 10 mld. EUR)
- 300
- 405
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
3.3. ZÁRUKY LIKVIDITY
(48)
HSH kromě toho požádala fond SoFFin o záruky likvidity, které měly pokrýt emisi nových dluhových cenných papírů v celkové výši 30 mld. EUR. Počátkem prosince 2008 SoFFin schválil emisi první tranše ve výši 10 mld. EUR. Záruky byly schváleny v rámci německého záchranného balíčku (25). Zbývajících 20 mld. EUR mělo být uvolněno po předložení plánu restrukturalizace. Druhá tranše ve výši 20 mld. EUR byla uvolněna poté, co HSH dne 7. března 2009 předložila fondu SoFFin koncepci restrukturalizace. K 30. září 2009 bylo využito celkem 17 mld. EUR. K 1. lednu 2010 snížil SoFFin maximální výši záruky z 30 mld. EUR na 17 mil. EUR. Maximální částka již nebyla zvýšena.
4. PLÁN RESTRUKTURALIZACE
4.1. PŮVODNÍ PLÁN RESTRUKTURALIZACE A NÁSLEDNÁ ZMĚNA FINANČNÍCH PROGNÓZ
(49)
První plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 (dále jen „původní plán restrukturalizace“) je popsaný v rozhodnutí o zahájení řízení (body 23 až 28 rozhodnutí o zahájení řízení). Doplňující informace ke koncepci restrukturalizace obsažené v původním plánu restrukturalizace byly předloženy v období říjen 2009 až červen 2011. Pozměněné znění plánu restrukturalizace bylo předloženo dne 11. července 2011 (dále jen „pozměněný plán restrukturalizace“). Finanční prognózy obsažené v původním plánu restrukturalizace a odpovídající aktualizace budou stručně popsány níže.
(50)
Původní plán restrukturalizace předpokládal pro období 2009-2014 snížení čistých výnosů z úroků o [cca 20] % z [cca 1,4] mld. EUR na [cca 1,1] mld. EUR. Ohledně jednotlivých prvků finančních výsledků předpokládala HSH pro hlavní banku (26) na období 2009-2014 zvýšení výsledku před restrukturalizací (a po vytvoření rezervy na riziko úvěrových operací) o více než 200 %, a to z [cca 350] mil. EUR na [cca 1,1] mld. EUR. Výsledky před restrukturalizací předpokládané pro rok 2014 ve výši [cca 1,1] mld. EUR zahrnovaly rovněž pozitivní dopad z uvolnění částí rezervy na riziko úvěrových operací ve výši [cca 100] mil. EUR. Jako čistý zisk z provizí a obchodní výsledek bylo pro rok 2014 vykázáno [vždy cca 20] % výsledku před restrukturalizací hlavní banky. V pozměněném plánu restrukturalizace byl předpokládaný výsledek před restrukturalizací pro rok 2014 opraven na [350-450] mil. EUR, přičemž čistý zisk z provizí a obchodní výsledek činí [10-15] %.
(51)
V původním plánu restrukturalizace se počítalo se snížením celkových aktiv HSH z [cca 175] mld. EUR (2009) na [cca 150] mld. EUR (2014). Dále se předpokládalo zvýšení aktiv hlavní banky z [cca 100] mld. EUR (2009) na [cca 110] mld. EUR (2014). V pozměněném plánu restrukturalizace byl objem celkových aktiv pro HSH předpokládaný pro rok 2014 změněn na 120 mld. EUR a aktiva pro hlavní banku předpokládaná pro rok 2014 na 82 mld. EUR.
(52)
Podle původního plánu restrukturalizace se měla aktiva segmentu sektorové banky (lodní doprava, energie a doprava) zvýšit z [cca 30] mld. EUR (2009) na [cca 35] mld. EUR (2014); z toho mělo [cca 20] mld. EUR připadat na aktiva v oblasti lodní dopravy přednostně financovaná v USD. V pozměněném plánu restrukturalizace byla předpokládaná aktiva segmentu sektorové banky pro rok 2014 upravena na [20-25] mld. EUR a aktiva v oblasti lodní dopravy na 15 mld. EUR. Oproti původnímu plánu restrukturalizace nebyla již obchodní divize letecké dopravy do pozměněného plánu restrukturalizace začleněna.
(53)
Kvóta kapitálu Tier 1 předpokládaná pro rok 2014 činila v původním plánu restrukturalizace [cca 10] % a v pozměněném plánu restrukturalizace byla odhadována na [10-15] %.
(54)
Původní plán restrukturalizace obsahoval pro rok 2014 rozdělení plánovaných finančních zdrojů pro část bilance, která má být financována, ve výši [cca 100] mld. EUR (z toho [cca 25] mld. EUR nezajištěného financování na peněžním a kapitálovém trhu), takže oproti plánovaným celkovým aktivům ve výši [cca 150] mld. EUR vznikla mezera ve financování ve výši [cca 50] mld. EUR. V pozměněném plánu restrukturalizace byla mezera mezi předpokládanými celkovými aktivy a předpokládanými celkovými závazky snížena; HSH poskytla informace ke zdrojům financování, které mají být použity na pokrytí potřeby financování vyplývající z mezery.
(55)
V následující tabulce jsou znázorněny prognózy růstu pro hlavní oblasti činností HSH podle původního plánu restrukturalizace a změny provedené v pozměněném plánu restrukturalizace.
Tabulka 5
Porovnání míry růstu v segmentech lodní dopravy a firemních zákazníků
Segment
Původní plán restrukturalizace
(1. září 2009)
Pozměněný plán restrukturalizace
(11. červenec 2011)
Poznámky k prognózám růstu v pozměněném plánu restrukturalizace
Lodní doprava
Míra růstu v nových obchodech ve výši [cca 250] % pro roky 2010 (skutečná hodnota) až 2014 (střední roční míra růstu [cca 40] %)
Míra růstu v nových obchodech ve výši [90-130] % pro roky 2010 (skutečná hodnota) až 2014 (střední roční míra růstu […] %)
Tato míra růstu vychází z ročního absolutního objemu nových obchodů ve výši průměrně […] mld. EUR v období 2011 až 2014. Pro porovnání: celkový objem trhu činil ve stejném období průměrně [cca 25] mld. EUR nových obchodů.
Firemní zákazníci
Nárůst objemu úvěrů o [cca 100] % (2010 skutečná hodnota - 2014)
Nárůst objemu úvěrů o […] % (2010 skutečná hodnota - 2014)
Tento nárůst odpovídá absolutnímu objemu nových obchodů ve výši […] mld. EUR za čtyři roky. Pro porovnání: k 31. prosinci 2008 činila celková aktiva v tomto segmentu 25,7 mld. EUR.
4.2. OBECNÝ POPIS POZMĚNĚNÉHO PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
(56)
Pozměněný plán restrukturalizace byl předložen dne 11. července 2011. Předpokládá výrazné změny obchodního modelu HSH. Nový obchodní model HSH je charakterizován nižším rizikem, silnějším zaměřením na regionální obchody a udržitelnost při financování a poskytování úvěrů. Plánovaná a již zahájená opatření restrukturalizace zahrnují vedle zaměření na činnosti hlavního předmětu podnikání a následně na prodej či ukončení různých činností a významných podílů také přizpůsobení sítě poboček a optimalizaci struktury nákladů. Pozměněný plán restrukturalizace předpokládá zřízení interní restrukturalizační jednotky, v níž mají být pro účetní a organizační účely shrnuty činnosti, v nichž se nemá pokračovat. Nejdůležitějšími body nového obchodního modelu jsou:
a)
nová orientace na životaschopnou hlavní banku cestou značného omezení aktiv, posílení regionálních obchodů (divize firemních zákazníků v Německu, obchod s nemovitostmi v Německu a soukromé bankovnictví) a zachování hlavních kompetencí ve vybraných mezinárodních obchodních činnostech se silnou regionální vazbou (lodní doprava a obnovitelné energie se zaměřením na Evropu);
b)
výlučné zaměření obchodování na kapitálových trzích na činnosti v oblasti treasury (takzvané obchody na vlastní účet) a činnosti orientované na zákazníky, zejména jako dodavatel produktů pro jiné obchodní jednotky (vzájemný prodej produktů, tzv. cross-selling); obchody na vlastní účet byly ukončeny;
c)
ukončení činností, které nejsou v souladu s novou strategickou orientací HSH, tj. mezinárodního podnikání v oblasti přebírání společností, při kterém dochází k výraznému dodatečnému zadlužení (LBO), mezinárodního obchodu s nemovitostmi, financování letadel založené na majetku a dalších úvěrových operací, které nepatří jednoznačně k hlavním kompetencím;
d)
odprodej všech dceřiných společností, které nejsou v souladu s novou strategickou orientací HSH. Pozměněný plán restrukturalizace předpokládá odprodej celkem [100-120] podílů. HSH již počet podílů snížila o 25. Veškeré odprodeje mají proběhnout nejpozději do […];
e)
jasné oddělení ukončených obchodních divizí, které mají být v rámci interní restrukturalizační jednotky omezeny nebo prodány. Restrukturalizační jednotka nebude zahajovat žádné nové obchodní činnosti;
f)
výrazné přizpůsobení národních i zahraničních poboček: ukončení nestrategických činností povede k uzavření 15 z původních 21 zahraničních poboček. Pobočky či zastoupení v Helsinkách, Šanghaji, Bombaji, Stockholmu, Neapoli, Oslu, Rize, Tallinu, Varšavě, San Francisku a Hanoji již byly uzavřeny. Pobočky či zastoupení v Kodani, Paříži, Amsterodamu a Moskvě budou uzavřeny do roku 2012. Po restrukturalizaci si HSH ponechá šest poboček či zastoupení v Londýně, Hongkongu, New Yorku, Singapuru, Lucemburku a Aténách, přičemž pobočky v Londýně, Lucemburku a New Yorku mají být zmenšeny a pobočka v Hongkongu přeměněna na zastoupení.
(57)
Regionální zaměření zahrnuje především severoněmecké obchody se soukromými a firemními zákazníky, obchod s nemovitostmi a činnosti v oblasti spořitelen. Dále se HSH bude soustředit na vybrané oblasti mezinárodního financování lodí, jakož i na financování projektů v oblasti obnovitelných energií se zaměřením na Evropu a určité investice do infrastruktury. HSH uzavře pobočku v Lübecku do konce roku 2011.
(58)
Celkově bude bilanční suma nové hlavní banky značně snížena, zejména přenosem aktiv z hlavní banky na vlastní restrukturalizační jednotku HSH. Na konci restrukturalizačního období dne 31. prosince 2014 bude bilanční suma HSH (hlavní banky) činit 82 mld. EUR. V porovnání s bilanční sumou 208 mld. EUR v roce 2008 to odpovídá snížení o 126 mld. EUR, tj. téměř o 61 %.
(59)
Pozměněný plán restrukturalizace vychází z obecných předpokladů ohledně vývoje HDP v Německu, eurozóně, v USA a na celém světě, změn v krátkodobých a dlouhodobých úrokových sazbách, inflace v eurozóně a v USA, cen ropy a směnného kurzu EUR/USD. Prognózy pro jednotlivé obchodní divize vycházejí z předpokladů ohledně míry růstu relevantního trhu, objemů a marží v oblasti nových obchodů na segment a kapacity vzájemného prodeje produktů. Vzhledem k významu obchodní divize lodní dopravy pro celkový finanční výsledek HSH předložila HSH odvětvově specifické předpoklady k vývoji trhu financování lodní dopravy. V následující tabulce jsou znázorněny prognózy týkající se vývoje velikosti trhu ohledně celosvětových nových obchodů (souhrnné hodnoty pro segmenty nákladních a kontejnerových lodí a tankerů), objemu nových obchodů HSH a podílu HSH na trhu.
Tabulka 6
Předpoklady k financování lodní dopravy v období 2011-2014
Průměr 2005-2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Celosvětové nové obchody v oblasti financování lodní dopravy celkem (v mld. EUR)
109,4
25,9
48,3
[10-15]
[15-25]
[25-35]
[40-50]
Nové obchody HSH (v mld. EUR)
6,7
0,2
1
[0,5-1,5]
[0,5-1,5]
[1-2]
[2-3]
Podíl HSH na trhu (%)
6,1
0,8
2,1
[cca 4]
[cca 5]
[cca 5]
[cca 5]
(60)
HSH vychází z průměrného směnného kurzu EUR/USD [1,30-1,50]. Předložila údaje o dopadu pozměněných předpokladů na zisk a ztrátu, jakož i o své čisté likviditě, a zejména analýzu citlivosti pro změny úroků a změny směnného kurzu EUR/USD. Podle analýzy citlivosti by HSH při výrazných změnách předpokladů ohledně úrokových sazeb a směnného kurzu EUR/USD nedosáhla takových ztrát, které by nemohla absorbovat. Kromě toho by stav likvidity HSH nebyl negativní, kdyby se směnný kurz EUR/USD výrazně odchyloval od základního scénáře.
(61)
HSH dále předložila na základě méně příznivých tržních předpokladů scénáře pro nepříznivou situaci a pro nejhorší případ na úrovni koncernu. Finanční prognózy v případě scénářů pro nepříznivou situaci a pro nejhorší případ ukazují, že dopady stresového faktoru na platební schopnost HSH jsou tlumeny strukturou záruky na pokrytí rizik. V případě scénáře pro nepříznivou situaci by HSH odložila částečná vypovězení záruky, a tím omezila přibývání rizikově vážených aktiv v důsledku negativních hospodářských rámcových podmínek. U obou scénářů by výsledná kvóta kapitálu HSH Tier 1 činila během období restrukturalizace cca 10 %.
4.3. POPIS RESTRUKTURALIZACE JEDNOTLIVÝCH OBCHODNÍCH DIVIZÍ HSH
(62)
Bilanční suma obchodní divize firemních zákazníků hlavní banky se sníží z 26,3 mld. EUR (2008) na [10-20] mld. EUR (2014). Celkově se obchodní segment v tomto období zmenší o cca [45-55] %.
(63)
V divizi firemních zákazníků bude HSH nabízet finanční prostředky větším středním podnikům, a to zejména v hlavním regionu severního Německa.
(64)
HSH ukončila své činnosti v oblasti refinancování leasingových společností a své mezinárodní obchody LBO a ukončí rovněž svou divizi firemních zákazníků zaměřenou na asijské a skandinávské zákazníky. Divize firemních zákazníků nebude působit v oblasti financování letadel nebo lodí založeného na majetku. Schopnost HSH podporovat regionální obchody v hlavním regionu však nebude omezena.
(65)
HSH se v prvé řadě soustředí na větší střední podniky v severním Německu a na německé podniky určitých hlavních hospodářských odvětví. Bude se jasně zaměřovat na ziskové transakce a na zákazníky s dobrou bonitou, kteří požadují různé produkty. HSH bude usilovat o to, aby se pro tyto zákazníky stala „upřednostňovanou“ bankou.
(66)
S ohledem na zlepšení finanční situace se obchodní divize bude stále více zaměřovat na získávání vkladů a využívaní struktur financování, které umožňují syndikace, jsou způsobilé pro ECB nebo mohou být předávány investorům.
(67)
Bilanční suma obchodní divize nemovitostí hlavní banky se má snížit z 30,5 mld. EUR (2008) na [9-18] mld. EUR (2014). To odpovídá snížení o [50-70] %.
(68)
HSH bude nabízet všechny druhy úvěrových produktů a všechny ostatní bankovní produkty, po kterých bude ze strany realitních společností poptávka. HSH se bude svou obchodní činností zaměřovat na severní Německo a německé aglomerace. Zaměřovat se bude především na finanční řešení pro […] a financování projektů s přiměřeným stupněm rizika. V této obchodní divizi se HSH bude soustředit na financování […]. Zvláštní druhy nemovitostí budou financovány pouze selektivně.
(69)
Činnosti v jiných státech - včetně mezinárodního obchodu s nemovitostmi, který spočívá v podpoře německých zákazníků v evropských aglomeracích - budou ukončeny. V těchto oblastech HSH nebude provádět žádné nové obchody a stávající obchodní činnosti postupně ukončí.
(70)
HSH se bude orientovat především na profesionální investory v oblasti nemovitostí, zejména na stávající zákazníky, na vybrané developery, na zákazníky s pevnou pozicí v odvětví nemovitostí a s vysokým potenciálem v oblasti vzájemného prodeje produktů, jakož i na zákazníky spojené se severním Německem, kteří potřebují komplexní struktury financování. HSH bude nadále využívat struktury a produkty, které snižují potřebu finančních prostředků, např. obchody, které připadají v úvahu pro kryté dluhové obligace, úvěry způsobilé pro ECB a finanční prostředky a jistoty poskytované institucí Kreditanstalt für Wiederbau (KfW).
(71)
Bilanční suma obchodní divize spořitelen hlavní banky se sníží z 8,7 mld. EUR (2008) na [ 3] mld. EUR (2014) především omezením činností refinancování pro spořitelny.
(72)
Zákaznická základna této obchodní divize je v prvé řadě tvořena spořitelnami a zákazníky z veřejného sektoru v severním Německu a v druhé řadě spořitelnami a zákazníky z veřejného sektoru mimo severní Německo (sekundární bankovní vztahy).
(73)
HSH nabízí širokou škálu produktů, které se zaměřují na hlavní obchodní oblasti spořitelen. Patří sem zejména divize soukromých a firemních zákazníků, činnosti v oblasti obchodů na vlastní účet, jakož i správa vlastních cenných papírů a správa úvěrového portfolia.
(74)
V obchodní divizi soukromého bankovnictví se bilanční suma hlavní banky sníží z 1,7 mld. EUR (2008) na [0,5-1,5] mld. EUR (2014).
(75)
HSH se soustředí na poskytování služeb movitým soukromým zákazníkům v hlavním regionu severní Německo. Navíc bude HSH nabízet služby soukromého bankovnictví v nadregionálních distribučních pobočkách jiných segmentů trhu. Škála služeb bude zahrnovat […].
(76)
HSH se soustředí na získávání a podporu movitých a velmi movitých soukromých zákazníků a nadací. V rámci vzájemného prodeje produktů budou služby soukromého bankovnictví poskytovány rovněž zákazníkům/fyzickým osobám jiných obchodních divizí hlavní banky.
(77)
V obchodní divizi lodní dopravy se bilanční suma hlavní banky sníží o 46 % z 28,3 mld. EUR (2008) na cca 15 mld. EUR (2014).
(78)
Do 31. prosince 2014 nepřesáhne tržní podíl HSH, pokud jde o nové obchody v oblasti financování lodí po celém světě, ročně [ 8] %. Dále HSH zajistí, že do 31. prosince 2014 - na základě každoročního hodnocení trhu - nebude patřit k třem poskytovatelům financování lodí s největším ročním objemem nových obchodů.
(79)
Portfolio HSH bude diverzifikováno jak s ohledem na typ lodí, tak na země. Pokud jde o různé druhy aktiv, bude se nadále klást důraz na […] a několik […]. Důležitým produktem budou běžné dlouhodobé hypoteční úvěry na novostavby a financování použitých lodí. HSH bude dále selektivně vystupovat jako poskytovatel strukturovaných finančních služeb.
(80)
HSH omezí své obchodní činnosti tím, že ukončí financování lodí typu ro-ro a výletních lodí […].
(81)
HSH se zaměří na střední a velké globálně působící společnosti lodní dopravy, malé rentabilní zákazníky, jakož i zákazníky vybrané na základě celkového potenciálu výnosnosti a rizikových aspektů. Dále hraje roli také ochota zákazníka k syndikacím, splnění předpokladů pro syndikaci (např. transparentnost) a refinancování.
(82)
Obchodní divize lodní dopravy bude nabízet zejména standardní financování (plain vanilla) (27) a v omezené míře strukturální financování a bude vystupovat jako Mandated Lead Arranger a Bookrunner.
(83)
Obchodní divize dopravy/letecké dopravy hlavní banky bude zrušena. Bilanční suma ve výši 11,7 mld. EUR (2008) vyprší v rámci restrukturalizační jednotky nebo bude přiřazena jiným obchodním divizím. Do budoucna nebude již HSH provádět žádná nová financování letadel založená na majetku. Příslušné stávající obchody budou postupně ukončeny, prodány nebo převedeny na restrukturalizační jednotku za účelem jejich omezení. HSH v rámci restrukturalizace již obchodní divizi částečně reorganizovala a strategicky důležité divize železniční dopravy a infrastruktury přiřadila k obchodní divizi energie a infrastruktury.
(84)
V důsledku nového uspořádání obchodní divize energie a infrastruktury v průběhu procesu restrukturalizace se bilanční suma uvedené divize v hlavní bance zvýší ze 4,6 mld. EUR v roce 2008 (bývalá obchodní divize energie) na [5-10] mld. EUR v roce 2014. Obchodní divize energie a infrastruktury zahrnuje jak segment obnovitelné energie, tak segment infrastruktury a železniční dopravy, které předtím patřily do obchodní divize dopravy.
(85)
V segmentu energie bude HSH financovat projekty v oblasti větrné a solární energie. Tato oblast zahrnuje kategorie aktiv větrné energie (na pevnině i na moři), solární energie (fotovoltaické a termální) a jako doplňkové podnikání sítě ve spojení s projekty větrné a solární energie. Cílovým regionem pro tyto činnosti je v prvé řadě Evropa. Činnosti HSH v oblasti konvenčních zdrojů energie a veškeré činnosti v oblasti energie v Severní Americe budou ukončeny.
(86)
Změny v obchodních divizích, zejména uzavření divize letecké dopravy a zmenšení segmentů pro zahraniční nemovitosti a lodní dopravu, povedou automaticky ke zmenšení segmentu „ostatních činností“.
(87)
Segment ostatních činností zahrnuje - vedle korporátního centra - obchody na kapitálovém trhu, v němž HSH spravuje svůj majetek a který slouží jako dodavatel produktů pro obchodní divize.
(88)
HSH bude soustavně zlepšovat stabilitu a kvalitu svého financování. Od konce roku 2012 zajistí, že jak její čisté stabilní financování (net stable funding ratio), tak její koeficient krytí likvidity (liquidity coverage ratio) (28) […]. Podíl hlavní banky na obchodu v USD, který je refinancován prostřednictvím financování v USD (a nikoli prostřednictvím swapů), se do konce roku 2012 zvýší na nejméně […] % a do konce roku 2014 na nejméně […] %.
(89)
HSH výrazně sníží obchod na kapitálovém trhu s vysokým potenciálním rizikem a již výrazně omezila svůj katalog produktů. Obchody na vlastní účet již byly ukončeny.
4.4. POPIS FINANČNÍHO PLÁNOVÁNÍ V POZMĚNĚNÉM PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
(90)
HSH předložila pro období 2011-2014 rozsáhlý obchodní plán včetně propočtu zisku a ztrát a bilance, ukazatelů rentability a produkce rozepsaných podle obchodních divizí a sloučených na úrovni koncernu. Dále HSH předložila analýzu citlivosti v podobě scénáře pro nepříznivou situaci a scénáře pro nejhorší případ na úrovni koncernu. Podle očekávaného zisku a ztrát vznikne koncernu HSH v roce 2011 další ztráta ve výši cca [100-200] mil. EUR, koncern pak bude své zisky do roku 2014 neustále zvyšovat na cca [400-500] mil. EUR po zdanění. Výnosnost vlastního kapitálu bude v roce 2011 negativní a do roku 2014 vzroste na cca [7-8] %. Kvóta Tier 1 dosáhne v období 2012-2014 cca [13-16] %. Podle pokynů Komise obsahují finanční prognózy pozměněného plánu restrukturalizace pro rok 2011 jednorázovou platbu ve výši 500 mil. EUR, která byla odečtena od výsledku před zdaněním. Celková aktiva se podle prognóz zřejmě sníží z 208 mld. EUR (2008) na 120 mld. EUR (2014).
(91)
V následujících tabulkách jsou uvedeny základní údaje pozměněného plánu restrukturalizace pro HSH a hlavní banku.
Tabulka 7
Finanční plánování pro HSH na období 2011-2014
2008 skutečná hodnota
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011 prognóza
2012 prognóza
2013 prognóza
2014 prognóza
Výnosy celkem (v miliónech EUR)
157
2 876
1 603
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
Výsledek před restrukturalizací (v miliónech EUR)
(2 796)
(718)
545
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
Výsledek před zdaněním (v miliónech EUR)
(2 968)
(1 325)
17
[- 200-300]
[0-500]
[100-600]
[200-700]
Výsledek (v miliónech EUR)
(3 195)
(902)
48
[- 400-100]
[0-500]
[0-500]
[0-500]
Poměr mezi náklady a výnosy (%)
573
29
54
[45-55]
[45-55]
[45-55]
[40-50]
Výnosnost vlastního kapitálu po zdanění (%)
0
0
0
[- 5-+ 5]
[5-10]
[5-10]
[5-10]
Aktiva celkem (v mld. EUR)
208
175
151
[130-150]
[125-145]
[120-140]
[115-135]
Tabulka 8
Finanční plánování pro hlavní banku na období 2011-2014
2008 skutečná hodnota
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011 prognóza
2012 prognóza
2013 prognóza
2014 prognóza
Výnosy celkem (v miliónech EUR)
1 582
1 756
1 103
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
Výsledek před restrukturalizací (v miliónech EUR)
418
354
574
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[300-600]
Výsledek před zdaněním (v miliónech EUR)
295
18
318
[200-500]
[200-500]
[200-500]
[200-500]
Poměr mezi náklady a výnosy (%)
39
32
52
[40-60]
[40-60]
[40-60]
[40-60]
Aktiva segmentu (v mld. EUR)
113
97
88
[60-90]
[60-90]
[60-90]
82
(92)
V následujících tabulkách je uveden plán financování HSH s ohledem na obecnou strategii financování a strategii financování v USD.
Tabulka 9
Plán financování HSH 2010-2014
(v mld. EUR)
Objem podle zdroje financování
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Kryté dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Státem zaručené dlouhodobé dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Dlouhodobé nezajištěné prioritní dluhopisy
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Krátkodobé financování na peněžním a kapitálovém trhu
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Ostatní financování na peněžním a kapitálovém trhu
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Obchodní a retailové vklady (do roku 2010)/zůstatkové vklady (usazená depozita z roku 2011)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Rozvojové banky a obchodní úvěry
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Hybridní kapitálové nástroje (Tier 1 a Tier 2)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Celkem
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Deriváty
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem - (závazky celkem + deriváty), která mají být financována krátkodobými zajištěnými finančními prostředky, nadměrné vklady a vlastní prostředky
(…)
(…)
(…)
(…)
(93)
Státem zaručené dlouhodobé dluhopisy se sníží ze 44 mld. EUR (konec roku 2010) na [13-18] mld. EUR (konec roku 2014). Zároveň se sníží celková aktiva HSH o [25-35] mld. EUR. Rozdíl mezi celkovými aktivy a celkovými závazky (očištěný o účinek derivátů) představuje mezeru v plánu financování, která musí být pokryta krátkodobými nezajištěnými a zajištěnými finančními prostředky, jakož i přebytkem vkladů a vlastních prostředků. Plánování HSH ohledně vkladů se týká pouze části celkových vkladů, která se považuje za stabilní (usazená depozita), přičemž skutečná výše vkladů bude pravděpodobně vyšší a vyplní část mezery ve financování. I když by mohla být část mezery ve financování mezi financovanými aktivy a závazky kryta krátkodobým financováním na peněžním a kapitálovém trhu, závislost HSH na krátkodobém financování na peněžním a kapitálovém trhu se během období restrukturalizace v absolutních hodnotách snižuje. Vzhledem ke strategii financování v EUR bude HSH využívat relativně více kryté dluhopisy.
Tabulka 10
Strategie financování v USD (2010-2014)
(v mld. USD)
Objem
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
Financování v USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Financování v USD prostřednictvím swapů
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem v USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Aktiva celkem v USD - lodní doprava
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(94)
Zatímco HSH v roce 2010 financovala 75 % svých aktiv v USD prostřednictvím křížových měnových swapů, má se využití swapů snížit na […] % celkových aktiv v USD (včetně aktiv v restrukturalizační jednotce). Poměrně menší závislosti na financování prostřednictvím swapů se dosáhne snížením aktiv vedených v USD, a tudíž snížením absolutních částek financování v USD.
(95)
V roce 2010 poskytly spořitelny [2,5-3,5] mld. EUR dlouhodobého nezajištěného financování HSH a [200-500] mil. EUR dlouhodobého zajištěného financování, tj. celkem [2,7-4] mld. EUR. Oproti tomu poskytly další zemské banky celkem [150-250] mil. EUR a další finanční instituce (soukromé a veřejné finanční instituce jiné než spořitelny a zemské banky) [1-2] mld. EUR.
(96)
Z pozměněného plánu restrukturalizace vyplývá posílení pozic a poměrů kapitálu HSH v průběhu restrukturalizace s plánovanou kvótou kmenového kapitálu [10-13] % do konce roku 2014. Na žádost Komise zahrnula HSH do svých finančních prognóz na rok 2013 navýšení základního kapitálu o 500 mil. EUR.
Tabulka 11
Kapitálová pozice HSH (2009-2015)
2009 skutečná hodnota
2010 skutečná hodnota
2011
2012
2013
2014
2015
Rizikově vážená aktiva po záruce (v mld. EUR)
71
41
[40-60]
[40-60]
[45-65]
[50-70]
[50-70]
Nesplněné záruky (v mld. EUR)
10
10
7,0
[ 7,0]
[ 7,0]
[ 5,0]
[ 5,0]
Vývoj kapitálu (v mld. EUR)
Kmenový kapitál Tier 1 (v mld. EUR)
5,080
4,433
[4 000-6 000]
[4 500-6 500]
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
Kapitál Tier 1 (v mld. EUR)
7,491
6,274
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
[6 500-8 500]
[7 000-9 000]
Celkový kapitál (v mld. EUR)
11,523
9,400
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
Poměry kapitálu
Kmenový kapitál/rizikově vážená aktiva (%)
7,1
10,7
[ 7,0]
[ 8,0]
[ 9,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
Kapitál Tier 1/rizikově vážená aktiva (%)
10,5
15,2
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
4.5. ZÁVAZKY NĚMECKA
(97)
Německo se zavázalo, že HSH provede pozměněný plán restrukturalizace, a předložilo závazky stanovené v přílohách I a III tohoto rozhodnutí.
4.6. SLEDOVÁNÍ
(98)
Německo se zavázalo, že kontrolní správce bude čtvrtletně předkládat podrobnou zprávu. Tato zpráva bude obsahovat zejména informace o protiplnění v souvislosti s opatřením na záchranu aktiv (v souladu s přílohou V sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství, dále jen „sdělení o znehodnocených aktivech“ (29)) a o provádění pozměněného plánu restrukturalizace (v souladu s bodem 46 sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi (dále jen „sdělení o restrukturalizaci“ (30)).
5. DŮVODY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ O PŘEZKUMU OPATŘENÍ PODPORY VE PROSPĚCH HSH
(99)
Komise dne 30. října 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení, aby zjistila, zda záruka na pokrytí rizik splňuje kritéria sdělení o znehodnocených aktivech ohledně aktiv způsobilých pro podporu, oceňování (včetně metody oceňování), protiplnění a správy znehodnocených aktiv. Kromě toho Komise chtěla prošetřit předpoklady platné pro rekapitalizační opatření, rozdělení zátěže a opatření omezující narušení hospodářské soutěže.
(100)
Ohledně způsobilosti zajištěných aktiv vyjádřila Komise v bodě 40 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti, zda byla příslušná kritéria sdělení o znehodnocených aktivech splněna, neboť jen malá část zajištěného portfolia spadala přímo pod definici znehodnocených aktiv obsaženou ve sdělení o znehodnocených aktivech.
(101)
Ohledně transparentnosti a poskytnutí informací Komise v bodě 43 rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že HSH předložila zprávy o ocenění vypracované nezávislými odborníky, které se týkaly pouze zlomku zajištěného portfolia, přesněji řečeno, velké části strukturovaných úvěrových cenných papírů. Kromě toho Německo tehdy nedalo k dispozici žádné ověření postupů oceňování a výsledků ze strany úřadu BaFin.
(102)
Ohledně správy aktiv Komise v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, zda opatření plánovaná bankou HSH splňují kritéria sdělení o znehodnocených aktivech, neboť všechna aktiva se i nadále objevují v bilanční sumě HSH.
(103)
Ohledně ocenění Komise v bodě 47 rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že nezávislí odborníci oceňovali pouze strukturované úvěrové portfolio a že v té době neměla k dispozici dostatečné informace pro posouzení skutečné hospodářské hodnoty celého portfolia. Komise dále prohlásila, že hodlá prověřit korelační předpoklady použité bankou HSH na zajištěná aktiva.
(104)
Ohledně protiplnění vyjádřila Komise v bodě 49 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti o přiměřenosti rozdělení zátěže, neboť podle sdělení o znehodnocených aktivech je třeba od HSH žádat, aby se na základě ustanovení o první ztrátě podílela na části (zpravidla nejméně 10 %) ztrát nebo rizik. Komise dále v bodě 51 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, zda přirážka ve výši 400 bazických bodů představuje přiměřené protiplnění za riziko převzaté veřejnými vlastníky.
(105)
Ohledně obnovení životaschopnosti vyjádřila Komise v bodě 59 rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti, zda je HSH schopna obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Vzhledem k silné závislosti HSH na peněžním a kapitálovém trhu pochybovala Komise zejména o tom, zda je předložená strategie refinancování sama o sobě po vypršení státních záruk střednědobě a dlouhodobě udržitelná.
(106)
V bodech 60 a 61 rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybnila předpokládané míry růstu a marže, které vycházejí z původního plánu restrukturalizace. Komise pochybovala zejména o vyšších maržích v obchodní oblasti soukromého bankovnictví a o předpokládaných mírách růstu v oblastech lodní dopravy a dopravy, v nichž HSH již měla poměrně vysoké podíly na trhu.
(107)
V bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že HSH má v úmyslu ve značném rozsahu pokračovat ve svých mezinárodních činnostech na kapitálových trzích, zároveň však prohlašuje, že chce svůj obchodní model opět více zaměřit na regionální aktivity. V bodě 63 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti, zda je předpoklad, že HSH v roce 2013 opět dosáhne svého předchozího ratingu A, realistický.
(108)
Ohledně vlastního příspěvku Komise prohlásila, že původní plán restrukturalizace neobsahuje žádné rozsáhlé návrhy. Objem vlastního příspěvku ve formě odprodejů zůstává nejasný. V souvislosti s rozdělením zátěže také na menšinové akcionáře Komise vyjádřila pochybnosti ohledně ocenění HSH, a tudíž také ohledně ceny nově vydaných akcií. V bodech 10 a 32 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti, zda sdružení spořitelen a Flowers, které se nepodílely na rekapitalizaci, nemohly mít přínos z kapitálové injekce tím, že si ponechaly nadměrně vysoké podíly v HSH.
6. STANOVISKO NĚMECKA
(109)
Německo dne 17. prosince 2009 předložilo společné stanovisko spolkových zemí a HSH k rozhodnutí o zahájení řízení.
6.1. STANOVISKO K ZÁRUCE NA POKRYTÍ RIZIK
(110)
Německo zastávalo stanovisko, že právní posouzení záruky na pokrytí rizik provedené Komisí je chybné, neboť vychází z použití sdělení o znehodnocených aktivech, které v daném případě není použitelné.
(111)
Německo nesouhlasilo s Komisí, že použití sdělení o znehodnocených aktivech je nezbytně nutné a že Komise musela nezávisle na okamžiku zavedení nebo oznámení opatření použít právní předpisy a sdělení platné v době přijetí rozhodnutí (31). Podle názoru Německa lze s tímto názorem souhlasit jen tehdy, spadá-li opatření do působnosti daných právních předpisů nebo sdělení, což v tomto případě neplatí. Německo dále tvrdilo, že se sdělení o znehodnocených aktivech nevztahuje na všechny druhy podpůrných opatření zaměřených na znehodnocená aktiva. Podle Německa je třeba sdělení o znehodnocených aktivech považovat pouze za správní předpis, jehož cílem jsou jednotné správní postupy a který je závazný pouze pro Komisi. Slučitelnost záruky na pokrytí rizik s vnitřním trhem musí být posuzována přímo na základě SFEU. Jelikož podle Německa nespadá cíl záruky druhé ztráty a složení zajištěného portfolia do působnosti sdělení o znehodnocených aktivech, je dokázáno, že toto sdělení není v případě HSH použitelné.
(112)
Německo prohlásilo, že použití sdělení o znehodnocených aktivech vede k nesprávnému rámci hodnocení, jenž je pro HSH ve vztahu k určení prvku podpory, hodnoty portfolia, výše protiplnění a potřebě restrukturalizace nepříznivý.
(113)
Německo odkazovalo na bod 38 rozhodnutí o zahájení řízení, v němž Komise vysvětlovala, že posouzení tržní hodnoty portfolia sestávajícího hlavně z úvěrů pro podniky je složité. Německo tyto obtíže považovalo za důkaz toho, že záruku druhé ztráty nelze posuzovat na základě sdělení o znehodnocených aktivech, a prohlásilo, že Komise by extrapolací dospěla k částce podpory ve výši nominální hodnoty záruky. Německo dále prohlašuje, že již tento výsledek svědčí o tom, že zvolená metoda musí být nesprávná, neboť by to znamenalo, že by Komise ohledně prvku podpory stavěla zvolenou záruku na pokrytí rizik na stejnou úroveň s rekapitalizací, přestože obě opatření mají odlišnou povahu. Zatímco rekapitalizace představuje trvalou kapitálovou injekci, v případě záruky se jedná o stabilizační opatření pouze s regulační působností, které je omezené na dobu platnosti zajištěných aktiv.
(114)
Německo poukázalo na to, že odvození prvku podpory na základě tržní hodnoty ukazuje, že Komise neuznává povahu záruky na pokrytí rizik, neboť tato se nevztahuje na výkyvy na trhu. Komise by měla prvek podpory v případě záruky druhé ztráty určovat spíše podle všeobecných pravidel státní podpory a zejména podle sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení o zárukách“). Podle Německa by použití sdělení o zárukách v případě, že bylo protiplnění záruky na pokrytí rizik uznáno za odměnu běžnou na trhu, vedlo k nižšímu prvku podpory.
(115)
I kdyby bylo možné použít sdělení o znehodnocených aktivech na záruku druhé ztráty, Komise se podle názoru Německa při jeho použití dopustila chyb při určování prvku podpory a při výpočtu výše protiplnění, jakož i ve vztahu k rozdělení zátěže a správě aktiv v restrukturalizační jednotce. Prvek podpory v případě záruky druhé ztráty je nesprávný, jelikož jsou nesprávné předpoklady ohledně převodní a tržní hodnoty portfolia. Pokud jde o protiplnění za kapitálovou úlevu Německo zdůraznilo, že se posouzení dopadu kapitálové úlevy obsažené v rozhodnutí o zahájení řízení opírá o staré údaje. Podle novějších údajů je dopad kapitálové úlevy mnohem nižší. Předběžné posouzení rozdělení zátěže je rovněž nesprávné a příliš omezené, neboť Komise je vztahuje pouze na první ztrátovou tranši záruky, která je mnohem nižší než první ztrátová tranše ve výši 10 % zajištěného portfolia požadovaná podle sdělení o znehodnocených aktivech. Mezi rozdělením zátěže a první ztrátovou tranší uvedenou v absolutních hodnotách neexistuje žádná souvislost. Navíc HSH nese veškeré ztráty, které přesahují záruku druhé ztráty. Ohledně správy aktiv Německo prohlásilo, že zásady sdělení o znehodnocených aktivech nelze použít na záruku na pokrytí rizik pro HSH a že by nemělo smysl spravovat všechny hodnoty, na které se vztahují záruky na pokrytí rizik, odděleně. HSH pravděpodobně zřídí restrukturalizační jednotku a zajistí jasné funkční a organizační oddělení hlavní banky a restrukturalizační jednotky, které bude dodrženo až do úrovně správní rady.
(116)
Německo nesouhlasí s oceněním portfolia, které je uvedeno v bodě 47 rozhodnutí o zahájení řízení. U zajištěného portfolia se z velké části jedná o klasické úvěrové operace, které nejsou snadno dostupné pro hodnocení založené na peněžním toku. Také pravidlo oceňování „komplexních“ aktiv, které má prostřednictvím paušálního snížení hodnoty simulovat nejistotu na trhu, není pro oceňování zajištěného portfolia v daném případě přiměřené. Zatímco bylo portfolio CIP banky HSH oceněno externími odborníky na základě peněžních toků, byla aktiva v podstatně větším úvěrovém portfoliu oceněna na základě běžné, pro banky obvyklé úvěrové analýzy v souladu s příslušnými regulačními předpisy. Při této úvěrové analýze má klíčový význam bonita dlužníka.
(117)
Německo tvrdilo (jak bylo popsáno v rozhodnutí o zahájení řízení), že použití metod výpočtu, které byly stanoveny ve sdělení o znehodnocených aktivech, na záruku druhé ztráty je nepřiměřené a že by pro určení výše protiplnění mělo být použito sdělení o zárukách. Během výměny informací, která zahrnovala také několik schůzek a telekonferencí, předložilo Německo v období od ledna do srpna 2010 informace dokazující, že zpětné získání částky […] v plné výši by ztížilo obnovení životaschopnosti HSH.
6.2. STANOVISKO K REKAPITALIZACI
(118)
Německo zastávalo názor, že se Komise také při posouzení rekapitalizace dopustila chyb, které se týkají ocenění společnosti HSH a právního posouzení případných výhod pro menšinové akcionáře, jež se na rekapitalizaci nepodílejí.
(119)
Pochybnosti Komise ohledně ocenění společnosti vyplývají podle názoru Německa z chybného posouzení skutkového stavu. Proto není důležité, že původní ocenění společnosti ze strany PwC nezahrnuje snížení ratingu provedené agenturou S&P, a existují dobré důvody předpokládat, že se HSH v roce 2013 opět vrátí k ratingu A.
(120)
Pokud jde o emisní cenu nových akcií, jsou pro banky kotované na burze běžné srážky ve výši 30 až 60 %. Ocenění HSH je přiměřeným základem pro stanovení ceny nových akcií a původní akcionáři HSH by z opatření podpory neměli užitek, pokud by si ponechali příliš vysoký podíl na bance HSH.
6.3. STANOVISKO K ZÁRUCE NA POKRYTÍ RIZIK A K REKAPITALIZACI VZHLEDEM K NEOMEZENÉ STÁTNÍ ZÁRUCE
(121)
Německo prohlásilo, že bez podpory na záchranu by došlo k likvidaci HSH a následně by veřejní vlastníci museli v rámci neomezené státní záruky nést mnohem vyšší ztráty. Případné pohledávky v rámci neomezené státní záruky se odhadují na 30 mld. EUR a více. Německo poukázalo na to, že soukromý investor v situaci veřejných vlastníků by přijal stejná záchranná opatření, aby zabránil vyšším ztrátám.
(122)
Německo se domnívá, že záchranná opatření splňují kritéria „testu soukromého investora“ (tj. použití zásady investora v podmínkách tržního hospodářství), a tudíž nepředstavují státní podpory. Kritéria tohoto testu jsou splněna, pokud lze rozumně předpokládat, že podnik opět obnoví svou životaschopnost, a pokud náklady na likvidaci převýší náklady na kapitálová opatření (33). Podle Německa je původní plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 dostatečným dokladem toho, že HSH je schopna obnovit svou životaschopnost. V souvislosti s odhadem nákladů na likvidaci Německo prohlásilo, že je třeba rozlišovat mezi závazky, které mají převzít spolkové země jako vlastníci HSH, a závazky, které mají jako orgány veřejné moci. Závazky spolkových zemí jako orgánů veřejné moci (např. podpora v nezaměstnanosti a příspěvky na sociální zabezpečení) se při odhadu nákladů na likvidaci nesmí brát v úvahu. V nákladech na likvidaci by měly být zohledněny pouze závazky spolkových zemí jako vlastníků HSH. S odvoláním na rozsudek ve věci Linde (34) Německo zastávalo názor, že při provádění testu soukromého investora je třeba zohlednit závazky vyplývající z dříve poskytnutých slučitelných podpor. Neomezené státní záruky byly Komisí povoleny, a tudíž představují podporu, která je slučitelná s vnitřním trhem. Kromě toho závazky vyplývající z neomezené státní záruky patří mezi závazky spolkových zemí coby vlastníků HSH a nikoli coby orgánů veřejné moci. Neomezená státní záruka je ve své povaze srovnatelná s prohlášením o převzetí ručení. Proto by při odhadu nákladů na likvidaci měly být zohledněny závazky veřejných vlastníků v rámci neomezené státní záruky ve výši nejméně 30 mld. EUR. Německo zastávalo názor, že by náklady na likvidaci výrazně překročily náklady na kapitálová opatření veřejných vlastníků ve prospěch HSH. Německo se proto domnívá, že kritéria testu soukromého investora jsou splněna a že se v případě záchranných opatření nejedná o státní podpory.
6.4. STANOVISKO K UDRŽITELNOSTI OBCHODNÍHO MODELU HSH
(123)
Přestože Německo nejprve považovalo předběžné posouzení obchodního modelu HSH v bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení za příliš negativní, aktualizovalo svůj původní plán restrukturalizace, aby rozptýlilo obavy Komise ohledně hospodářské soutěže.
6.5. STANOVISKO K VLASTNÍMU PŘÍSPĚVKU A K VYROVNÁVACÍM OPATŘENÍM
(124)
Německo prohlásilo, že opatřeními ke splnění přiměřeného vlastního příspěvku plánovanými v původním plánu restrukturalizace, které spočívají v kompenzaci opatření, uvolnění kapitálových rezerv, prodeji významných podílů a snížení nákladů, se ve výsledku dosáhne vlastního příspěvku ve výši 5,9 mld. EUR, a tudíž by tato opatření měla být dostatečná.
(125)
Navrhovaná vyrovnávací opatření - snížení bilanční sumy, ukončení ziskových obchodních portfolií, uzavření 12 (35) z dosavadních 21 mezinárodních poboček a prodej významných podílů (REAG a DAL (36)) - Německo zpočátku považovalo za dostatečná, avšak v pozměněném plánu restrukturalizace byla ještě jednou změněna.
7. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(126)
Komise obdržela také připomínky od třetích stran. Své připomínky sdělila sdružení spořitelen dne 30. listopadu a 11. prosince 2009 a Flowers dne 17. prosince 2009.
7.1. PŘIPOMÍNKY SGVSH A SVB
(127)
Sdružení spořitelen nesouhlasila s předběžným názorem Komise, že nepřiměřeně profitovala z rekapitalizace poskytnuté bance HSH veřejnými akcionáři, neboť emisní cena nových akcií byla podle názoru sdružení spíše nízká.
(128)
Rozdělení řízení ve věci HSH, kdy by byla opatření podpory schvalována jedním řízením a otázka nepřímých podpor menšinovým akcionářům posuzována jiným řízením, by bylo porušením článku 7 nařízení (ES) č. 659/1999 (37) (dále jen „procesní nařízení“). Opatření podpory nemůže být zároveň (ve prospěch HSH) slučitelné s vnitřním trhem a neslučitelné ohledně vlastníků podílů HSH. Negativní rozhodnutí o rekapitalizaci vzhledem ke sdružením spořitelen a Flowers by vedlo k tomu, že by rekapitalizace představovala neslučitelnou podporu. Podle sdružení spořitelen by se Komise měla otázkou rozdělení zátěže také na menšinové akcionáře zabývat při obecném posouzení rozdělení zátěže v rámci rekapitalizace.
(129)
Podle názoru Komise nedostatečné rozmělnění podílů menšinových akcionářů nemůže podle sdružení spořitelen představovat státní podporu. Považují rozmělnění za druhotný efekt rekapitalizace. Kromě toho nejsou splněna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU v tom smyslu, že sdružení spořitelen nepředstavují podle pravidel pro státní podporu podniky. SGVSH a SVB nepůsobí samy na žádném trhu, pouze drží podíly pro své členy (veřejné spořitelny v Hamburku a Šlesvicku-Holštýnsku). Výhoda pro sdružení spořitelen by mohla spočívat nanejvýš ve zvýšení hodnoty podílů HSH, které je spjato se všemi kapitálovými injekcemi. Kromě toho nebyla údajná výhoda poskytnuta ze státních prostředků. Stupeň rozmělnění závisí na počtu a ceně akcií. O ceně však nerozhoduje stát, nýbrž valná hromada vlastníků podílů. Toto rozhodnutí není přičitatelné státu a nelze je podle rozsudku ve věci Stardust Marine (38) považovat za státní podporu. Údajná výhoda však v žádném případě neměla vliv na konkurenceschopnost spořitelen na trzích, na nichž působí. Proto tato údajná výhoda nenarušuje hospodářskou soutěž a neovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(130)
Sdružení spořitelen dále poukazují na to, že Komise dosud nezkoumala druhotné efekty u jiných opatření rekapitalizace. Ani soudy Unie v rozsudku WestLB (39) nepotvrdily tento přístup. Sdružení spořitelen dále zjistila, že Komise neprozkoumala druhotné efekty ani v jiných případech, v nichž se emisní cena nových akcií zdála být mimořádně vysoká (40). Pokud by se tento aspekt zkoumal pouze v případech, jako je HSH nebo BayernLB, došlo by k porušení zásady rovnosti.
(131)
Sdružení spořitelen dále objasnila, že akcionáři podílející se na akciové společnosti mají přednostní právo na koupi nových akcií. Jedná se však o opci a nikoli o povinnost nákupu. Sdružení spořitelen považovala cenu nových akcií za přiměřenou, nemohla se však z finančních důvodů na rekapitalizaci podílet.
(132)
Sdružení spořitelen dále tvrdila, že v roce 2008 výrazně přispěla ke kapitálovým opatřením ve prospěch HSH. V červenci 2008 tak proměnila tichou spoluúčast ve výši 685 mil. EUR v kmenový kapitál HSH ve výši 125 mil. EUR a kapitálové rezervy ve výši 560 mil. EUR. Kromě toho sdružení spořitelen spolu s Flowers upsala tichou spoluúčast ve formě směnitelné obligace (hybridní nástroj) ve výši 962 mil. EUR, přičemž sdružení spořitelen převzala podíl ve výši 660,5 mil. EUR. Koncem roku 2008 HSH rozpustila kapitálové rezervy ve výši 3,1 mld. EUR, aby vyrovnala ztráty a zabránila absorpci ztrát hybridních nástrojů. V této souvislosti by sdružení spořitelen ztratila svůj podíl 560 mil. EUR na kapitálových rezervách. Povinně převoditelné cenné papíry se podílí na ztrátě HSH; rovněž nebyl vyplacen žádný kupón. Sdružení spořitelen již od roku 2008 neobdržela žádné dividendy.
(133)
V květnu 2009 chtěla sdružení spořitelen prodat své akcie. Prodej však nebyl možný v důsledku dohody o vlastnictví akcií uzavřené s veřejnými vlastníky dne 25. března 2003. Smluvní strany dohody o vlastnictví akcií se zavázaly vykonávat své hlasovací právo tak, aby veřejným vlastníkům podílů a sdružení spořitelen zůstala zachována většina hlasů a jejich podíly se až do určitého procenta neprodávaly. Dohodu o vlastnictví nelze vypovědět před 31. prosincem 2013.
(134)
Sdružení spořitelen poukázala na to, že jejich podíly byly během rekapitalizace značně rozmělněny a poklesly z 13,2 % na 4,7 %, resp. z 1,62 % na 0,6 %. Veřejní vlastníci s 85,5 % přímých a nepřímých podílů společně kontrolovali všechna strategická rozhodnutí HSH. Tato společná kontrola znamená z pohledu soukromého investora dodatečné snížení hodnoty podílů držených menšinovými akcionáři.
(135)
Sdružení spořitelen poukázala na to, že ocenění HSH společností PwC bylo zadáno bankou HSH a nikoli menšinovými akcionáři. PwC provedla ocenění na základě uznávaných zásad oceňování. Sdružení spořitelen se domnívají, že PwC měla zohlednit zvláštní hodnoty a upravenou rizikovou prémii, z čehož by vyplynula hodnota 30 EUR za akcii. Sdružení spořitelen tudíž zastávala stanovisko, že jejich podíly byly nadměrně rozmělněny, a odhadovala škodu na přibližně 200 mil. EUR.
7.2. PŘIPOMÍNKY FLOWERS
(136)
Flowers předložila obdobné argumenty jako sdružení spořitelen a navíc prohlásila, že již poskytla značný vlastní příspěvek k restrukturalizaci HSH. Kapitálová opatření provedená v červenci 2008 ve prospěch HSH jsou podle ní úzce spjata s navýšením kapitálu v květnu 2009. V červenci 2008 Flowers vložila 300 mil. EUR v hotovosti. Dále tvrdí, že ohledně tiché spoluúčasti ve formě směnitelné obligace v celkové výši 962 mil. EUR provedla Flowers platby v hotovosti v celkové výši 301,5 mil. EUR. Tichá spoluúčast ve formě směnitelné obligace se podílela na ztrátě, neboť nebyl vyplacen žádný kupon. Podíl investorů na těchto kapitálových opatřeních činil 48 %, a je tak podstatně vyšší než jejich tehdejší podíl na HSH v celkové výši 25,67 %.
(137)
Investoři konzultující společnost Flowers nesouhlasili s předběžným hodnocením Komise v bodech 65 a 73 rozhodnutí o zahájení řízení, že byl jejich vlastní příspěvek a jejich podíl na rozdělení zátěže nedostatečný. Poukázali na to, že v roce 2009 při uvolnění kapitálových rezerv ve výši 3,1 mld. EUR přispěli částkou 794 mil. EUR. Investoři odkazovali na rozhodnutí Komise ve věci Commerzbank (41) a tvrdili, že Komise v této věci považovala prodej podílů a jiných aktiv za dostatečný vlastní příspěvek a zákaz vyplácení kupónů a dividend za rozdělení zátěže. Investoři se domnívali, že kapitálová opatření z roku 2008 by měla být zohledněna.
(138)
Investoři požadovali, že ztrátu své blokační menšiny způsobenou rozmělněním jejich podílů je třeba rovněž považovat za vlastní příspěvek. Navzdory rozmělnění jejich podílů na 9,19 % by se od nich na základě jejich podílu vlastnictví před rakapitalizací i mohlo v rámci neomezené státní záruky požadovat 26,58 %. Dále nepovažovali pochybnosti Komise ohledně ocenění HSH a ani názor Komise, že je cena akcií přemrštěná, za oprávněné. Podle jejich názoru nebyla zohledněna řada faktorů zvyšujících hodnotu akcií.
(139)
Investoři tvrdí, že jelikož německé právo nepočítá s možností přenosu akcií, nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře. Rozdělení probíhajícího řízení není možné, neboť ve prospěch HSH bylo provedeno pouze jedno opatření podpory.
8. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(140)
Německo předložilo své stanovisko k připomínkám sdružení spořitelen a investorů konzultujících společnost Flowers. Zastává i nadále názor, že ocenění HSH je přiměřené a menšinoví akcionáři neměli prospěch z nepřímých státních podpor. Kromě toho Německo souhlasí s rozdělením řízení, pokud by se tím umožnilo rychlejší ukončení řízení očekávané bankou HSH a trhy. Německo pochybovalo o tom, že rekapitalizace představuje jednotný právní postup a že proto může být posuzována z hlediska podpor jen jednotně. Německo s odkazem na judikaturu soudů Unie prohlásilo, že rozdělení řízení je z právního hlediska možné. Pokud by právní posouzení podpory ve vztahu k různým příjemcům (v tomto případě HSH a menšinoví akcionáři) bylo odlišné, neohrožuje to slučitelnost podpory poskytnuté ve prospěch HSH s vnitřním trhem. Přiměřenost podpory na úrovni banky, která je příjemcem podpory, lze zajistit odpovídajícím zpracováním plánu restrukturalizace, zatímco případné výhody poskytnuté menšinovým akcionářům v důsledku příliš vysoké emisní ceny akcií by musely být posuzovány a opravovány odděleně. Německo nesouhlasilo s názorem Flowers, že nelze vyžadovat navrácení nepřímých podpor pro menšinové akcionáře, neboť německé právo nepočítá s možností přenosu podílových listů. Takový přenos je podle německého práva možný, avšak i kdyby možný nebyl, nemůže se Německo odvolávat na neexistenci exekučního titulu, aby odůvodnilo, proč neprovedlo rozhodnutí Komise o navrácení.
9. POSOUZENÍ
9.1. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY
(141)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(142)
Opatření se považuje za státní podporu, pokud jsou splněny tyto předpoklady: a) opatření musí být poskytnuto členským státem nebo ze státních prostředků; b) musí poskytovat výhodu, která by mohla určitým podnikům nebo odvětvím výroby přinášet prospěch; c) tato výhoda musí být selektivní a d) opatření narušuje nebo může narušovat hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. Aby opatření představovalo státní podporu, musí být splněny všechny tyto předpoklady. Komise se i nadále domnívá, že jsou tyto předpoklady splněny.
(143)
Za prvé byla opatření poskytnuta společností HSH Finanzfonds AöR, která je veřejnoprávní institucí zřízenou veřejnými vlastníky a kterou stejným dílem vlastní a kontrolují veřejní vlastníci. Tato instituce byla založena na základě státní smlouvy mezi spolkovými zeměmi Hamburk a Šlesvicko-Holštýnsko podepsané dne 3. dubna 2009 v Kielu a dne 5. dubna 2009 v Hamburku (42). Úkolem společnosti HSH Finanzfonds AöR je poskytovat za veřejné vlastníky podporu bance HSH. Ke splnění tohoto úkolu přebírá společnost HSH Finanzfonds AöR záruky až do výše 10 mld. EUR, nabývá akcie HSH a přijímá úvěry na nákup těchto akcií. Podle § 3 státní smlouvy ručí veřejní vlastníci za závazky HSH Finanzfonds AöR. Opatření jsou tak jednoznačně financována státem.
(144)
Za druhé byla poskytnuta záruka na pokrytí rizik a provedena rekapitalizace, aby se zabránilo úpadku banky HSH (43), které následně přispěly k jejímu přežití. Jedná se proto o hospodářské výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(145)
Za třetí jsou opatření zaměřená konkrétně na HSH, a tudíž jsou selektivní.
(146)
Daná opatření musí dále narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. Tyto účinky lze posoudit na základě výše podpory, znaků opatření podpory a příjemce podpory (44). Opatření podpory umožnila bance HSH zabránit úpadku a pokračovat v obchodní činnosti na celé řadě trhů. HSH je mezinárodně působící banka, která konkuruje dalším bankám v Německu a v jiných zemích. Navíc má HSH v německém bankovním odvětví systémový význam a je důležitým konkurentem na trhu financování lodí a letadel (HSH je největším poskytovatelem financí v oblasti stavby lodí na světě a vedoucím poskytovatelem finančních služeb v odvětví letectví). Kromě toho HSH obdržela poměrně vysokou podporu (viz bod 159) a záruka na pokrytí rizik kryje cca 75 % její bilanční sumy. S ohledem na účinky opatření, postavení HSH v bankovním sektoru (zejména na trhu financování lodí) a výše podpory hrozilo, že výhoda poskytnutá této bance ovlivní obchod mezi členskými státy.
(147)
Toto hodnocení se nezměnilo ani po zohlednění připomínek Německa a třetích stran. Připomínky Německa k tomu, zda mají opatření ve prospěch HSH charakter podpory, si protiřečí. Německo na jedné straně požaduje, aby Komise posoudila záruku na pokrytí rizik na základě sdělení o zárukách a nikoli na základě sdělení o znehodnocených aktivech, a zřejmě tedy předpokládá, že se u záruky na pokrytí rizik jedná o státní podporu. Na druhé straně Německo tvrdí (jak je shrnuto v oddíle 6.3 tohoto rozhodnutí), že soukromý investor, který by byl v situaci veřejného vlastníka, by vzhledem k neomezené státní záruce na pohledávky ve výši nejméně 30 mld. EUR rovněž provedl záchranná opatření ve prospěch HSH, aby zabránil větším ztrátám. Německo z toho vyvozuje závěr, že kritéria testu soukromého investora jsou splněna a že tedy daná záchranná opatření nepředstavují státní podpory.
(148)
Německo si špatně vyložilo judikaturu, na kterou se odvolává. V tomto případě Německo argumentuje, že by státní podpora (neomezená státní záruka) měla být považována za součást likvidačních nákladů, aby se mohly další státní podpory (rekapitalizace a záruka na pokrytí rizik) prohlásit za slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství. Ve věci Linde uzavřely strany obchod za tržních podmínek, který obsahoval dotaci, aby bylo možné zrušit smlouvu o dodávkách uzavřenou dříve rovněž za tržních podmínek, jejíž provádění vedlo k vysokým ročním ztrátám. Soud prvního stupně v této souvislosti zjistil: „… výše popsanou rozsáhlou dohodu je třeba považovat za obvyklou obchodní transakci, v jejímž rámci se … [Úřad pro správu státního majetku (Treuhandanstalt)] a LWG chovaly jako tržně orientované hospodářské subjekty. Je evidentní, že tyto subjekty byly motivovány především obchodními úvahami bez ohledu na cíle hospodářské a sociální politiky (45).“ Tato skutečnost není s předmětným případem srovnatelná, neboť ve věci Linde byly obě transakce uzavřeny za tržních podmínek, zatímco v případě HSH nebyla ani jedna z obou transakcí uzavřena za tržních podmínek.
(149)
Neomezená státní záruka je definována jako přímá, ze zákona nebo vyhlášky vyplývající povinnost územní jednotky nebo jiného veřejnoprávního subjektu vůči věřitelům veřejnoprávní úvěrové instituce na všechny závazky této instituce. Z neomezené státní záruky tak vyplývá povinnost ručitele v případě platební neschopnosti nebo likvidace úvěrové instituce zasáhnout. Vyplývá z ní bezprostřední nárok věřitelů úvěrové instituce vůči ručiteli, který však lze uplatnit pouze v případě, že majetek úvěrové instituce nestačí na uspokojení věřitelů. Neomezená státní záruka není limitována ani časově, ani z hlediska částky. Úvěrová instituce navíc za toto ručení neplatí žádnou odměnu (46). Neomezená státní záruka je neplacené, neomezené podpůrné ručení veřejného subjektu (obce, spolkové země) za pohledávky vůči veřejnoprávní instituci (v tomto případě veřejnoprávní úvěrové instituci) v případě, že je tato instituce v platební neschopnosti. Investor v podmínkách tržního hospodářství by v situaci veřejného vlastníka za banku nepřevzal - jako to učinili veřejní vlastníci s neomezenou státní zárukou - neplacenou neomezenou záruku, která by kryla celou bilanční sumu.
(150)
Komise skutečně považovala neomezenou státní záruku za státní podporu. Komise požadovala, aby Německo neomezenou stání záruku zrušilo.
(151)
Neomezená státní záruka je zakotvena ve veřejném právu. Veřejní vlastníci ručí v rámci neomezené státní záruky coby orgány veřejné moci a nikoli coby soukromí vlastníci. V souladu s rozhodovací praxí Komise (47) a judikaturou (48) se za součást likvidačních nákladů považují pouze závazky, které by mohl zaplatit investor v podmínkách tržního hospodářství. Jak je vysvětleno v bodě 149, investor v podmínkách tržního hospodářství by bance neposkytl neplacenou, neomezenou záruku, která kryje celou bilanční sumu. Proto rozsudek ve věci Linde není pro posouzení daného případu relevantní, neboť závazky vyplývající z neomezené státní záruky nemohou být klasifikovány jako likvidační náklady.
(152)
Jako prvek podpory v rekapitalizaci je třeba vzít v úvahu nominální hodnotu rekapitalizace, neboť investor v podmínkách tržního hospodářství by podniku v obtížích tyto prostředky nikdy neposkytl. Jak je uvedeno v bodech 27 a 28 rozhodnutí o záchraně, neúčast menšinových akcionářů na rekapitalizaci a nerovnoměrné rozdělení zátěže, která vyplývá ze záchranných opatření, mezi veřejné vlastníky poukazuje na to, že veřejní vlastníci sledovali rekapitalizací cíle veřejného zájmu a nejednali jako soukromý investor. Komise v souladu s rozhodovací praxí (49) potvrzuje svůj názor, že prvek podpory v rakapitalizaci představuje 3 mld. EUR.
(153)
Komise dále potvrzuje, že prvek podpory obsažený v záruce na pokrytí rizik činí 10 mld. EUR. Nehledě na tvrzení Německa je Komise i nadále přesvědčena o tom, že opatření je třeba posuzovat na základě sdělení o znehodnocených aktivech. V uvedeném sdělení se objasňuje, jak se mají z hlediska podpory posuzovat opatření členských států týkající se znehodnocených aktiv podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Znehodnocená aktiva jsou aktiva, v jejichž případě bankám hrozí ztráty. Podle názoru Komise se musí sdělení o znehodnocených aktivech použít na všechna podpůrná opatření, která se zaměřují na znehodnocená aktiva a skutečně pomáhají finanční instituci, jež je příjemcem podpory, neboť se podle uvedeného sdělení v případě opatření na záchranu aktiv jedná o opatření, jimiž mohou banky zabránit výraznému snížení hodnoty určitých kategorií aktiv (50). Totéž platí pro záruku na pokrytí rizik v daném případě.
(154)
Komise nesdílí názor Německa, že se nemá použít sdělení o znehodnocených aktivech a že prvek podpory v případě záruky druhé ztráty je třeba určit podle obecných předpisů o státních podporách a zejména podle sdělení o zárukách. Sdělení o zárukách se vztahuje na opatření podpory, kterými se bankám má zajistit likvidita (51). Záruka na pokrytí rizik slouží jinému účelu. Zaměřuje se na aktiva banky a má uvolnit co nejvíce kapitálu, aby banka mohla zlepšit svou kvótu vlastního kapitálu.
(155)
Ohledně námitky ratione temporis, kterou předložilo Nemecko, Komise připomíná, že bez ohledu na čas vypracování nebo oznámení opatření musí použít právní předpisy a sdělení platné v okamžiku přijetí rozhodnutí (52). Jedná se o obecné pravidlo a každá výjimka z tohoto pravidla musí být jasně uvedena v právním předpise, který by se jinak mohl uplatnit. Jak potvrdily soudy Unie (53), mělo by se oznámené opatření posuzovat podle pravidel použitelných v okamžiku přijímání rozhodnutí. Komise proto v souvislosti se současnou finanční krizí použila sdělení o znehodnocených aktivech již na opatření, která byla oznámena před zveřejněním tohoto sdělení (54).
(156)
Podle sdělení o znehodnocených aktivech odpovídá výše podpory rozdílu mezi převodní hodnotou aktiv a tržní cenou. Převodní hodnota zajištěného portfolia činí [cca 168] mld. EUR, což odpovídá jeho nominální hodnotě ve výši [cca 172] mld. EUR po odečtení první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR (tranše první ztráty).
(157)
Vzhledem ke značnému objemu a složení zajištěného portfolia ([60-80] % portfolia tvoří úvěry) je stanovení jeho tržní hodnoty složité. Pokud neexistuje trh, může být tržní hodnota některých aktiv prakticky nulová (55). Tržní hodnota zajištěného portfolia je v každém případě mnohem nižší než jeho reálná ekonomická hodnota (56), která odráží příslušnou dlouhodobou ekonomickou hodnotu aktiv. Jelikož výše podpory obsažená v záruce nemůže překračovat její nominální hodnotu (10 mld. EUR), není nutné určit přesnou hodnotu. Komise se proto domnívá, že prvek podpory v záruce na pokrytí rizik představuje 10 mld. EUR.
(158)
Komise poukazuje na to, že záruky likvidity ve výši 17 mld. EUR poskytnuté fondem SoFFin představují podporu poskytnutou v rámci německého režimu.
(159)
Komise dospěla k závěru, že prvek podpory obsažený v záruce na pokrytí rizik a rekapitalizaci činí 13 mld. EUR. Komise se dále domnívá, že prvek podpory v zárukách likvidity představuje částku až 17 mld. EUR.
9.2. SLUČITELNOST OPATŘENÍ PODPORY
9.2.1. POUŽITÍ ČL. 107 ODST. 3 PÍSM. B) SFEU
(160)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze považovat za slučitelnou s jednotným trhem podporu, „která má napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“. Komise během schvalování německého balíčku na záchranu bank (57) potvrdila, že hrozí vážné porucha v hospodářství Německa a že k nápravě této poruchy je vhodná státní podpora bank. I když se hospodářství od počátku roku 2010 pomalu zotavuje, Komise se i nadále domnívá, že předpoklady pro schválení státních podpor podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU jsou splněny, neboť finanční trhy se opět ocitly pod tlakem. Komise potvrdila tento názor tím, že v prosinci 2010 přijala sdělení, kterým se prodloužilo použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí (58) do 31. prosince 2011.
(161)
Úpadek banky, jako je HSH, by mohl přímo ovlivnit finanční trhy, a tím také celé hospodářství členského státu. Vzhledem k současné křehkosti finančních trhů vychází Komise při přezkumu opatření podpory v bankovním sektoru i nadále z čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
9.2.2. SLUČITELNOST ZÁRUKY NA POKRYTÍ RIZIK SE SDĚLENÍM O ZNEHODNOCENÝCH AKTIVECH
(162)
Komise by měla posoudit slučitelnost opatření na záchranu aktiv podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a na základě sdělení o znehodnocených aktivech. Sdělení o znehodnocených aktivech neslouží, jak uvedlo Německo, pouze k zajištění jednotných správních postupů (59), ale objasňuje také uplatňování pravidel pro poskytování státní podpory na opatření na záchranu znehodnocených aktiv. Zohledňuje zvláštnosti opatření na záchranu aktiv a z pravidel pro státní podpory odvozuje kriteria slučitelnosti těchto opatření. Používání sdělení o znehodnocených aktivech má zajistit soulad opatření na záchranu aktiv, která přijímají členské státy, a dodržování předpisů v oblasti kontroly státních podpor. Podle bodu 18 sdělení o znehodnocených aktivech je cílem tohoto sdělení stanovit koordinované zásady a kritéria, aby se v co největší míře zaručila účinnost opatření na záchranu aktiv na vnitřním trhu, a přitom se zároveň sledoval dlouhodobý cíl, kterým je obnovení obvyklých tržních podmínek. Cíle tohoto sdělení jsou tudíž mnohem širší, než Německo předpokládá, a nejsou omezeny na jednotné správní postupy. Vzhledem k těmto cílům musí Komise použít sdělení o znehodnocených aktivech na všechna opatření na záchranu aktiv.
(163)
Komise tudíž nevidí žádný důvod, aby se opatření přezkoumalo přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, jak požadovalo Německo.
(164)
Ve sdělení o znehodnocených aktivech je stanoveno, za jakých podmínek jsou opatření na záchranu aktiv slučitelná s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Ověření slučitelnosti je tedy třeba provést na základě řady kritérií. Mezi tato kritéria patří zejména způsobilost aktiv k záchraně, správa aktiv, ocenění zajištěného portfolia, jasné vymezení problému, naprostá transparentnost a úplné poskytnutí informací o znehodnocení aktiv ex ante, zaměření opatření na veřejný zájem, přiměřenost protiplnění a rozdělení zátěže, jakož i povinné posouzení plánu restrukturalizace ze strany Komise.
9.2.2.1. Způsobilost aktiv k záchraně
(165)
Podle bodu 33 a následujících bodů sdělení o znehodnocených aktivech se musí způsobilá aktiva vymezit a zařadit do kategorií (košů). Podrobné vysvětlivky k vymezení těchto kategorií jsou uvedeny v příloze III uvedeného sdělení. Avšak z důvodu různorodosti aktiv, na něž se vztahuje záruka na pokrytí rizik, je systém košů uvedený ve sdělení o znehodnocených aktivech nedostatečný. Bod 35 sdělení však poskytuje pro vymezení způsobilých aktiv další prostor. Tak mohou banky, na které se nevztahuje bod 33 sdělení, zachránit znehodnocená aktiva, aniž by bylo nutné zvláštní odůvodnění, pokud tato aktiva nepředstavují více než 10-20 % celkových aktiv, na něž se vztahuje záchranný mechanismus. Jelikož je v daném případě [cca 75] % bilanční sumy HSH zajištěno předmětnou zárukou na pokrytí rizik, neposkytuje bod 35 sdělení o znehodnocených aktivech uspokojivé řešení.
(166)
Podle bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech, v němž jsou obsaženy základní vysvětlivky ke způsobilosti aktiv, by se však při posuzování druhu aktiv spadajících pod určité opatření na záchranu mělo postupovat pragmaticky. Komise zjistila, že spektrum kategorií aktiv dotčených finanční krizí se v průběhu času v důsledku vedlejších účinků rozšířilo. Zejména cenné papíry z oblastí lodní dopravy, letecké dopravy a nemovitostí jsou v současnosti nelikvidní nebo se jejich hodnota výrazně snížila. Opatření na záchranu těchto druhů aktiv mohou přispět ke splnění cílů sdělení o znehodnocených aktivech, tzn. že se zvýší transparentnost a přispěje k finanční stabilitě, dokonce i v případě, že tato aktiva nespadají do kategorií aktiv, jež finanční krizi vyvolaly. Z tohoto důvodu Komise v dřívějších případech akceptovala opatření na záchranu těchto aktiv (60) a považuje to rovněž v daném případě za přiměřené.
(167)
Podle bodu 36 sdělení o znehodnocených aktivech je možné kritéria způsobilosti chápat šířeji, pokud je to kompenzováno rozsáhlejší restrukturalizací. Čím větší je podíl zajištěných aktiv v portfoliu banky, tím důkladnější musí být restrukturalizace. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně způsobilosti aktiv, neboť měla dojem, že původní plán restrukturalizace, jenž jí byl tehdy předložen, nenabízí přiměřené vyrovnání za pružné uplatňování kritérií způsobilosti. Dne 11. července 2011 HSH předložila pozměněný plán restrukturalizace. Pozměněná restrukturalizační opatření zahrnují snížení bilanční sumy ve výši 61 %, prodej […] podílů a uzavření 15 z 21 mezinárodních poboček HSH. Komise se domnívá, že rozsah restrukturalizace nabízí vyrovnání za pružné uplatňování sdělení o znehodnocených aktivech, pokud jde o způsobilost aktiv. Pochybnosti Komise ohledně způsobilosti aktiv tak byly vyvráceny.
9.2.2.2. Správa aktiv
(168)
Komise v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila vzhledem ke správě aktiv pochybnosti o slučitelnosti záruky s vnitřním trhem. Jelikož se všechna aktiva měla i nadále objevovat v bilanci HSH, neexistoval žádný důkaz o jasném funkčním a organizačním oddělení HSH a zajištěných aktiv (zejména vzhledem ke správě, personálu a zákazníkům).
(169)
Německo poskytlo dodatečné informace a uvedlo, že HSH zřídila restrukturalizační jednotku. Jedná se o interní banku za účelem likvidace s oddělenou správou. Aby nemohlo dojít ke střetu zájmů mezi hlavní bankou a restrukturalizační jednotkou, zavedla HSH podávání zpráv o jednotlivých oblastech činnosti a oddělenou správu restrukturalizační jednotky. Komise souhlasí s připomínkami Německa o správě aktiv, která jsou shrnuta v bodě 113, a akceptuje změny, které HSH v této oblasti provedla. Záruka na pokrytí rizik tak splňuje požadavky sdělení o znehodnocených aktivech ohledně správy aktiv.
9.2.2.3. Ocenění zajištěného portfolia
(170)
Komise v bodě 47 rozhodnutí a zahájení řízení vyjádřila také pochybnosti ohledně ocenění zajištěného portfolia, neboť nezávislí odborníci ocenili jen malou část portfolia a HSH nepředložila dostatek informací pro posouzení skutečné ekonomické hodnoty celého portfolia. Před provedením opatření HSH objednala dva nezávislé znalce: Blackrock a Cambridge Place. Tyto společnosti ocenily pouze malou část zajištěného portfolia, a to cenné papíry zajištěné aktivy a část portfolia CIP.
(171)
Komise nesdílí názor Německa uvedený v bodě 115, že úvěrové operace jsou pro ocenění obtížně přístupné, neboť prognózy peněžních toků se opírají o celou řadu předpokladů, např. ohledně budoucích opožděných plateb, pravděpodobnosti a data selhání, navracení a úrokových sazeb (bezrizikové úrokové sazby, jakož i rizikové prémie). I když je oceňování v případě úvěrů s možností prodloužení, které jsou běžné u financování lodí a nemovitostí, tj. u velké části zajištěného portfolia, čím dál složitější, rozhodovací praxe Komise ukazuje, že portfolia včetně podobných aktiv byla již oceněna na základě peněžních toků (61). Německo kromě toho nebylo schopné dokázat, že by ocenění založené na prognózách peněžních toků vedlo ke zcela jinému výsledku.
(172)
Ocenění by mělo probíhat na základě jednotné metody stanovené na úrovni Evropské unie. HSH a její externí znalec společnosti Morgan Stanley provedli na žádost Komise v úzké spolupráci s odborníky Komise úplné ocenění portfolia. Předpoklady, za jakých HSH provedla ocenění, byly v souladu s přísnými stresovými scénáři, které Komise použila v jiných případech. Použité metody byly koherentní.
(173)
Z ocenění vyplynulo, že očekávané ztráty dalece převyšují tranši první ztráty ve výši 3,2 mld. EUR a že by pohltily tranši druhé ztráty ve výši 10 mld. EUR […]. Kromě toho se ukázalo, že skutečná ekonomická hodnota […] činí cca [155-170] mld. EUR ([cca 172] mld. EUR mínus 3,2 mld. EUR mínus [2,5-10] mld. EUR).
(174)
Jelikož bylo ocenění provedeno v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech, Komise se domnívá, že její pochybnosti vyjádřené v bodě 45 rozhodnutí o zahájení řízení byly vyvráceny.
9.2.2.4. Naprostá transparentnost a poskytnutí úplných informací ex ante
(175)
V bodě 42 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila pochybnosti ohledně transparentnosti a poskytnutí úplných informací, neboť Německo nepředložilo úplné ocenění zajištěného portfolia provedené uznaným nezávislým odborníkem.
(176)
Podle bodu 20 sdělení o znehodnocených aktivech by podmínkou žádostí o podporu měly být úplná transparentnost ex-ante a banky způsobilé k poskytnutí podpory musí poskytnout úplné informace o znehodnocení aktiv, a to pro každé aktivum, které má být předmětem opatření na záchranu. To by mělo být založeno na přiměřeném ocenění, potvrzeno nezávislými odborníky a schváleno příslušným orgánem dohledu. Předkládané informace o znehodnocených aktivech by měly tak podrobné, jak je uvedeno v příloze III oddílu II a tabulce 2 sdělení o znehodnocených aktivech.
(177)
Od přijetí rozhodnutí o zahájení řízení byly Komisi předloženy podrobné informace o zajištěném portfoliu a aktivech. Ocenění ukázalo, že skutečná ekonomická hodnota portfolia dosahuje [155-170] mld. EUR. Dopad kapitálové úlevy záruky na pokrytí rizik byl vyčíslen na [cca 3,5] mld. EUR. Společnost Morgan Stanley toto ocenění včetně výchozích předpokladů a použitých metod oficiálně podepsala a validovala. Dopad kapitálové úlevy daného opatření potvrdil úřad BaFin v únoru 2010. Dopad kapitálové úlevy vypočítaný na základě ocenění aktiv se liší od předběžného posouzení Komise uvedeného v bodě 21 a následujících bodech rozhodnutí o zahájení řízení. Komise souhlasí s výsledkem ocenění a s výpočtem dopadu kapitálové úlevy, které Německo poskytlo. Vzhledem k výsledku šetření proto už není nutné zabývat se připomínkami Německa k dopadu kapitálové úlevy.
(178)
Pochybnosti Komise ohledně transparentnosti a poskytování informací ex ante jsou vyvráceny.
9.2.2.5. Zajištění souladu s cíli veřejné politiky
(179)
Podle oddílu 5.3 sdělení o znehodnocených aktivech by měly být pobídky určené k motivaci bank k účasti na záchraně aktiv sladěny s cíli veřejné politiky tímto způsobem: a) omezením lhůty k předložení žádosti o účast na programu na šest měsíců, b) vytvořením mechanismů, kterými se zajistí, že se banky, které nejvíce potřebují záchranu aktiv, účastní opatření na záchranu aktiv a c) vhodným omezením týkajícím se chování bank, aby se mj. omezily účinky na hospodářskou soutěž.
(180)
Vzhledem k systémovému významu HSH pro ekonomiku veřejných vlastníků byla záruka koncipována výhradně pro HSH a přizpůsobena její specifické situaci. V souvislosti s pozměněným plánem restrukturalizace bude HSH uložena celá řada omezení týkajících se chování bank, která se vztahují zejména na tyto body: vyplácení dividend a kupónů, řízení společnosti, protiplnění a přítomnost na trhu v určitých odvětvích, jako je například financování lodí.
(181)
Záruka na pokrytí rizik ve prospěch HSH je proto slučitelná s požadavky sdělení o znehodnocených aktivech, které se týkají zajištění souladu s cíli veřejné politiky.
9.2.2.6. Protiplnění a rozdělení zátěže
(182)
V bodě 49 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti týkající se přiměřenosti rozdělení zátěže. Podle bodu 24 sdělení o znehodnocených aktivech se mělo od HSH vyžadovat, aby na základě ustanovení o první ztrátě přispěla k úhradě části ztrát nebo na pokrytí rizika (běžně nejméně 10 %). Přiměřené rozdělení zátěže lze zajistit i za pomoci vyššího protiplnění či dodatečného vyrovnání. Komise dále v bodě 51 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení řízení vznesla pochybnosti o tom, zda prémie ve výši 400 bazických bodů představuje přiměřené protiplnění za riziko převzaté veřejnými vlastníky.
(183)
U všech opatření na záchranu aktiv musí být podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech zajištěno přiměřené protiplnění pro stát. Protiplnění za opatření na záchranu aktiv je přiměřené, pokud uhradí dopady opatření u vlastního regulačního kapitálu. To znamená, že musí být zajištěno přiměřené protiplnění za účinek záchrany kapitálu.
(184)
Pokud jde o účinek záchrany kapitálu, Komise ve svém rozhodnutí o státní podpoře, kterou poskytlo Německo na restrukturalizaci společnosti Landesbank Baden-Württemberg (62), konstatovala, že snížení kapitálu o 6,25 % je možné považovat za přiměřené protiplnění účinku záchrany kapitálu (63). Účinek záchrany kapitálu za záruku na pokrytí rizik byl vyčíslen na [zhruba 3,5] mld. EUR, z čehož vyplývá roční protiplnění ve výši přibližně 220 milionů EUR (což odpovídá nominální hodnotě záruky ve výši ([přibližně 220] bazických bodů) v případě, že HSH využije plnou částku záruky. Při (částečném) vypovězení záruky by minimální výše protiplnění za snížení kapitálu měla být úměrně snížena na [přibližně 220] bazických bodů zbývající nominální hodnoty záruky.
(185)
Jak je uvedeno v bodu 46, za záruku na pokrytí rizik navrhla HSH zaplatit záruku ve výši 400 bazických bodů. To znamená, že v závislosti na scénáři zaplatí HSH [ 1,5] mld.y EUR (žádné čerpání záruky), [ 2,5] mld.y EUR (čerpání ve výši 5 mld. EUR) nebo [ 4] mld. EUR (čerpání ve výši 10 mld. EUR).
(186)
Pokud jde o přiměřenost minimální výše protiplnění za záchranu kapitálu ve výši [přibližně 220] bazických bodů ročně na 10 mld. EUR nebo (v případě částečných vypovězení) na zbývající nominální hodnotu záruky (64), pak v případě částečného vypovězení záruky dojde ke snížení absolutní částky protiplnění za záchranu kapitálu. Ačkoliv účinek záchrany kapitálu pravděpodobně neklesne v přímém úměru k výši záruky na pokrytí rizik, je Komise přesvědčena, že se během trvání záruky na pokrytí rizik jedná o přiměřené přiblížení pro účely vypočítání minimální výše protiplnění za záchranu kapitálu. Komise by proto u zbývající nominální hodnoty záruky považovala protiplnění ve výši [zhruba 220] bazických bodů ročně za přiměřené.
(187)
Jelikož [zhruba 220] bazických bodů u zbývající částky záruky představuje přijatelné přiblížení k sazbě 6,25 % u částky snížení kapitálu, je podle Komise dostačující, aby se HSH Finanzfonds AöR každý rok platilo 6,25 % na účinek záchrany kapitálu. Protiplnění za záchranu kapitálu je možné považovat za slučitelné se sdělením o znehodnocených aktivech.
(188)
Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech musí nadto převodní hodnota pro opatření spočívající v nákupu aktiv nebo jejich pojištění vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty.
(189)
Z posouzení záruky na pokrytí rizik provedeného Komisí vyplynulo, že garantovaná hodnota ve výši [zhruba 168] mld. EUR byla stanovena příliš vysoko (nad reálnou ekonomickou hodnotou), zatímco tranše z první ztráty byla nastavena příliš nízko. Rozdíl mezi garantovanou a skutečnou ekonomickou hodnotou činí [2,5-10] mld. EUR. V důsledku toho mělo dojít k „opravě“ garantované hodnoty a navýšení tranše z první ztráty. Německo předložilo důkazy o tom, že HSH není schopna splatit [2,5-10] mld. EUR a nadto takovou splátku odmítá. Ačkoliv HSH nemůže za účelem pokrytí očekávaných ztrát navýšit tranši z první ztráty o [2,5-10] mld. EUR, přesto by se dal podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech tento rozdíl získat zpět v pozdější fázi, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. claw-back mechanism) a rozsáhlých restrukturalizačních opatření.
(190)
Takto lze u základní prémie ve výši 400 bazických bodů, která se odvádí státu, zřídit mechanismus zpětného získání, který by se týkal části splátky přesahující protiplnění za záchranu kapitálu ve výši [zhruba 220] bazických bodů. Tato částka by nadto závisela na případném čerpání záruky, neboť (jak vyplývá z následující tabulky) se základní prémie může měnit.
Tabulka 12
Zpětná platba v podobě základní prémie a dalších splátek
(v milionech EUR)
Scénář 1
(žádné čerpání záruky 0 EUR)
Scénář 2
(čerpání záruky ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(čerpání záruky ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Z toho protiplnění za záchranu kapitálu ([přibližně 220] bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Další splátky obsažené v základní prémii
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Další nezbytné splátky
(…)
(…)
(…)
(191)
Protiplnění by tudíž nezaručilo žádné dostačující splátky v podobě základní prémie. V zájmu úplného splacení musí HSH státu zaplatit i rozdíl mezi skutečnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který není uhrazen formou základní prémie ve výši 400 bazických bodů. V závislosti na daném scénáři leží tento rozdíl mezi […] EUR a […] EUR.
(192)
Německo i HSH odmítají zvýšit příslušnou splátku, a proto nelze prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999.
(193)
Komise trvá na tom, že ze pozměněný plán restrukturalizace vyplývá, že dodatečná zpětná platba mezi […] EUR a […] EUR není možná, neboť by se tím jinak ohrozila životaschopnost HSH. Plná splátka by podle prognóz bodu (91) odčerpala veškeré zisky, které se HSH v průběhu celého období restrukturalizace i po něm podařilo vytvořit.
(194)
Komise se přesto domnívá, že slučitelnost podpory s vnitřním trhem by mohla být zajištěna za pomoci systémů protiplnění umožňujících opravu, jež by byla v souladu jak se sdělením o znehodnocených aktivech, tak i s rozhodovací praxí Komise, pokud jde o splátky a protiplnění. Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech se za přijatelný považuje postup, při němž převodní hodnota (garantovaná hodnota) aktiv překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdější fázi. Bod 41 sdělení o znehodnocených aktivech ponechává tedy určitý prostor pro částečné splátky, pokud se tyto splátky vyváží úměrnou restrukturalizací.
(195)
V předmětné věci podpory je podle Komise možné dosáhnout částečných dodatečných splátek za pomoci několika opatření.
(196)
Podle Komise by tak (nakolik je to možné a aniž by se tím ohrozila dlouhodobá životaschopnost HSH) mělo dojít nejprve k okamžité úhradě případných dodatečných splátek, jež by se neměla odkládat déle, než je nezbytně nutné. Z tohoto důvodu Komise prověřovala, jestli je možné provést jednorázovou platbu, a v souladu s bodem (90) od HSH žádala, aby ve svých finančních prognózách na rok 2011 počítala s jednorázovou platbou ve výši 500 milionů EUR. Podle finančních prognóz uvedených v bodě (91) je HSH schopna vyplatit státu jednorázovou platbu ve výši 500 milionů EUR. Zaplacení takové částky by sice odčerpalo veškeré očekávané zisky HSH a v roce 2011 by mohlo vést k čisté ztrátě ve výši [150-200] milionů EUR. Tuto ztrátu však lze v následujících letech vyrovnat a HSH to nebude bránit v tom, aby ve zbývajících letech restrukturalizace docílila prokazatelné a trvalé zisky (které by odrážely životaschopnost její činnosti). Taková „úspěšné bilance“ je nutná k tomu, aby bylo možné prokázat obnovení životaschopnosti HSH a koneckonců i její schopnosti nalézt nové investory. Na základě toho se Komise domnívá, že 500 milionů EUR je nejvyšší možná částka určená na částečnou splátku, kterou si HSH může zatím dovolit.
(197)
Komise si ovšem nemyslí, že částka, kterou je třeba nejprve splatit, by měla být státu vyplacena v hotovosti. Vzhledem ke kapitálu, který má HSH nyní k dispozici a který doposud nestačil ani na pokrytí ztrát pocházejících z její investiční činnosti, ani na posílení kapitálového stropu, se Komise domnívá, že by se jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR dala namísto v hotovosti provést formou podílů. Těžiště činnosti HSH bude i nadále spočívat v obchodních oblastech s výrazně procyklickou a volatilní povahou, jako je financování lodí (viz body (223) až (226)), a proto je posílení její kapitálové struktury nezbytně nutné.
(198)
Podle Komise je mimo to v silách HSH, aby vedle výše uvedené jednorázové platby prováděla další průběžné splátky. Další opravu převodní ceny lze dosáhnout pomocí dodatečné prémie, která by byla spolu se základní prémií odváděna během celého období restrukturalizace. Na základě finančních prognóz uvedených v bodě (91) se Komise domnívá, že by taková dodatečná prémie mohla činit 385 bazických bodů, aniž by se tím ohrozilo obnovení životaschopnosti HSH. Dodatečná prémie ve výši 385 bazických bodů by nepřekročila výši plateb základní prémie čítající 400 bazických bodů uvedených v tabulce 4, s nimiž se počítá po celé období restrukturalizace (65). Platby dodatečné prémie by tudíž překročily čistý zisk HSH, který se očekává v letech 2012 až 2014, pouze ve scénáři 3, v němž se čerpání odhaduje na 10 mld. EUR (viz bod (90)). Komise dále konstatuje, že HSH již 3 mld. EUR záruky vypověděla, a tak lze vyloučit, že by došlo ke scénáři 3 v tabulce 4 (čerpání celých 10 mld. EUR záruky).
(199)
Pokud by došlo k vyplacení vyšší částky, než je tato dodatečná prémie, hrozilo by nebezpečí, že HSH nedosáhne kvóty svého kmenového kapitálu ve výši 10 %. Jak se uvádí v bodech (223) až (226) a jak je podrobně rozvedeno v bodech (229) až (232), považuje Komise za nezbytné, aby si HSH vytvořila kapitál, který by jí umožnil absorbovat konjunkturální výkyvy jejích finančních výsledků, tak aby v žádném okamžiku nebylo ohroženo obnovení životaschopnosti HSH. Kvóta kmenového kapitálu ve výši 10 % se v tomto smyslu považuje za dostatečnou. Pokud by dodatečná prémie tuto kvótu zmírnila, mělo by se po dobu ohrožení životaschopnosti HSH od placení této prémie upustit.
(200)
Na tomto základě je podle Komise rozhodně v silách HSH provést v následujících letech další platby, aniž by se tím bránilo obnovení její životaschopnosti.
(201)
Z uvedených důvodů a k zajištění slučitelnosti záruky na pokrytí rizik se sdělením o znehodnocených aktivech požaduje Komise jiný mechanismus protiplnění, kterým se následujícím způsobem mění ustanovení o poskytnutí rámce záruk obsažená ve smlouvě uzavřené dne 2. června 2009 (dále jen „smlouva o poskytnutí záruk“). Mechanismus protiplnění se opírá o stávající základní prémii, jak ji ukládá smlouva o poskytnutí záruk, ve výši 400 bazických bodů ročně u nominální hodnoty zbývající záruky. Tato základní prémie zůstane nezměněna s tou výjimkou, že čerpání záruky nepovede ke snížení nominální hodnoty coby základu pro výpočet výše základní prémie. Tímto způsobem se Komise vyhýbá jakýmkoli pobídkám k využití záruky. Vedle základní prémie se ukládá jednak dodatečná prémie ve výši 385 bazických bodů, a poté jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR v kmenových akciích („jednorázová platba“ nebo „jednorázová platba ve formě akcií“). V zájmu realizace těchto požadavků se v souladu s body (201) až (208) musí změnit původní smlouva o poskytnutí záruk.
(202)
Do smlouvy je nejprve třeba zapracovat dodatečnou prémii. Základ pro výpočet dodatečné prémie by se měl podobat základu pro výpočet základní prémie a měl by se skládat z nominální hodnoty záruky bez případných částečných vypovězení, ne však bez případného čerpání záruky. Základ pro výpočet dodatečné prémie by se však měl odvíjet v závislosti na rozsahu, v němž HSH nakonec záruku vypoví, přičemž nezáleží na době vypovězení. Životaschopnost HSH je tudíž dotčena jen v tom rozsahu, v jakém bude HSH záruku čerpat. V případě částečného vypovězení záruky bude HSH splacena část všech vyplacených dodatečných prémií, která odpovídá výši částečně vypovězené záruky. Za tímto účelem by se měla u zbývající částky záruky každý rok zaplatit základní prémie; dodatečná prémie by se však měla převést na konto, a to i přesto, že obě prémie je třeba vypočítat na základě smluvně dohodnuté částky záruky snížené o vypovězení, ne však o čerpání. Dodatečná prémie se společnosti HSH Finanzfonds AöR zaplatí, pouze pokud dojde k čerpání záruky. V souladu s tím by v případě částečného vypovězení záruky měla být HSH vrácena dodatečná prémie, která byla převedena na konto a která odpovídá výši částečně vypovězené záruky.
(203)
Aby se výpovědi neděly na úkor životaschopnosti, mělo by k částečným vypovězením záruky docházet pouze tehdy, pokud tím kvóta kmenového kapitálu HSH k 31. prosinci 2011 neklesne pod [8,5-9,5] %, k 31. prosinci 2012 pod [9-10] %, k 31. prosinci 2013 pod [9,5-10,5] %, příp. k 31. prosinci 2014 pod [10-11] %. K částečnému vypovězení se dále nesmí přistoupit v případě, že by se v okamžiku částečného vypovězení sice dosáhlo uvedených kvót, ale v následujících letech by to již při opatrnějším plánování neplatilo.
(204)
Dodatečná prémie by se měla vybírat se zpětnou platností od 31. března 2009 a u částí obchodních roků by se měla vypočítávat pro rata temporis. Dodatečná prémie by se měla vyplácet společně se základní prémií za předpokladu, že kvóta kmenového kapitálu HSH činí alespoň 10 % („kvóta minimálního kmenového kapitálu“).
(205)
Mechanismu zpětného získání by měl obsahovat konsolidační příslib, aby v důsledku odvodu dodatečné prémie nedošlo k ohrožení životaschopnosti HSH. Konsolidační příslib by měl platit až do 31. prosince [2030-2040]. Dostane-li se kvóta kmenového kapitálu HSH kvůli nutnosti vyplatit dodatečnou prémii pod kvótu minimálního kmenového kapitálu, odloží se po předložení konsolidačního příslibu tato platba na pozdější dobu. Překročí-li kvóta kmenového kapitálu kvótu minimálního kmenového kapitálu, splatí se konsolidační příslib opět až do výše kvóty minimálního kmenového kapitálu. Tento mechanismus poskytuje HSH nutný manévrovací prostor, současně však zaručuje, že k splátce dojde, jakmile toho HSH bude opět schopná.
(206)
Během platnosti konsolidačního příslibu by měl být odložený nárok na vyplacení dodatečné prémie opět zcela obnoven. Dodatečná prémie je splatná nejpozději k 31. prosinci [2015-2025]. Nehledě na to by k splátce základní i dodatečné prémie mělo dojít nejpozději v době, kdy se součet částečných vypovězení a využití záruky rovná 10 mld. EUR.
(207)
Za druhé by společnosti HSH Finanzfonds AöR a HSH mělo být uloženo, aby smlouvu o poskytnutí záruky uzavřenou dne 2. června 2009 změnily v tom smyslu, že se nárok společnosti HSH Finanzfonds AöR vůči HSH bude zakládat na jednorázové platbě ve výši 500 milionů EUR. Aby se předešlo snížení kvóty vlastního kapitálu HSH, měla by HSH tento nárok splatit emisí kmenových akcií za pomoci navýšení kapitálu. Emisní cena se vypočítá na základě hodnoty HSH ke dni rozhodnutí valné hromady o takovém navýšení kapitálu a čisté hodnoty nároku na jednorázovou platbu. HSH by měla vydat akcie ve výši čisté hodnoty nároku přímo společnosti HSH Finanzfonds AöR (a nepřímo tak i veřejným vlastníkům).
(208)
Navýšení kapitálu lze provést buď řádným navýšením fyzického kapitálu za vyloučení předkupního práva menšinových akcionářů, nebo kombinovaným navýšením fyzického kapitálu a kapitálu v hotovosti při uplatnění předkupního práva všech akcionářů kromě společnosti HSH Finanzfonds AöR, pokud jde o podíl v hotovosti. Společnosti HSH Finanzfonds AöR a HSH zůstává vyhrazeno, aby zvolily způsob navýšení kapitálu, čímž by se zajistila rychlejší realizace a zapsání do obchodního rejstříku.
(209)
Pokud dojde ke změně smlouvy o poskytnutí záruky, kolísá absolutní částka dodatečné prémie úměrně k výši ztrát skutečně krytých společností HSH Finanzfonds AöR (tj. čím vyšší ztráty pokryté společností HSH Finanzfonds AöR, tím vyšší splátky). Splátky, které z obou výše popsaných podmínek Komise stanovených pro tři scénáře popsané v bodu (46) vyplývají, jsou shrnuty v následující tabulce.
Tabulka 13
Zpětná platba prostřednictvím základní prémie, jednorázové platby a dodatečné prémie
(V mil. EUR)
Scénář 1
(žádné čerpání záruky 0 EUR)
Scénář 2
(čerpání záruky: ve výši 5 mld. EUR)
Scénář 3
(čerpání záruky: ve výši 10 mld. EUR)
Základní prémie (400 bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Z toho protiplnění za snížení kapitálu ([přibližně 220] bazických bodů ze zbývající nominální hodnoty záruky)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
Další splátky obsažené v základní prémii
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Dodatečná prémie (385 bazických bodů z naposledy čerpané částky záruky)
0
[1 500-2 500]
[3 500-4 500]
Jednorázová platba ve formě akcií
500
500
500
Zpětné platby celkem
[1 000-1 300]
[3 000-4 400]
[5 500-7 000]
Další nezbytné splátky
(…)
(…)
(…)
(210)
Komise uznává, že i přes dodatečné požadavky dojde u mechanismu protiplnění v případě všech tří scénářů uvedených v tabulce 13 pouze k částečnému splacení celkového rozdílu ve výši [2,5-10] mld. EUR mezi reálnou ekonomickou hodnotou a garantovanou hodnotou ([…] mld. EUR u prvního scénáře, […] mld. EUR u druhého scénáře a […] mld. EUR u třetího scénáře).
(211)
Komise však předmětnou záruku na pokrytí rizik (včetně dalších požadavků spojených s protiplněním) srovnala se schválenými opatřeními na záchranu aktiv u jiných bank. Komise kromě toho poukazuje na to, že u ocenění opatření na záchranu aktiv, u nichž nelze zaplatit žádné přiměřené protiplnění, ponechává bod 41 sdělení o znehodnocených aktivech určitý prostor pro případ, že příslušné opatření bude založeno na rozsáhlé restrukturalizaci a/nebo mechanismu zpětného získání. Komise poukazuje dále na to, že v rámci své rozhodovací praxe schválila jak opatření s plnou splátkou (např. u ING (66) nebo LBBW (67)), tak opatření, u nichž sice nedošlo k žádné splátce, ale u nichž byla provedena rozsáhlá restrukturalizace (např. u Parex Banka (68)).
(212)
Záruka na pokrytí rizik počítá s částečnou splátkou spojenou s rozsáhlou restrukturalizací. Splňuje tím předpoklady uvedené v bodě 41 sdělení o znehodnocených aktivech a spadá tak mezi opatření, která Komise doposud ve své rozhodovací praxi schválila. Mechanismus HSH záruka/protiplnění nadto umožňuje částečnou splátku u všech možných scénářů. Pokud by se jako například u scénáře 3 vyčerpala celá záruka, činila by odpovídající částečná splátka […] % zpětné pohledávky. V důsledku restrukturalizace HSH dojde současně ke snížení bilanční sumy o 61 %, jak je uvedeno níže v bodech (266) až (270). Vzhledem k probíhající rozsáhlé restrukturalizaci je tato částečná splátka v souladu s rozhodovací praxí Komise. Komise proto zastává názor, že pokud budou splněny výše uvedené požadavky, jež jsou dále upřesněny v příloze II, lze opatření na záchranu aktiv považovat za slučitelná se sdělením o znehodnocených aktivech.
9.2.2.7. Závěr
(213)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise k závěru, že připomínky Německa a dalších zúčastněných stran nerozptýlily její obavy týkající se hospodářské soutěže, pokud jde o záruku na pokrytí rizik. Komise má zato, že záruka na pokrytí rizik, pokud jde o aspekty zkoumané v oddíle 9.2.2 tohoto rozhodnutí, není v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech. Pokud však budou splněny požadavky uvedené v příloze II, mohlo by být dosaženo slučitelnosti s vnitřním trhem.
9.2.3. SLUČITELNOST POZMĚNĚNÉHO PLÁNU RESTRUKTURALIZACE S VNITŘNÍM TRHEM
9.2.3.1. Stupeň potřebné restrukturalizace
(214)
Ve sdělení o restrukturalizaci byla stanovena pravidla státní podpory, jež platí pro restrukturalizaci finančních institucí vzhledem k opatřením, která byla Komisi oznámena do 31. prosince 2010 včetně. Změna plánu na restrukturalizaci HSH bude proto posuzována na tomto základě. V zájmu slučitelnosti s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU musí restrukturalizace finančních institucí v souvislosti s dnešní finanční krizí podle sdělení o restrukturalizaci zaručit, aby
a)
byla obnovena dlouhodobá životaschopnost HSH;
b)
příjemce nesl dostatečný vlastní podíl (rozdělení zátěže) a
c)
byla přijata dostatečná opatření zabraňující narušení hospodářské soutěže.
(215)
V souladu se svou rozhodovací praxí Komise při posuzování požadavků na restrukturalizaci nepřipojí částku záruky likvidity k částce podpory.
9.2.3.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(216)
V rozhodnutí o zahájení řízení byly vyjádřeny pochyby, zda je v silách HSH, aby obnovila svou dlouhodobou životaschopnost. Důkladné prověření životaschopnosti, k němuž došlo po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení, tyto pochybnosti ještě posílilo.
(217)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla identifikována tři podstatná slabá místa, která pravděpodobně ohrožují dlouhodobou životaschopnost HSH a k nimž se v původním plánu restrukturalizace dostatečně nepřihlédlo: a) závislost HSH na peněžním a kapitálovém trhu, b) její závislost na volatilních a cyklických činnostech a c) rozsáhlost jejích činností na kapitálovém trhu v poměru k jejím bankovním činnostem. Pochybnosti byly dále vzneseny u spolehlivosti míry růstu a dalších prognóz, o něž se opírá původní plán restrukturalizace.
(218)
Pokud jde o schopnost financování, přezkum u HSH odhalil: a) slabou strukturu financování s omezenými zdroji dlouhodobého stabilního financování, neboť bude nutné postupně splácet a refinancovat především státem garantované dluhopisy, které byly emitovány podle „ustanovení o zachování právních účinků“, b) velkou závislost na spořitelnách coby přednostním zdroji financování a c) nedostatek financování vedeného v USD.
(219)
V rozhodnutí o zahájení řízení (69) se zdůrazňovalo, že v roce 2014 musí HSH na peněžním a kapitálovém trhu refinancovat [60-110] mld. EUR; současně byla zpochybněna schopnost HSH takové refinancování provést. Komise zjistila mezeru ve výši kolem [15-30] mld. EUR, na jejíž pokrytí HSH ve svém plánování nevyčlenila žádné zvláštní zdroje financování. Jak se uvádí v bodě (54), vykazoval finanční plán HSH mezeru ve výši 48 mld. EUR, kterou lze na základě prognóz vlastního kapitálu a derivátů v souladu s údaji z minulosti přizpůsobit a jejíž nekrytou potřebu financování je možné vyčíslit na [15-30] mld. EUR. Snížením bilanční sumy na úrovni koncernu o 34 mld. EUR na 120 mld. EUR do konce roku 2014 (ve srovnání se 150 mld. EUR uváděnými v původním plánu restrukturalizace) však dojde k poklesu potřeby financování na peněžním a kapitálovém trhu a tlaku na HSH a její schopnost financování. Tímto způsobem se uzavře mezera ve financování, na kterou si HSH nevyčlenila žádné zvláštní finanční zdroje. HSH dále doložila, že její prognózy k plánovaným usazeným depozitům jsou ve srovnání se současnou a dřívější úrovní financování z tohoto zdroje nastaveny opatrně. Komise se proto domnívá, že potřebu financování ve výši [15-25] mld. EUR, na jejíž pokrytí nebyly vyčleněny žádné finanční zdroje, lze bez negativního dopadu na náklady financování HSH pokrýt vlastním kapitálem, nadměrnými vklady a prostřednictvím krátkodobého financování (nezajištěné a zajištěné finanční prostředky). HSH tak nebude muset hledat nové zdroje financování a může se opírat o zjištěné a stávající zdroje, pokud jde o její celkovou potřebu financování do roku 2014.
(220)
Pokud jde o závislost na spořitelnách coby přednostnímu zdroji financování (viz bod (95)), Komise podotýká, že spolu se snížením rizikového profilu HSH klesne rovněž význam spořitelen oproti jiným zdrojům. Dodatečné snížení bilanční sumy (o 30 mld. EUR ve srovnání s původním plánem restrukturalizace, viz bod (51)), s nímž počítá pozměněný plán restrukturalizace, povede k výraznému snížení potřeby nového financování a k výrazně menší mezeře ve financování. V důsledku plánovaného kombinovaného financování se ke konci období restrukturalizace (viz tabulku 7 a bod (93)) sníží závislost HSH na krátkodobých nezajištěných způsobech financování, čímž se rovněž oslabí hrozba nedostatku likvidity. HSH bude kromě toho své financování více zakládat na krytých dluhopisech, které v Německu podléhají přísným emisním podmínkám a které lze považovat za stabilní a relativně laciné zdroje financování.
(221)
Nedostatek financování HSH vedeného v USD představuje další důležité slabé místo v obchodním profilu HSH. Koncem roku 2010 bylo v USD vedeno zhruba [20-30] % celkových aktiv HSH. To odpovídá [50-70] mld. USD, z čehož bylo pouze [15-20] mld. USD ([20-25] %) přímo financováno v USD. Tato mezera bude uzavřena pomocí obchodování s měnovými swapy, jež se bude pravidelně prodlužovat. Kvůli neustálému rozšiřování měnových swapů v EUR/USD od vypuknutí finanční krize se cena této strategie financování ve srovnání se strategií financování vedeného v USD rovná dalším zhruba [20-30] bazickým bodům. Tato strategie kromě toho v sobě skrývá řadu rizik. K nim patří a) další možné náklady plynoucí z pravděpodobných nesrovnalostí mezi reálnými a očekávanými hotovostními toky z aktiv vedených v USD, b) vyšší volatilita krátkodobého stavu likvidity kvůli závazku vyrovnání marží ve spojitosti se stavem swapů (70) a c) zvýšená expozice vzhledem k úvěrovému riziku protistrany způsobená tím, že obchodování se swapy probíhá mimo burzu a HSH u těchto transakcí nese plné úvěrové riziko protistrany. K snížení rizikového profilu HSH však dochází hlavně v segmentech, v nichž vznikají aktiva vedená v USD (např. financování letadel, lodí a zahraničních nemovitostí), a proto se tím rovněž významně přispěje ke snížení potřeby financování v USD. HSH se kromě toho zavázala, že do roku 2014 zvýší podíl obchodování hlavní banky v USD, který bude refinancován financováním v USD, minimálně na […] %.
(222)
Na závěr lze konstatovat, že navrhovaná opatření odstraní pochyby vznesené Komisí. Opatření by měla zaručit, že HSH je na správné cestě k vytvoření udržitelnějšího a stabilnějšího kombinovaného financování, pokud jde o objem, splatnost, prioritu, bezpečnost a měny. Závazek dosáhnout do konce roku 2012, tj. před uplynutím lhůty stanovené za tímto účelem Basilejským výborem pro bankovní dohled, koeficientu čistého stabilního financování (net stable funding ratio) a koeficientu krytí likvidity (liquidity coverage ratio) […] umožní kontrolu pokroku HSH v této oblasti a měl by přispět k dalšímu zlepšení kvality jejího financování a k vytvoření dostatečně nadbytečné likvidity pro krizové situace.
(223)
V rozhodnutí o zahájení řízení (71) bylo zpochybněno, zda je HSH schopná zajistit svou dlouhodobou životaschopnost tím, že se bude soustředit na expanzi svých cyklických a volatilních obchodních segmentů (72). Podrobné prověření životaschopnosti tyto pochybnosti ještě posílilo, neboť se ukázalo, že rostoucího podílu čistých výnosů HSH z úroků se dosahuje prostřednictvím volatilních a cyklických činností (73). Za zvlášť problematický byl označen relativně velký význam, který se přikládá financování lodí a letadel. V pozměněném plánu restrukturalizace je však aspekt cykličnosti aktiv přiměřeně zohledněn a zároveň je zachována franšíza HSH v obchodní divizi lodní dopravy.
(224)
Dodatečná likvidace aktiv v objemu [30-35] mld. EUR (na 82 mld. EUR v roce 2014) bude u hlavní banky a zejména u cyklických a volatilních činností provedena v plném rozsahu. HSH ukončí své aktivity v oblasti financování letadel. Stávající aktiva v oblasti financování letadel v objemu [3-8] mld. EUR se do konce roku [2011-2012] přenesou na restrukturalizační jednotku a zlikvidují. HSH se zaváže, že v této oblasti nebude vyvíjet žádnou další činnost. HSH se kromě toho zavázala, že do konce roku 2014 sníží svá celková aktiva v rámci hlavní banky v obchodní oblasti lodní dopravy na 15 mld. EUR, a to tak, že do konce roku [2011-2012] převede dalších [0,5-2] mld.y EUR na restrukturalizační jednotku a omezí objem nových obchodů. Celková hodnota aktiv v oblasti financování lodí a letadel činí 15 mld. EUR ve srovnání s hodnotou [25-30] mld. EUR v roce 2008.
(225)
Kromě toho se do roku 2014 sníží celková aktiva obchodní divize nemovitostí na 13 mld. EUR, neboť nový mezinárodní obchod s nemovitostmi pro německé firemní zákazníky skončí a další nové obchody se omezí. Nadto se v důsledku nižšího objemu nových obchodů do roku 2014 výrazně omezí divize firemních zákazníků.
(226)
Celkové snižování bude doprovázet zlepšování postupů HSH při řízení rizik. HSH pracuje zejména na tom, aby se především v obchodní oblasti lodní dopravy omezila velká jednotlivá rizika. Kromě toho se zavázala snížit stávající velká jednotlivá rizika na […] milionů EUR a nová jednotlivá rizika omezit na maximálně […] milionů EUR.
(227)
V bodě 62 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti týkající se objemu obchodování HSH na kapitálových trzích, který byl i přes novou orientaci na regionální činnosti nadále považován za neúměrně velký. K těžkostem HSH přispělo zejména obchodování na vlastní účet.
(228)
Snížení bilanční sumy povede k značnému snížení aktivit HSH na kapitálových trzích. Ty se do roku 2014 sníží na objem [25-35] mld. EUR v aktivech hlavní banky. Ve srovnání s tím činil objem aktiv v roce 2008 98,8 mld. EUR. Německo dále přislíbilo, že HSH nebude vykonávat žádný obchod na vlastní účet. HSH se bude obchodním činnostem věnovat pouze v tom rozsahu, který je nutný k realizaci zákaznických smluv, za účelem snížení rizika (hedging) v rámci obchodů se zákazníky, popř. pro řízení likvidity v oblasti treasury, jakož i ke správě bilanční sumy (v každém případě až do hodnoty měřené maximální hodnotou v riziku (value-at-risk, VaR)). Pomocí těchto opatření budou odstraněny pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení.
(229)
Další možnou překážku dlouhodobé životaschopnosti HSH představuje slabá struktura jejího kapitálu. Zejména vzhledem k dalším bodům uvedeným níže nebylo jasné, zda očekávaná slabá kapitalizace, s níž se ke konci období restrukturalizace v původním plánu restrukturalizace počítalo (kvóta Tier 1 ve výši [zhruba 9] %), je přiměřená: a) cykličnost a volatilní povaha obchodního profilu HSH, jež si vynucuje další kapitálový val, který by absorboval opakované, vyšší a propojené ztráty, b) dopady finanční krize na kapitál HSH (74) a c) zavedení nových pravidel Basel III, která povedou k výraznému navýšení minimální výše kapitálu (75) požadované z hlediska dozoru. Kromě toho lze předpokládat, že účastníci trhu a zejména instituce, jež na peněžním a kapitálovém trhu nabízejí pravděpodobně nezajištěné finanční prostředky, očekávají vyšší kvóty kapitálu.
(230)
Další snížení rizikového profilu HSH, ponechání si zisků a navýšení kapitálu o 500 milionů EUR v roce 2013 povedou k výraznému zlepšení kapitalizace HSH. Koncem roku 2014 by kvóta kmenového kapitálu mohla dosahovat výše nad 10 % a kvóta Tier 1 výše nad 12 %. Tato čísla se neshodují s kvótami ve výši [zhruba 7] %, resp. [zhruba 9] %, s nimiž počítal původní plán restrukturalizace. Odpovídají spíše novým kapitálovým normám pro banky. Část těchto zlepšení je sice nadále svázána s značným snížením aktiv zatížených rizikem, jež je podmíněno zárukou na pokrytí rizik, ale ke zlepšení struktury kapitálu by došlo v každém případě. Toto zlepšení je nutné vidět v souvislosti se snížením rizikového profilu bilance HSH a zejména se snížením podílu na cyklických aktivech.
(231)
Dalším požadavkem Komise týkajícím se slučitelnosti jak protiplnění za záruku na pokrytí rizik, tak splátky s vnitřním trhem je, že HSH nesmí vypovědět záruku na pokrytí rizik, pokud by kvóta kmenového kapitálu během období restrukturalizace v důsledku toho klesla pod stanovené hodnoty a především k 31. prosinci 2014 pod 10 % (viz bod (203)). To zaručí, že během období restrukturalizace bude HSH schopná si udržet přiměřenou úroveň kapitalizace, i kdyby došlo ke zhoršení hospodářské situace. Tento mechanismus by měl na trhu přispět k znovuzískání důvěry obchodních partnerů v HSH. Pozměněný plán restrukturalizace HSH předpokládá, že HSH do roku [2014-2016] záruku zcela opustí. Kvóta kmenového kapitálu by v té době měla být na [ 10] %.
(232)
Na závěr lze konstatovat, že díky navrhovaným opatřením dojde ke zlepšení struktury kapitálu HSH, takže bude v souladu s novými mezinárodními normami. Lepší kvóty kapitálu a vyšší odolnost vůči krizím budou mít v střednědobém horizontu u HSH pozitivní vliv na náklady financování.
(233)
V rozhodnutí o zahájení řízení (body 60 a 63) byly vyjádřeny pochyby o spolehlivosti určitých prognóz, jež byly použity při plánování HSH. Tyto pochybnosti se týkaly především prognóz a) růstu nejdůležitějších obchodních segmentů, b) růstu příjmů pocházejících z úrokových výnosů, c) marží v nejdůležitějších obchodních segmentech a d) vývoje rezervy pro případ rizika.
(234)
Zejména v segmentech lodní dopravy, dopravy a firemních zákazníků shledala Komise prognózy růstu příliš optimistické. Byla proto zpochybněna schopnost HSH dosáhnout celkových plánovaných výnosů. Pozměněný plán restrukturalizace se však opírá o přiměřené prognózy růstu v segmentech lodní dopravy a firemních zákazníků (viz tabulka 5). Míra růstu v rámci financování letadel není důležitá, neboť HSH tento segment v současnosti opouští. Jak ukazují tabulky 5 a 6, jsou míry růstu stanovené pro plánování segmentů lodní dopravy a firemních zákazníků značně nižší než ty, které se používaly v původním plánu restrukturalizace ze dne 1. září 2009. Mimoto odpovídají absolutnímu objemu obchodu, který by HSH v těchto oblastech mohla dosáhnout, pokud zvážíme její podíl na trhu a celkový objem trhu.
(235)
HSH kromě toho přehodnotila své prognózy růstu u příjmů, které nepocházejí z úrokových výnosů. Předpokládá se, že příjmy, které nepocházejí z úrokových výnosů, budou v období 2010-2014 činit v průměru zhruba [7-12] % čistých úroků hlavní banky. Vzhledem k úmyslu HSH zlepšit vzájemný prodej produktů mezi jejími segmenty finančního trhu a jinými obchodními oblastmi se tento cíl zdá dosažitelný.
(236)
V rozhodnutí o zahájení řízení byly zpochybněny prognózy marží stanovené v původním plánu restrukturalizace. Nové obchodní marže však byly koncem roku 2010 skutečně vyšší, než se původně předpokládalo, čemuž byly odpovídajícím způsobem přizpůsobeny prognózy plánování.
(237)
V rozhodnutí o zahájení řízení bylo zpochybněno, zda je HSH schopná přestát nejbližší recesi, aniž by musela opět žádat o státní podporu. Zpochybněna byla tudíž její dlouhodobá životaschopnost. Tyto pochybnosti se opíraly o tato slabá místa: a) křehkou strukturu financování, zejména nadcházející velké mezery ve financování a chronický nedostatek financování vedeného v USD, b) důraz na cyklické a volatilní činnosti, které pravděpodobně povedou k opětovným velkým a navzájem propojeným ztrátám a c) nízkou kapitalizaci k vyrovnání těchto ztrát. Návrhy dodatečných opatření obsažené v pozměněném plánu restrukturalizace však dokázaly pochybnosti Komise rozptýlit. Pozměněný plán restrukturalizace staví na reálnějších a srozumitelnějších prognózách, a proto nabízí spolehlivější obraz životaschopnosti HSH. Tento obraz představuje banku, která je na konci období restrukturalizace vybavena přiměřeným kapitálem, do silně cyklických segmentů směřuje menší část svých transakcí a vykazuje stabilizovanou, i když stále ještě problematickou strukturu financování. Kontrolní nástroje (koeficient čistého stabilního financování a podíl financování vedeného v USD) by přitom měly přispět k tomu, aby se HSH v střednědobém horizontu zaměřila na trvalé zlepšování v této oblasti. HSH by tak nyní měla disponovat kapitálovou základnou a nezbytnou strukturou financování, jež by jí umožnily přestát recesi bez potřeby nové státní podpory. Pokud jde o celkovou životaschopnost HSH, vyplývá z pozměněného plánu restrukturalizace, že výnosnost vlastního kapitálu HSH dosáhne během období restrukturalizace v roce 2014 [5-10] % (76). V absolutních číslech je toto procento nízké, ale v důsledku daleko menšího rizikového profilu HSH by mělo být stabilnější. Mělo by proto znamenat výrazné zlepšení ve srovnání s procenty v průběhu deseti let před krizí.
9.2.3.3. Vlastní příspěvek menšinových akcionářů a jejich zapojení do rozdělení zátěže
(238)
V zájmu omezení narušení hospodářské soutěže a zabránění morálním rizikům by se podle sdělení o restrukturalizaci měly omezit a) náklady na restrukturalizaci a současně b) výše státní podpory; mimoto je zapotřebí zvýšit vlastní příspěvek. Podle sdělení o restrukturalizaci by banky měly financovat restrukturalizaci nejprve z vlastních prostředků a tím snížit státní podporu na nezbytné minimum. Náklady spojené s restrukturalizací by neměl nést pouze stát, ale i ti, kteří do HSH vložili své investice. Mezi ně patří vlastníci akcií a držitelé druhotných dluhových obligací.
9.2.3.3.1. Vlastní příspěvek, rozdělení zátěže a omezení státní podpory na nezbytné minimum
(239)
V bodě 65 rozhodnutí o zahájení řízení Komise konstatovala, že objem vlastního přípěvku, který měl být proveden formou odprodejů, byl stanoven neurčitě. Německo přislíbilo, že HSH do konce období restrukturalizace odprodá [100-120] dceřiných společností. HSH již odprodala [30-40] z těchto [100-120] dceřiných společností a očekává, že veškeré odprodeje budou ukončeny nejpozději k […]. Příjmy a zisky z odprodeje budou použity k pokrytí nákladů na restrukturalizaci. Finanční podíly určené k odprodeji jsou uvedeny v příloze II a zahrnují HSH Real estate AG, […], DekaBank a […], tedy největší dceřiné společnosti HSH.
(240)
Dále Německo přislíbilo, že do 31. prosince 2014 HSH neuskuteční žádná převzetí.
(241)
Komise se domnívá, že opatření ohledně vlastního příspěvku uvedená v bodech (239) a (240) nezaručují, že HSH za současných finančních podmínek poskytne nejvyšší možný vlastní příspěvek na pokrytí nákladů na restrukturalizaci. V souladu s bodem 26 sdělení o restrukturalizaci se Komise zejména domnívá, že v kontextu restrukturalizace není vyrovnání ztrát (například uvolněním rezerv či snížením vlastního kapitálu), k němuž by došlo podle uvážení bank přijímajících státní podporu za účelem zajištění vyplácení dividend a kupónů za závazky, které jsou v oběhu, v zásadě slučitelné s cílem omezit státní podporu na nezbytné minimum. Na vzniklých ztrátách by se měly podílet především finanční nástroje vybavené vlastním kapitálem.
(242)
Německo odmítá navrhnout dodatečná opatření ohledně vlastního příspěvku, a proto nelze prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999. Je však možné taková opatření uložit.
(243)
Komise proto HSH ukládá, že během období restrukturalizace nesmí provádět platby týkající se nástrojů vlastního kapitálu závislých na zisku (např. hybridní finanční nástroje a podílové listy), pokud nejsou dlužné na základě smlouvy nebo ze zákona. Součástí takového zákazu rozdělování dividend podle názoru Komise je, že se tyto nástroje budou rovněž podílet na ztrátách, pokud by bilance HSH bez uvolnění úspor a rezerv vykazovala ztrátu. Tyto nástroje by se neměly spolupodílet na ztrátách z předchozích let.
(244)
S cílem zajistit, aby se vlastníci banky budou během období restrukturalizace v co možná největší míře spolupodíleli na znovuvytvoření přiměřené kapitálové základny (viz body (229) až (231)), by Komise považovala za porušení zásady omezení státní podpory na nezbytné minimum také veškeré vyplácení dividend během období restrukturalizace. Komise proto zastává stanovisko, že HSH by až do konce obchodního roku 2014 neměla vyplácet žádné dividendy.
9.2.3.3.2. Zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže
(245)
V rozhodnutí o zahájení řízení (body 66 až 72) zastávala Komise předběžné stanovisko, že podíly menšinových akcionářů, kteří se v květnu 2009 nepodíleli na rekapitalizaci HSH, nebyly dostatečně rozmělněny. Původní plán restrukturalizace tak nepočítal s žádným přiměřeným rozdělením zátěže, které by posouzení státní podpory pro HSH připustilo jakožto slučitelné s vnitřním trhem. Dále se Komise ptá, zda menšinoví akcionáři nebyli sami případně státní podporou zvýhodněni tím, že si podrželi nadměrně vysoké podíly v HSH. Komise dospěla k závěru, že opatření obsahuje možnou nepřímou státní podporu ve prospěch menšinových akcionářů, jež by nemusela být slučitelná s vnitřním trhem, pokud by nedošlo k zřízení mechanismů zaručujících přiměřené rozdělení zátěže (bod 73 rozhodnutí o zahájení řízení).
(246)
Komise nejprve rozporuje stanovisko sdružení spořitelen, že dosud v žádné jiné věci podpory týkající se rekapitalizací nezkoumala druhotné efekty nepřímých státních podpor (viz bod (130)). V rozporu s tímto tvrzením Komise již nepřímé státní podpory v souvislosti s velkým rozsahem státních podpor v řadě svých rozhodnutí zkoumala (77).
(247)
Komise připomíná, že čl. 107 odst. 1 SFEU podle ustálené judikatury nerozlišuje státní zásahy vzhledem k jejich důvodům či cílům, nýbrž k jejich účinkům (78). Výhoda nepřímo poskytnutá menšinovým akcionářům vznikla tak, že se veřejní vlastníci zřekli dodatečných podílů v HSH, které by obdrželi v případě, že by cena nových podílů byla stanovena správně. Mezi podporami poskytnutými HSH ze státních prostředků a výhodou, jež vznikla menšinovým akcionářům, existuje příčinná souvislost.
(248)
Komise dále nesdílí uplatňovaný názor, že výhodu pro menšinové akcionáře nelze přičítat státu, jelikož rozhodnutí o rekapitalizaci, jakož i o počtu podílů a jejich ceně bylo učiněno na valné hromadě vlastníků podílů (viz bod (129)). Na uvedené valné hromadě však byli veřejní vlastníci zastoupeni jakožto vlastníci podílů a jednali coby veřejná zařízení (79). Z toho plyne, že se v té době odehrávala politická diskuze o budoucnosti HSH.
(249)
Nejdůležitější připomínky Německa a menšinových akcionářů se týkají argumentu, že nižší rozmělnění státní podporu nepředstavuje a že zředění je v každém případě jednoduše výsledkem ukazatelů zvolených k navýšení kapitálu, tj. počtu a ceny podílů. Pokud jde o tyto ukazatele, Německo a menšinoví akcionáři poukázali na to, že PwC (což je renomovaná společnost) provedla ocenění na základě uznávaných zásad oceňování. Ocenění se zakládalo na předpokladu, že se HSH v roce 2013 opět vrátí k ratingu A, pro což existovaly dobré důvody. Sdružení spořitelen a společnost Flowers v tomto bodě Německo podpořily. Podle jejich argumentace byla emisní cena nových podílů ve skutečnosti příliš nízká.
(250)
Komise nezpochybňuje dobré jméno společnosti PwC ani skutečnost, že ocenění HSH bylo provedeno v souladu s uznávanými zásadami oceňování. Trvá však na tom, že při ocenění HSH nebylo zohledněno více aspektů, které by jinak vedly k nižší ceně HSH.
(251)
Zpráva PwC o ocenění HSH (80) (dále jen „zpráva o ocenění“) byla zveřejněna dne 15. května 2009. Dne 30. dubna 2009 oznámilo Německo Komisi opatření na poskytnutí státní podpory HSH, neboť hrozilo, že by HSH nemohla splnit regulační kapitálové požadavky. V té době bylo zřejmé, že HSH bude muset podstoupit rozsáhlou restrukturalizaci a navrhnout opatření na vyrovnání narušení hospodářské soutěže, k němuž by opatření na poskytnutí státní podpory mohla vést. Ocenění PwC bylo provedeno na základě obchodního plánu, který nezohledňoval všechny tyto aspekty. PwC ve shrnutí (81) zprávy o ocenění jednoznačně uváděla, že se při svém ocenění opírala o plánování HSH, jež vycházelo z normalizace trhů v roce 2011. Tuto prognózu nelze považovat za opatrnou.
(252)
Ocenění se dále zakládalo na předpokladu, že v roce 2013 bude mít HSH opět rating A. PwC ve zprávě o ocenění výslovně uvedla (82), že S&P dne 6. května 2009 snížila rating HSH z kategorie A na kategorii BBB + s negativním výhledem a že se toto snížení ratingu neodrazilo v plánu financování, o nějž se ocenění opíralo, a tudíž se k němu při výpočtu indikativní hodnoty HSH nepřihlíželo. PwC dále tvrdí, že vzhledem k nadcházejícímu vyšetřování státní podpory lze očekávat požadavky, které mají umožnit zjištění slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem a které by mohly mít značný vliv na obchodní plán HSH. PwC kromě toho konstatuje, že jak obecné hospodářské rámcové podmínky, které panují v oblastech (lodní a letecká doprava), jež jsou pro HSH stěžejní, tak i omezení na kapitálovém trhu (financování) ztížily předpověď budoucího vývoje.
(253)
Na závěr se konstatuje, že ocenění bylo provedeno za předpokladu, že dojde k realizaci záruky na pokrytí rizik. Bez záruky na pokrytí rizik by nedošlo ke snížení rizikových aktiv, nebyl by navýšen rozsah nezbytné rekapitalizace a musely by být přezkoumány ratingové předpovědi. PwC (83) vypočítala hodnotu HSH i pro případ, že by nedošlo k realizaci záruky na pokrytí rizik, a dospěla k indikativní hodnotě HSH ve výši [0,8-1,2] až [1,5-2] mld. EUR, což odpovídá ceně za akcii v hodnotě mezi [ 9] a [ 22] EUR. Vzhledem k těmto skutečnostem považuje Komise cenu nově vydaných akcií stále ještě za značně vysokou.
(254)
Menšinoví akcionáři dále uvedli, že Komise ve svém rozhodnutí ve věci státní podpory Hypo Real Estate akceptovala cenu za nové akcie, která byla vyšší než cena na burze, aniž by zpochybnila přiměřenost ceny vzhledem k rozdělení zátěže. Podle názoru menšinových akcionářů by se proto neměla přezkoumávat ani cena akcie HSH. Podle názoru Komise však nejsou obě věci státní podpory srovnatelné. Ve věci státní podpory Hypo Real Estate byla přijata řada opatření, která vedla k plnému zestátnění banky. Hlavní rozdíl mezi oběma případy spočívá v tom, že Hypo Real Estate byla zestátněna a stát získal podíly za cenu, která se opírala o hodnotu koncernu bez státní podpory (84). To v případě HSH neplatí. K ocenění HSH za účelem stanovení ceny nově vydaných akcií došlo za předpokladu, že záruka na pokrytí rizik ve výši 10 mld. EUR bude realizována. Tento předpoklad se výrazně podepsal na výsledném ocenění.
(255)
Menšinoví akcionáři dále uvedli, že v roce 2008 poskytli HSH výraznou finanční podporu a že by se v dubnu 2009 rekapitalizace nebyli mohli zúčastnit. Nebyli k tomu ani povinni, jelikož se opce na nové akcie nerovná povinnosti jejich nákupu.
(256)
Podle Komise sice sdružení spořitelen právo na nákup nových akcií měla, ale nebyla vázána jeho uplatněním. Komise však nemůže brát finanční podporu menšinových akcionářů ve prospěch HSH v roce 2008 za příspěvek k rozdělení zátěže v souvislosti se státní podporou, která byla HSH poskytnuta v květnu a červnu 2009. Podpora poskytnutá bance v roce 2008 se udála v důsledku investičního rozhodnutí, které tehdy menšinoví akcionáři přijali. Komise nespatřuje žádnou spojitost mezi opatřením týkajícím se kapitálu z roku 2008 a opatřením státní podpory z roku 2009.
(257)
Komise nesouhlasí se stanoviskem sdružení spořitelen, že neprovozovaly žádnou hospodářskou činnost, a proto je nelze považovat za podniky způsobilé pro účely pravidel státní podpory (viz bod (129)). Spořitelny v Šlesvicku-Holštýnsku hospodářskou činnost provozují (85). Své hospodářské zájmy spojily v rámci sdružení spořitelen. Sdružení spořitelen poskytují služby spořitelnám v Šlesvicku-Holštýnsku a spravují podíly/akcie spořitelen, jako se to děje i v případě podílů spořitelen v HSH. Zvýší-li se hodnota podílů spořitelen ve sdruženích, stoupne rovněž hodnota spořitelen. Sdružení spořitelen a spořitelny, které jsou jejich členy, tvoří dohromady hospodářskou jednotku. Co je výhodné pro sdružení, je současně výhodné pro spořitelny v Šlesvicku-Holštýnsku. Sdružení spořitelen, která lze hospodářsky plně přičíst spořitelnám v Šlesvicku-Holštýnsku, je proto možné považovat za příjemce státních podpor podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(258)
Stanoviska Německa a třetích stran nerozptýlily pochybnosti Komise ohledně nedostatečného zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže. Komise je i nadále toho názoru, že podíly menšinových akcionářů, kteří se nezúčastnili rekapitalizace HSH v roce 2009, nebyly dostatečně rozmělněny, jelikož počet podílů, které byly v rámci rekapitalizace veřejným vlastníkům přiděleny, se tehdy nezakládal na správném ocenění HSH. Komise však konstatuje, že pozměněný plán restrukturalizace obsahuje dodatečná opatření, která výrazným způsobem zvyšují zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže.
(259)
Zejména díky dodatečným opatřením k protiplnění za záruku na pokrytí rizik, která Komise přijala (viz body (202) až (208)), se příspěvek k rozdělení zátěže zvýší. Dodatečné protiplnění za záruku na pokrytí rizik, které se skládá z dodatečné prémie a jednorázové platby ve výši 500 milionů EUR ve formě akcií, přinese dva hlavní účinky: na jedné straně se v důsledku zvýšení absolutního příspěvku protiplnění vypláceného veřejným vlastníkům sníží zisky HSH, které by mohla vyplatit ve formě dividend, a tím pro vlastníky akcií klesne hodnota HSH. Na druhé straně jednorázová platba ve výši 500 milionů EUR zředí podíly menšinových akcionářů z dnešních 16,8 % na zhruba 14-15 % (v závislosti na ocenění ceny akcií).
(260)
Kromě účinku, který vyplývá z požadavku v souvislosti s protiplněním za záruku na pokrytí rizik, se omezením protiplnění za kapitálové nástroje dále zlepší zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže (viz body (241) až (244)). Hodnota HSH pro vlastníky akcií je závislá na budoucích hotovostních tocích, přičemž do roku 2014 nelze tyto hotovostní toky vyplácet ve formě dividend. Proto omezení, jež Komise uložila ohledně časového harmonogramu budoucích hotovostních toků, povedou k většímu zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže.
(261)
Komise je toho názoru, že opatření na zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže obsažená v pozměněném plánu restrukturalizace se sice díky požadavkům uloženým Komisí výrazně zlepšila, ale přesto ještě nezaručují, že menšinoví akcionáři se na rozdělení zátěže podílejí nejvyšší možnou částkou. Jelikož Německo odmítá navrhnout další opatření na rozdělení zátěže, nelze opatření podpory prohlásit za slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999. Pokud by nebylo možné přijmout další opatření zlepšující zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže, bylo by na zmíněném základě nezbytné klasifikovat nepřímou podporu pro menšinové akcionáře jako neslučitelnou s vnitřním trhem.
(262)
Vzhledem k možné výhodě, kterou by menšinoví akcionáři mohli získat, a nutnosti přiměřeného rozdělení zátěže má Komise za to, že je nutné prodloužit zákaz vyplácení dividend i za rok 2014. V zájmu zachování přiměřenosti by se však měl zákaz vyplácení dividend omezit. K tomu Komise nařizuje, že v období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2016 se dividendy smějí vyplácet pouze do výše 50 % ročního přebytku předchozího ukončeného účetního roku. Kromě toho jsou platby dividend v tomto období přípustné pouze v případě, že neohrozí ve střednědobém horizontu dodržování předpisů upravujících vybavení úvěrových institucí kapitálem v souladu s Basel III.
9.2.3.3.3. Závěr k vlastnímu příspěvku menšinových akcionářů a k jejich zapojení do rozdělení zátěže
(263)
Komise dospěla k závěru, že lze dosáhnout odpovídající výše vlastního příspěvku a odpovídajícího zapojení menšinových akcionářů do rozdělení zátěže, a že je proto možné považovat podporu za slučitelnou s vnitřním trhem s výhradou splnění podmínek uvedených v bodech (262), (202) až (208) a (241) až (244).
9.2.3.4. Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(264)
Podle sdělení o restrukturalizaci musí plán restrukturalizace obsahovat opatření omezující narušení hospodářské soutěže a zajišťující konkurenceschopnost bankovního sektoru. Podle bodu 30 sdělení o restrukturalizaci by opatření omezující narušení hospodářské soutěže měla být vždy přizpůsobena specifickým problémům trhů, na nichž působí banka přijímající podporu, která je po restrukturalizaci znovu rentabilní. Během posuzování dotyčných opatření by Komise měla vycházet především z objemu, rozsahu a druhu obchodní činnosti banky.
(265)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise k závěru, že navrhovaná opatření omezující případná narušení hospodářské soutěže nebyla dostatečná. Pozměněný plán restrukturalizace ovšem obsahuje další opatření omezující narušení hospodářské soutěže.
(266)
V pozměněném plánu restrukturalizace se ve srovnání s jeho původním zněním počítá s výrazně silnějším snížením bilanční sumy. Do roku 2014 se suma bilančních aktiv koncernu sníží o 61 % oproti bilanční sumě z roku 2008 (86). Snížení bilanční sumy o více než polovinu hodnoty HSH je vzhledem k narušením hospodářské soutěže, které vznikly v důsledku velmi vysokých podpor, úměrné. Toto snížení je v relativním vyjádření v souladu s rozhodovací praxí Komise při srovnatelných částkách státní podpory. Vzhledem k nedostatečnému rozdělení zátěže, jež bylo zapříčiněno neúplností ustanovení o zpětném získání, jsou restrukturalizace a snížení bilanční sumy v případě HSH zvláště důležité. Snížení bilanční sumy je doplněno příslibem HSH o rozprodání většiny svých podílů.
(267)
HSH nadto přislíbila, že sníží počet mezinárodních poboček či zastoupení z 21 na 6 a počet poboček v Německu z 9 na 7. Zbylé pobočky příp. zastoupení v Londýně a New Yorku se výrazně ztenčí a pobočka v Lucembursku bude fungovat výhradně coby pobočka restrukturalizační jednotky.
(268)
HSH dále přislíbila, že se během období restrukturalizace (do 31. prosince 2014) zřekne převzetí (zákaz převzetí). HSH nebude rozšiřovat svou obchodní činnost prostřednictvím převzetí jiných podniků. Fúze jsou v rámci možné konsolidace zemské banky a v závislosti na předchozím schválením ze strany Komise i nadále možná. Kapitalizace pohledávky a jiná opatření v rámci obvyklé správy aktiv jsou přípustné, pokud nesledují záměr obejít zákaz převzetí. Vzdají-li se veřejní vlastníci kontroly nad HSH, pak tento zákaz převzetí platí pouhé tři roky. Komise zastává názor, že privatizace HSH bude mít pozitivní vliv na životaschopnost HSH a zaručí účinnou hospodářskou soutěž. Zachování platnosti zákazu převzetí dlouho po datu prodeje by možnou privatizaci mohlo ztížit.
(269)
Kromě toho se HSH zavázala přijmout další opatření týkající se přímo narušení hospodářské soutěže na trzích, na nichž HSH získala silné postavení a kde chce expandovat. HSH se v plném rozsahu vzdá své obchodní činnosti v oblasti finančních služeb pro leteckou dopravu (87). Celkem [3-8] mld. EUR aktiv z obchodní oblasti letecké dopravy bude přeneseno na restrukturalizační jednotku, příp. se od konce roku [2011-2012] prodá. HSH dále výrazným způsobem zredukuje své obchodní činnosti v odvětvích lodní dopravy, financování nemovitostí a firemních zákazníků. U obchodního odvětví lodní dopravy, u kterého si vybudovala jméno předního poskytovatele financování lodí a které plánovala dále rozšířit, tak HSH přislíbila, že po celé období restrukturalizace její tržní podíl na nové obchodní činnosti v rámci celosvětového financování lodí nepřekročí [ 8] % a že se zřekne svého místa mezi třemi poskytovateli financování lodí s největším objemem nových obchodních činností.
(270)
Navrhovaná opatření omezující narušení hospodářské soutěže představují tudíž oproti dosavadním krokům HSH stanoveným v původním plánu restrukturalizace podstatné zlepšení a jsou považována za přiměřená a dostačující.
9.2.3.5. Závěry ohledně restrukturalizace
(271)
Komise dospěla k závěru, že restrukturalizační opatření, která zahrnují závazky Německa uvedené v přílohách I a III, jsou schopná vést k znovuobnovení dlouhodobé životaschopnosti HSH a představují přiměřený vlastní příspěvek HSH, který vyváží narušení hospodářské soutěže, k nimž došlo v důsledku podpory. V rámci podmínek uvedených v příloze II, které Komise uložila a jež se týkají protiplnění a rozdělení zátěže, obsahuje pozměněný plán restrukturalizace přiměřené a dostatečné rozdělení zátěže, a může být proto prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(272)
Komise zastává názor, že státní podpora, jež je obsažena v zárukách likvidity poskytnuté fondem SoFFin v objemu 17 mld. EUR, představuje podporu restrukturalizace slučitelnou s vnitřním trhem do té míry, v níž byly zapotřebí záruky ohledně selhání trhu, k němuž došlo v důsledku zhroucení mezibankovního trhu.
10. POTENCIÁLNÍ UŽITEK PRO OSTATNÍ DRŽITELE PODÍLŮ
(273)
Menšinoví akcionáři tvrdili, že by rozdělení postupu v rámci řízení, kdy by byla přímá opatření podpory ve prospěch HSH schvalována jedním postupem a otázka nepřímých podpor menšinovým akcionářům posuzována jiným postupem, bylo porušením článku 7 procesního nařízení. Negativní rozhodnutí o rekapitalizaci s ohledem na sdružení spořitelen a společnosti Flowers by vedlo k tomu, že by rekapitalizace představovala neslučitelnou podporu. Podle názoru sdružení spořitelen by se Komise měla při obecném posouzení rozdělení zátěže v souvislosti s rekapitalizací zabývat otázkou rozdělení zátěže také mezi menšinové akcionáře.
(274)
Pokud jde o výklad procesního nařízení, Komise s menšinovými akcionáři nesouhlasí. Rozdělení řízení ve věci podpory je právně možné a Komise je již použila v jiných případech (88). Pokud u jednotlivého opatření podpory existuje více příjemců, které je nutno z důvodu jejich právního postavení posuzovat různě, což může ovlivnit tempo vyšetřování a jeho pokrok, může být formální vyšetřování v zájmu efektivního provedení řízení rozděleno.
(275)
Komise se dále nedomnívá, že by rozdílné právní posouzení opatření podpory, pokud jde o menšinové akcionáře jako nepřímé příjemce, ovlivnilo právní posouzení (a slučitelnost) stejného opatření podpory, pokud jde o HSH jako přímého příjemce podpory. V této souvislosti Komise odkazuje na rozsudek Soudního dvora v věci C-382/99, Nizozemsko v. Komise (89), ve kterém Soudní dvůr potvrdil posouzení Komise, podle kterého může být podpora poskytnutá ve prospěch příjemce považována za slučitelnou s vnitřním trhem (protože je v souladu s pravidly de minimis), avšak zároveň může být prohlášena za neslučitelnou s vnitřním trhem s ohledem na nepřímé příjemce podpory, a musí být proto požadována zpět. Komise konstatuje, že s pomocí vhodných opatření v pozměněném plánu restrukturalizace může být s ohledem na HSH zajištěna přiměřenost rekapitalizace, zatímco výhody, které byly poskytnuty menšinovým akcionářům prostřednictvím zcela nadhodnocených emisních cen akcií, mohou být posouzeny a napraveny odděleně (tím, že se např. akcionáři zohlední při rozdělení zátěže).
(276)
Komise však nevidí důvod pro rozdělení této věci podpory, neboť může různé aspekty tohoto opatření podpory posoudit v rámci jednoho rozhodnutí. Možné výhody menšinových akcionářů by tedy mohly být rovněž posouzeny v případě, že by rozdělení zátěže bylo nedostatečné, jak je uvedeno v operativní části rozhodnutí o zahájení řízení. Komise však konstatuje, že v důsledku změny protiplnění za záruku na pokrytí rizik a díky dodatečným opatřením ohledně rozdělení zátěže dojde ke značnému rozmělnění vlastnictví akcií menšinových akcionářů a k jejich dodatečnému zohlednění při rozdělení zátěže, čímž se zmírní nedostatky vzniklé v důsledku ocenění, které provedla PwC, takže bude znovu nastoleno vhodné rozdělení zátěže. Protože je vhodné rozdělení zátěže zajištěno požadavky, které ukládá toto rozhodnutí, Komise považuje rozdělení zátěže za dostatečně rozsáhlé a nebude je dále zkoumat.
11. ZÁVĚRY
(277)
Pokud jde o seznam závazků, který předložilo Německo a který se týká restrukturalizace banky HSH, a s ohledem na požadavky, které má Komise vůči tomuto členskému státu, pokud jde o protiplnění a rozdělení zátěže, Komise dospěla k závěru, že záruka na pokrytí rizik je v souladu s částí 5 sdělení o znehodnocených aktivech. Pokud jde o předložený pozměněný plán restrukturalizace, seznam závazků Německa a s ohledem na požadavky, které má Komise vůči tomuto členskému státu, je podpora na restrukturalizaci, která zahrnuje záruku na pokrytí rizik, rekapitalizaci a záruky likvidity, v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a lze ji považovat za slučitelnou s vnitřním trhem. Pochybnosti Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení, které se týkaly pravidel státní podpory, se podařilo rozptýlit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Rekapitalizace ve výši 3 mld. EUR, záruka na pokrytí rizik poskytnutá Německem ve prospěch HSH AG ve výši 10 mld. EUR a záruky likvidity poskytnuté Německem představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. Státní podpora v podobě rekapitalizace ve výši 3 mld. EUR, záruka v podobě pokrytí rizik poskytnutá Německem ve prospěch HSH AG ve výši 10 mld. EUR a záruky likvidity poskytnuté Německem jsou s ohledem na závazky uvedené v přílohách I a III a s podmínkou splnění požadavků uvedených v příloze II slučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby byl realizován původní plán restrukturalizace předložený dne 1. září 2009 a naposledy změněný v souladu se sdělením Německa ze dne 11. července 2011, a to včetně seznamu závazků uvedeného v přílohách I a III a včetně požadavků uvedených v příloze II a plně v souladu s časovým plánem uvedeným v seznamu závazků a požadavků.
Článek 3
Německo do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí informuje Komisi o opatřeních přijatých k jeho splnění.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
Německo se vyzývá, aby příjemcům podpory neprodleně zaslalo kopii tohoto rozhodnutí.
V Bruselu dne 20. září 2011.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 20. September 2011
über die Staatliche Beihilfe SA.29338 (C 29/09 (ex N 264/09)) der Bundesrepublik Deutschland an die HSH Nordbank AG
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(2011) 6483)
(Nur der deutsche Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2012/477/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 108 Absatz 2 Unterabsatz 1,
gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, insbesondere auf Artikel 62 Absatz 1 Buchstabe a,
nach Aufforderung der Mitgliedstaaten und sonstigen Beteiligten zur Äußerung nach den vorgenannten Bestimmungen (1),
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
(1)
Am 30. April 2009 meldete Deutschland bei der Kommission staatliche Maßnahmen zugunsten der HSH Nordbank AG (im Folgenden „HSH AG“) in Form einer Garantie an, die eine Zweitverlusttranche von 10 Mrd. EUR (im Folgenden „Risikoabschirmung“) und eine Kapitalzufuhr von 3 Mrd. EUR (im Folgenden „Rekapitalisierung“) umfasst. Diese Maßnahmen waren indirekt von den öffentlichen Eigentümern der HSH, d. h. der Freien und Hansestadt Hamburg und dem Land Schleswig-Holstein (im Folgenden einzeln „Hamburg“ bzw. „Schleswig-Holstein“ oder zusammen „öffentliche Eigentümer“), gewährt worden.
(2)
Mit der Entscheidung vom 29. Mai 2009 in der Sache N 264/09 (2) (im Folgenden „Rettungsentscheidung“) genehmigte die Kommission die Rekapitalisierung und die Risikoabschirmung für einen Zeitraum von sechs Monaten als nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (3) (AEUV) mit dem Binnenmarkt vereinbare Rettungsmaßnahmen für die HSH AG. In der Entscheidung forderte die Kommission Deutschland auf, innerhalb von drei Monaten einen Umstrukturierungsplan vorzulegen.
(3)
Am 1. September 2009 legte Deutschland der Kommission einen Umstrukturierungsplan vor.
(4)
Am 22. Oktober 2009 eröffnete die Kommission in Bezug auf die Risikoabschirmung und die Bewertung der HSH AG im Zusammenhang mit der Rekapitalisierung das Verfahren nach Artikel 108 Absatz 2 AEUV (im Folgenden „Eröffnungsentscheidung“) (4).
(5)
Am 21. November 2009 wurde die Eröffnungsentscheidung im Amtsblatt der Europäischen Union (5) veröffentlicht, und die Beteiligten wurden aufgefordert, ihre Stellungnahmen innerhalb von zwei Wochen nach dem Datum der Veröffentlichung abzugeben.
(6)
Am 30. November und am 11. Dezember 2009 gingen bei der Kommission die Stellungnahmen des Sparkassen- und Giroverbands für Schleswig-Holstein und der Schleswig-Holsteinischen Sparkassen-Vermögensverwaltungs- und Beteiligungs GmbH & Co. KG (im Folgenden einzeln „SGVSH“ bzw. „SVB“ oder zusammen „Sparkassenverbände“) ein.
(7)
Am 3. Dezember 2009 beantragten die von J. C. Flowers & Co. LLC beratenen Investoren (im Folgenden „Flowers“) eine Fristverlängerung für die Einreichung von Stellungnahmen; die Kommission gab diesem Antrag am 7. Dezember 2009 statt. Am 17. Dezember 2009 ging der Kommission die Stellungnahme von Flowers zu.
(8)
Am 1. Dezember 2009 beantragte Deutschland eine Fristverlängerung für die Einreichung von Stellungnahmen; die Kommission gab diesem Antrag am 7. Dezember 2009 statt. Am 7. Dezember 2009 beantragte auch die HSH AG eine Fristverlängerung für die Einreichung von Stellungnahmen; die Kommission gab diesem Antrag am 17. Dezember 2009 statt. Am 17. Dezember 2009 übermittelte Deutschland eine gemeinsame Stellungnahme der Länder und der HSH AG zur Eröffnungsentscheidung.
(9)
Am 2. Dezember 2009 fand ein Treffen statt, an dem Flowers, die Sparkassenverbände, Deutschland und die Kommission teilnahmen.
(10)
Am 21. Dezember 2009 übermittelte die Kommission Deutschland die nichtvertraulichen Fassungen der von den Beteiligten übermittelten Stellungnahmen und forderte die deutschen Behörden auf, innerhalb eines Monats seine Anmerkungen dazu zu übermitteln.
(11)
Am 18. Januar 2010 übermittelte Deutschland die Anmerkungen der Öffentlichen Eigentümer zu den Stellungnahmen von Flowers und den Sparkassenverbänden.
(12)
Was die Risikoabschirmung und insbesondere die Bewertung des Portfolios der Vermögenswerte, deren Risiko durch die Risikoabschirmung gedeckt ist (im Folgenden „abgeschirmtes Portfolio“) betrifft, fanden im Zeitraum September 2009 bis Februar 2010 zwischen Deutschland und der Kommission mehrere Treffen, Telekonferenzen und sonstige Formen des Informationsaustauschs statt. Deutschland übermittelte unter anderem am 6., 20., 21., 22., 23. und 29. Oktober, am 11., 12., 16. und 27. November und am 17. Dezember 2009 sowie am 26. und 27. Januar und am 19. Februar 2010 zusätzliche Informationen.
(13)
Der Umstrukturierungsplan, die Risikoabschirmung und die Rekapitalisierung sowie die Bewertung des abgeschirmten Portfolios wurden von Deutschland und den Dienststellen der Kommission in der Zeit von Oktober 2009 bis Juni 2011 im Rahmen einer Reihe von Sitzungen, Telekonferenzen und anderen Formen des Informationsaustauschs behandelt, insbesondere - aber nicht ausschließlich - am 5., 21. und 27. Oktober, am 4., 12., 13., 18., 27. und 30. November und am 7., 9., 14. und 15. Dezember 2009, am 14. und 19. Januar, am 21. April, am 5., 12., 20., 26., 28. und 31. Mai, am 15. Juni, am 13., 16., 22. und 23. Juli, am 30. September, am 22. November und am 9. und 22. Dezember 2010 sowie am 23. und 28. Februar, am 18. März, am 1. und 8. April, am 25. Mai und am 7., 16. und 29. Juni 2011. Die endgültige Fassung des Umstrukturierungsplans wurde am 11. Juli 2011 vorgelegt.
(14)
Am 5. September 2011 übermittelte Deutschland den Zusagenkatalog, der in Anhang I dieses Beschlusses enthalten ist.
2. BESCHREIBUNG DER BEGÜNSTIGTEN
(15)
Der HSH-Konzern (im Folgenden „HSH“) ist die fünftgrößte deutsche Landesbank mit Sitz in Hamburg und Kiel. Es handelt sich um eine Aktiengesellschaft, die am 2. Juni 2003 im Zuge der Fusion der Hamburgischen Landesbank und der Landesbank Schleswig-Holstein gegründet wurde. Im Oktober 2006 erwarb Flowers (6) von der WestLB 24,1 % der HSH-Anteile (26,6 % der Stimmrechte) in Erwartung eines Börsengangs der HSH im Jahr 2008.
(16)
Am 31. Dezember 2008 hatte die HSH eine Bilanzsumme von 208 Mrd. EUR und risikogewichtete Vermögenswerte (im Folgenden „RWA“) im Wert von 112 Mrd. EUR.
(17)
Nach der Umsetzung der von der Kommission in der Rettungsentscheidung vom 29. Mai 2009 genehmigten Maßnahmen ergab sich bei der HSH folgende Eigentümerstruktur: Hamburg 10,89 %; Schleswig-Holstein 10,42 %; HSH Finanzfonds AöR, eine von Hamburg und Schleswig-Holstein gemeinsam errichtete und zu gleichen Teilen kontrollierte Anstalt öffentlichen Rechts, 64,18 %; SGVSH 4,73 %; SVB 0,58 % und Flowers 9,19 % (7).
(18)
Die HSH ist eine Geschäftsbank mit Kernregion Norddeutschland. Ihre wichtigsten Geschäftsfelder sind Merchant Banking und Private Banking. Die Tätigkeiten im Geschäftsfeld Merchant Banking konzentrieren sich auf die Bereiche Shipping, Firmenkunden, Transport, Immobilien und erneuerbare Energien. Die HSH ist der weltweit größte Schiffsfinanzierer und hat einen erheblichen Marktanteil auf dem Markt für Finanzdienstleistungen im Luftverkehr (Teil des Geschäftsbereichs Transport). Im Dezember 2008 war die HSH an 21 großen Finanzstandorten in Europa, Asien und Amerika vertreten.
(19)
Die HSH zählt zu den öffentlichen deutschen Kreditinstituten, die bis zum 18. Juli 2005 von den unbeschränkten staatlichen Garantien Anstaltslast und Gewährträgerhaftung profitierten (8).
(20)
Anfang der 1990er Jahre erfolgten Vermögenswert- und Kapitalübertragungen in Höhe von 523 Mio. EUR, die den Vorgängern der HSH, der Hamburgischen Landesbank und der Landesbank Schleswig-Holstein, einen Vorteil verschafften. Am 20. Oktober 2004 entschied die Kommission, dass diese Übertragungen mit dem Binnenmarkt unvereinbare staatliche Beihilfen bildeten, die zurückgefordert werden mussten (9). Die HSH musste einen Betrag von insgesamt 756 Mio. EUR inklusive Zinsen an ihre öffentlichen Eigentümer zurückzahlen. Die HSH leistete diese Rückzahlung in zwei Teilzahlungen am 31. Dezember 2004 und am 3. Januar 2005.
(21)
Um den Kapitalabfluss auszugleichen, erhöhten die Anteilseigner das Kapital der HSH am 20. Juli 2005 um 556 Mio. EUR (10). Diese Kapitalerhöhung erfolgte aus Gesellschaftsmitteln in Verbindung mit sogenannten Teilzahlungen. Aufgrund dieses Mechanismus hat sich die Eigentumsstruktur nur geringfügig geändert. Am 6. September 2005 entschied die Kommission, dass die Kapitalerhöhung mit dem Grundsatz des marktwirtschaftlich handelnden Kapitalgebers im Einklang stand und damit keine staatliche Beihilfe darstellte (11).
(22)
Mitte Juli 2008 beschlossen die Anteilseigner der HSH, die Eigenkapitalausstattung der HSH zu erhöhen, um ihr Wachstum zu finanzieren. Das Volumen dieser Kapitalmaßnahmen belief sich auf knapp 2 Mrd. EUR; rund 1,26 Mrd. EUR davon waren frisches Kapital.
(23)
Der erste Teil dieser Kapitalmaßnahmen bestand darin, dass alle stillen Beteiligungen in Höhe von insgesamt 685 Mio. EUR (12) und Vorzugsaktien in Höhe von 57 Mio. EUR, die von den öffentlichen Eigentümern gehalten wurden, in Stammaktien umgewandelt wurden. Zum Zeitpunkt der Umwandlung zeichnete Flowers eine Barkapitalerhöhung, um eine Verwässerung ihres Aktienbesitzes zu vermeiden (13). Infolgedessen erhielt die HSH zusätzlich rund 300 Mio. EUR.
(24)
Als zweiten Teil der Kapitalmaßnahmen beschlossen die Eigentümer eine neue stille Beteiligung in Form einer Wandelanleihe in Höhe von insgesamt 962 Mio. EUR. Die Teilnahme der öffentlichen und privaten Anteilseigner an der stillen Einlage stand im Verhältnis zu ihren Anteilen (öffentliche 660 Mio. EUR, private 240 Mio. EUR). Weitere 62 Mio. EUR wurden von den privaten Anteilseignern übernommen. Zum 31. Dezember 2010 wurde diese stille Einlage in Stammaktien umgewandelt.
(25)
Deutschland informierte die Kommission über die in den Randnummern 22 bis 24 beschriebenen Kapitalmaßnahmen. Nach Ansicht der Kommission standen die Investitionen der öffentlichen Anteilseigner mit dem Grundsatz des marktwirtschaftlich handelnden Kapitalgebers im Einklang, da ein privater Kapitalgeber sich in erheblicher Weise und zu denselben Bedingungen wie die öffentlichen Anteilseigner an der Transaktion beteiligte; am 1. August 2008 unterrichtete die Kommission Deutschland über ihre Entscheidung, diese Angelegenheit nicht weiterzufolgen.
(26)
Im Zeitraum 1999-2009 verzeichnete die HSH kumulierte Verluste von 1,85 Mrd. EUR und zahlte kumulierte Dividenden von 354 Mio. EUR an seine öffentlichen Eigentümer. In demselben Zeitraum führten die öffentlichen Eigentümer der HSH [4-5] (14) Mrd. EUR frisches Kapital zu und garantierten Verbindlichkeiten von bis zu 166 Mrd. EUR.
Tabelle 1
HSH-Finanzkennzahlen für die öffentlichen Eigentümer im Zeitraum 1999-2009 (15)
Geschäftsjahr
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
Gewinn & Verlust (in Mio. EUR) (16)
111
110
204
239
261
127
400
460
270
-3 195
- 838
Kumulierter Gewinn & Verlust (in Mio. EUR)
111
221
425
664
925
1 052
1 452
1 912
2 182
-1 013
-1 851
Dividendenzahlungen an öffentliche Eigentümer (in Mio. EUR)
36
44
72
96
105
0
0
Kumulierte Dividendenzahlungen an öffentliche Eigentümer (in Mio. EUR)
36
80
153
248
354
354
354
Zufuhr frischen Kapitals durch Eigentümer (in Mio. EUR) nach den lokalen GAAP
[300-600]
0
0
[700-1 400]
3 000
Kumulierte Kapitalzufuhr durch öffentliche Eigentümer (in Mio. EUR)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[1 000-2 000]
[4 000-5 000]
Risikoabschirmung - Garantie (in Mrd. EUR)
10
Garantierte Verbindlichkeiten (in Mrd. EUR), davon
162
166
152
144
161
88
78
75
73
Gewährträgerhaftung (in Mrd. EUR)
162
166
152
144
161
88
78
65
56
SoFFin-Garantien (in Mrd. EUR)
0
0
0
0
0
0
0
10
17
(27)
Früher ist die HSH von allen drei großen Ratingagenturen (17) stets im AA-Bereich bewertet worden. Das langfristige Rating spiegelte die von den öffentlichen Eigentümern der HSH gewährten unbeschränkten staatlichen Garantien wider. Die Annahme, dass die öffentlichen Eigentümer weitere Unterstützung gewähren werden, spielt weiterhin eine wesentliche Rolle beim Rating der HSH, wobei Fitch eine Heraufstufung (18) um 7 Stufen vornahm. Moody’s nahm aufgrund von Unterstützungsfaktoren eine Heraufstufung um insgesamt 7 Stufen vor, von denen eine der von den öffentlichen Eigentümern gewährten Unterstützung (regionale Unterstützung) zuzurechnen ist.
(28)
Das Stand-alone-Rating (bei Moody’s „Bank-Finanzkraftrating“ oder „BFSR“) (19) C spiegelte die Ansicht der Ratingagenturen wider, dass die HSH über eine angemessene Finanzkraft mit einem beschränkten, aber guten Geschäftsmodell verfügt. Nach der BFSR-Methode von Moody’s weisen mit C bewertete Banken entweder akzeptable finanzielle Fundamentaldaten innerhalb eines vorhersehbaren und stabilen Umfelds oder aber gute finanzielle Fundamentaldaten innerhalb eines weniger vorhersehbaren und stabilen Umfelds auf.
(29)
Im Juli 2004 begann Fitch, die nichtgarantierten Obligationen der HSH im A-Bereich zu bewerten, wobei es das Stand-alone-Rating der HSH bei C beließ. Moody’s und S&P folgten im Juli 2005 mit ihren Ratings für nichtgarantierte Obligationen. Bis zum Beginn der Krise im Jahr 2008 waren die Ratings der HSH stabil.
(30)
Seit Oktober 2008 sind bei den Ratings der HSH zwei Trends zu beobachten. Der erste Trend begann im Oktober 2008, als Fitch und Moody’s die Stand-alone-Ratings der HSH schrittweise auf den niedrigeren D- und den höheren E-Bereich herabstuften (E ist das niedrigstmögliche BFSR-Rating von Moody’s) (20). Als Gründe für die Herabstufung nannten die Agenturen a) das erhebliche Risiko aus der zyklischen Vermögensbasis der HSH und insbesondere aus den Vermögenswerten im Bereich Shipping. b) den beschränkten Zugang der HSH zu Kapital, obwohl die HSH ein sehr kapitalintensives Kreditgeschäft ausübte und c) die schwache und geringe Rentabilität der HSH im Vergleich zur Zeit vor der Krise, die auf geringere Vermögensrenditen, vergleichsweise höhere Rückstellungen für Risiken im Bereich der mit Vermögen unterlegten Finanzierungen („asset-based finance“) und deutlich höhere Finanzierungskosten als vor der Krise zurückzuführen ist. Ferner äußerten die Agenturen grundlegende Bedenken hinsichtlich des Unternehmensprofils der HSH. Da die HSH keinen wesentlichen Zugang zu Privatkunden hat, wird sie weiterhin von den Geld- und Kapitalmärkten abhängig sein, auf denen sie jedoch Schwierigkeiten haben wird, ausreichende finanzielle Mittel aufzunehmen. Die Einhaltung strengerer aufsichtsrechtlicher Vorschriften für Kapitalisierung, Liquiditätspuffer und Finanzierungsungleichgewichte wären für eine reine Wholesalebank wie die HSH eine besondere Herausforderung.
(31)
Der zweite Trend begann im Mai 2009, als S&P das Rating der HSH auf BBB + herabstufte, gefolgt von Moody’s und Fitch, die die HSH im Mai und Juli 2010 auf A3/A- zurückstuften. Zur Begründung der Herabstufung wiesen die Ratingagenturen darauf hin, dass die weitere Unterstützung durch die öffentlichen Eigentümer aufgrund a) der EU-Beihilfevorschriften und b) ihrer Haushaltszwänge begrenzt sein werde. Die bisherigen umfangreichen Unterstützungsmaßnahmen lasteten schwer auf der Finanzstärke der öffentlichen Eigentümer, so dass sie in geringerem Umfange geneigt seien, weitere Unterstützung zu gewähren. Ein wichtiger Aspekt bei der Bewertung der weiteren Bereitschaft der öffentlichen Eigentümer, Unterstützungsmaßnahmen zu ergreifen, war der große Umfang der unter Inanspruchnahme der „Grandfathering“-Klausel (21) emittierten Schuldtitel, der damals in der Bilanz der HSH verblieb.
(32)
Bereits im Jahr 2007 wurde der Wert des strukturierten Kreditportfolios (CIP) (22) der HSH von 30 Mrd. USD infolge der Finanzkrise um 1,3 Mrd. EUR nach unten berichtigt. Die Ausweitung der Krise auf die Realwirtschaft wirkte sich auf das traditionelle Kreditportfolio und die Qualität der Forderungen der HSH aus ihren Finanzierungstätigkeiten in den Bereichen Shipping, Transport, Immobilien und erneuerbare Energien negativ aus. Eine weitere Abwärtskorrektur des Wertes des CIP um 1,6 Mrd. EUR und eine Risikovorsorge von 1,9 Mrd. EUR für das Kreditgeschäft trugen erheblich zu dem negativen Ergebnis von 3,2 Mrd. EUR im Jahr 2008 bei.
(33)
Der Konkurs des Bankhauses Lehman Brothers im September 2008 führte zu einer weiteren Verschärfung der Refinanzierungsschwierigkeiten der HSH, so dass die HSH beim Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung (im Folgenden „SoFFin“) Liquiditätsgarantien in Höhe von 30 Mrd. EUR beantragte.
(34)
Am 29. April 2009 teilte die Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (im Folgenden „BaFin“) der HSH mit, sie vertrete aufgrund der derzeitigen aufsichtsrechtlichen Situation der HSH die Auffassung, dass es für die HSH schwierig sei, die gesetzlichen Kapitalanforderungen zu erfüllen. Die BaFin kündigte an, sie werde nach Paragraf 47 des deutschen Kreditwesengesetzes ein Moratorium anordnen, wenn die Eigentümer der HSH die Kapitalbasis der HSH nicht aufstockten.
(35)
Am 6. Mai 2009 stufte S&P das Rating der HSH um zwei Stufen von (A) auf (BBB+) mit negativem Ausblick herab.
3. DIE BEIHILFEMASSNAHMEN
(36)
Die Länder Schleswig-Holstein und Hamburg haben der HSH im Mai und Juni 2009 zwei Beihilfemaßnahmen zugestanden: Eine Rekapitalisierung von 3 Mrd. EUR und eine Zweitverlustgarantiemaßnahme (im Folgenden „Risikoabschirmung“) von 10 Mrd. EUR. Zudem erhielt die HSH eine dritte Beihilfemaßnahme in Form von Liquiditätsgarantien von SoFFin, welche sich am Ende auf 17 Mrd. EUR beliefen (im Folgenden „Liquiditätsgarantien“ genannt).
3.1. DIE REKAPITALISIERUNG
(37)
Die Rekapitalisierung bestand in der Zuführung von Barkapital in Höhe von insgesamt 3 Mrd. EUR Core-Tier-1-Kapital gegen stimmberechtigte Stammaktien. Die Aktien wurden von der HSH AG emittiert und vollständig von der HSH Finanzfonds AöR gezeichnet. Die HSH Finanzfonds AöR ist eine von Hamburg und Schleswig-Holstein gemeinsam errichtete und zu gleichen Teilen im Eigentum und unter der Kontrolle der Länder stehende Anstalt öffentlichen Rechts.
(38)
Die HSH Finanzfonds AöR brachte die für die Rekapitalisierung benötigten finanziellen Mittel durch Begebung einer Anleihe an den Kapitalmärkten auf. Die sich aus der Anleihenemission ergebenden Verbindlichkeiten der Anstalt werden zu gleichen Teilen von Hamburg und Schleswig-Holstein als Teilschuldner und durch Garantien gegenüber den Anleiheninhabern garantiert. Die von der HSH Finanzfonds AöR emittierte Anleihe dient allein dazu, die Rekapitalisierung der HSH zu finanzieren. Die HSH Finanzfonds AöR fungiert ausschließlich als Zweckgesellschaft für Hamburg und Schleswig-Holstein und verfolgt neben der Rekapitalisierung und der Risikoabschirmung keine weiteren Ziele.
(39)
Der Ausgabepreis der neuen Aktien wurde auf der Grundlage einer Bewertung der HSH durch PricewaterhouseCoopers (im Folgenden „PwC“) festgelegt, die eine Unternehmenswertbandbreite zwischen [ 2] Mrd. EUR und [ 3] Mrd. EUR ([ 19] EUR bis [ 28] EUR pro Aktie) ergab. Auf der Grundlage der Bewertung liegt der Durchschnittswert der HSH bei [2-3] Mrd. EUR ([19-28] EUR pro Aktie). Das Wertgutachten wurde vor der Herabstufung des Ratings für die HSH vom 6. Mai 2009 erstellt. Die Auswirkung der Herabstufung auf den Wert der HSH wurde bei der Bewertung nicht berücksichtigt, floss aber in die Beratungen über die Festlegung des Ausgabepreises ein. Die Bewertung basierte auf der Annahme, dass im Jahr 2013 eine Heraufstufung auf das vorhergehende Rating (A) erfolgen würde.
(40)
Hamburg und Schleswig-Holstein wollten eine jährliche Vergütung von 10 % für die 3 Mrd. EUR an neu zugeführtem Kapital (300 Mio. EUR pro Jahr) erzielen. Da die im Geschäftsplan der HSH prognostizierten Gewinne für den Zeitraum 2009-2012 nicht ausreichten, um auf alle Stammaktien 10 % Dividende zu zahlen, wurde der Ausgabepreis der neuen Stammaktien um die im Zeitraum 2009-2012 nicht gezahlten Dividende von 10 % gesenkt. Der Gegenwartswert der Zahlung einer Dividende von 10 % für den Zeitraum 2009-2012 beläuft sich auf [650-800] Mio. EUR ([3-6] EUR pro Aktie). Der Preis für die neuen Aktien wurde auf 19 EUR pro Aktie ([19-28] EUR minus [3-6] EUR) festgesetzt. HSH Finanzfonds AöR erwarb 157 894 737 neue Stammaktien.
(41)
Die Sparkassenverbände und Flowers beteiligten sich nicht an der Rekapitalisierung, wodurch sich die Anteile der beiden Sparkassenverbände und Flowers von 13,20 %, 1,62 % bzw. 25,67 % auf 4,73 %, 0,58 % bzw. 9.19 % verwässerten und die gemeinsamen direkten und indirekten Beteiligungen von Hamburg und Schleswig-Holstein (einschließlich der über die HSH Finanzfonds AöR gehaltenen Anteile) sich von 59,51 % auf 85,49 % erhöhten.
3.2. DIE RISIKOABSCHIRMUNG
(42)
Die Risikoabschirmung wurde gleichzeitig mit der Rekapitalisierung im Juni 2009 eingerichtet. Auch sie wurde direkt von der HSH Finanzfonds AöR gewährt. Die Sparkassenverbände und Flowers beteiligten sich nicht an dieser Maßnahme. Die Risikoabschirmung besteht in einer Zweitverlustgarantie in Höhe von 10 Mrd. EUR, die die HSH vor Verlusten schützt, die ab einem bestimmten Stichtag im März 2009 in einem Portfolio von insgesamt rund 172 Mrd. EUR auflaufen (Forderungshöhe von 187 Mrd. EUR bei Ausfall). Die Erstverlusttranche von 3,2 Mrd. EUR wird von der HSH selbst getragen. Die Zweitverlusttranche von bis zu 10 Mrd. EUR geht zu Lasten der HSH Finanzfonds AöR. Über 13,2 Mrd. EUR hinausgehende Verluste (Erst- und Zweitverlusttranche zusammengenommen) sind von der HSH zu tragen. Der Übernahmewert des abgeschirmten Portfolios liegt bei [rund 168] Mrd. EUR (Gesamtvermögenswert von [rund 172] Mrd. EUR minus 3,2 Mrd. EUR).
(43)
Grundsätzlich kann die HSH die Garantie jederzeit kündigen, bis zum 31. Dezember 2013 ist eine derartige Kündigung allerdings auf insgesamt [2-5] Mrd. EUR und auf [1-4] Mrd. EUR pro Jahr beschränkt. Am 9. März 2011 kündigte die HSH 1 Mrd. EUR der Garantie. Am 18. Juni 2011 und erneut am 6. September 2011 kündigte die HSH weitere 1 Mrd. EUR der Garantie, so dass die verbleibende Garantie auf 7 Mrd. EUR gesunken ist. Die BaFin wurde über die Kündigungen unterrichtet. Die BaFin erklärte, sie würde keinen Einspruch dagegen erheben.
(44)
Wertgeminderte Vermögenswerte wie Asset-Backed-Securities („ABS“) machen rund [3-6] % des von der Risikoabschirmung abgedeckten Portfolios von [rund 172] Mrd. EUR aus. Den größten Teil der abgeschirmten Vermögenswerte bilden Kundenkredite, die die Kerntätigkeit der HSH darstellen. Das abgeschirmte Portfolio lautet auf verschiedene Währungen, u. a. EUR, USD und GBP.
Tabelle 2
Aufschlüsselung der abgeschirmten Vermögenswerte von [rund 172] Mrd. EUR
Art der Vermögenswerte
In der Bilanz erscheinende Vermögenswerte
(in Mrd. EUR)
% des Portfolios
Kundenkredite
[rund 115]
(…)
Festverzinsliche Wertpapiere
[rund 30]
(…)
Schuldscheindarlehen (23)
[rund 15]
(…)
Assets-Backed-Securities
[rund 10]
(…)
Zahlungsgarantien
[rund 5]
(…)
Insgesamt
[rund 172]
100,0
(45)
Vor der Einrichtung der Risikoabschirmung hat die HSH nicht das gesamte Portfolio durch externe Experten bewerten lassen, sondern lediglich das ABS-Portfolio und einen Teil des CIP-Portfolios, die von Blackrock und Cambridge Place bewertet wurden. Nach entsprechender Aufforderung durch die Kommission nahm die HSH im Zeitraum November 2009 bis Januar 2010 auf der Grundlage der Annahme der Kommission für ein strenges Stress-Szenario eine Bewertung des abgeschirmten Portfolios vor. Die Bewertung wurde in Zusammenarbeit mit den Experten der Kommission durchgeführt. Die Bewertungsannahmen standen im Einklang mit den von der Kommission in anderen Fällen zugrundegelegten strengen Stress-Szenarios. Die Bewertung basierte auf der umfassenden Analyse einer Stichprobe von 40 Transaktionen mit einem fiktiven Wert von 1 Mrd. EUR, d. h. 0,6 % der Gesamtexposition, und einer mit Moody’s CDOROM-Tool (24) an einem großen repräsentativen Teil des Portfolios vorgenommenen Tranchenbewertung. Die zugrunde liegenden Annahmen wurden mit den Experten der Kommission besprochen. Die HSH wurde dabei von ihrem externen Experten Morgan Stanley unterstützt, der die technische Richtigkeit der Berechnungen bestätigte. Der Kapitalentlastungseffekt der Risikoabschirmung zum Zeitpunkt ihrer Einrichtung wurde auf [rund 3,5] Mrd. EUR beziffert. Im Februar 2010 bestätigte die BaFin die Richtigkeit der zur Bestimmung des Kapitalentlastungseffekts verwendeten Methode und der zugrunde liegenden Berechnungen.
(46)
Nach dem zwischen der HSH Finanzfonds AöR und der HSH am 2. Juni 2009 geschlossenen Vertrag über die Bereitstellung einer Garantie erhält die HSH Finanzfonds AöR für die Gewährung der Zweitverlustgarantie eine Prämie von 400 bps p. a. auf den Nennwert der Garantie (10 Mrd. EUR) (im Folgenden „Grundprämie“). Durch Inanspruchnahme und Kündigungen verringert sich der Betrag, auf den die Vergütung von 400 bps gezahlt wird. Tabelle 3 zeigt den Gesamtbetrag der kumulativen Zahlung für drei Szenarien: a) Szenario 1: Der HSH-Base-Case, bei dem angenommen wird, dass die Garantie nicht in Anspruch genommen und von der HSH bis Ende 2015 vollständig gekündigt wird; b) Szenario 2: ein mittleres Szenario, bei dem von einer Inanspruchnahme der Garantie in Höhe von 5 Mrd. EUR ausgegangen wird und c) Szenario 3: der der Bewertung der Vermögenswerte zugrunde liegende Fall, bei dem angenommen wird, dass die Garantie bis [2015-2020] voll in Anspruch genommen wird (keine Kündigungen).
Tabelle 3
Vergütung der Risikoabschirmung nach dem Vorschlag Deutschlands für verschiedene Szenarien
(in Mio. EUR)
Szenario 1
(keine Inanspruchnahme der Garantie)
Szenario 2
(Inanspruchnahme der Garantie: 5 Mrd. EUR)
Szenario 3
(Inanspruchnahme der Garantie: 10 Mrd. EUR)
Grundprämie (400 bps auf den ausstehenden Nennwert der Garantie)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
(47)
Während des Umstrukturierungszeitraums würden die Grundprämienzahlungen je nach Inanspruchnahme der Garantie zwischen [100-150] Mio. EUR und 405 Mio. EUR pro Jahr ausmachen (vgl. Tabelle 4).
Tabelle 4
Voraussichtliche Grundprämienzahlung (400 bps) von der HSH an die HSH Finanzfonds AöR während des Umstrukturierungszeitraums
(in Mio. EUR)
2009 tatsächlicher Wert
2010 Tatsächlicher Wert
2011
2012
2013
2014
Szenario 1 (keine Inanspruchnahme)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [150-200]
- [100-150]
Szenario 2 (Inanspruchnahme 5 Mrd. EUR)
- 300
- 405
- [300-350]
- [200-250]
- [180-230]
- [150-200]
Szenario 3 (Inanspruchnahme 10 Mrd. EUR)
- 300
- 405
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
- [300-400]
3.3. DIE LIQUIDITÄTSGARANTIEN
(48)
Ferner hatte die HSH Liquiditätsgarantien bei SoFFin beantragt, die die Emission neuer Schuldtitel in Höhe von insgesamt 30 Mrd. EUR abdecken sollten. Anfang Dezember 2008 genehmigte der SoFFin die Emission einer ersten Tranche von 10 Mrd. EUR. Die Garantien wurden im Rahmen des deutschen Rettungspakets (25) genehmigt. Die verbleibenden 20 Mrd. EUR sollten nach Vorlage eines Umstrukturierungsplans freigegeben werden. Die zweite Tranche von 20 Mrd. EUR wurde freigegeben, nachdem die HSH dem SoFFin am 7. März 2009 ihr Umstrukturierungskonzept vorgelegt hatte. Zum 30. September 2009 waren insgesamt 17 Mrd. EUR in Anspruch genommen worden. Zum 1. Januar 2010 senkte der SoFFin den Höchstbetrag der Garantie von 30 Mrd. EUR auf 17 Mio. EUR. Der Höchstbetrag wurde nicht wieder angehoben.
4. DER UMSTRUKTURIERUNGSPLAN
4.1. URSPRÜNGLICHER UMSTRUKTURIERUNGSPLAN UND ANSCHLIESSENDE ÄNDERUNG DER FINANZPROGNOSEN
(49)
Der erste am 1. September 2009 übermittelte Umstrukturierungsplan (im Folgenden „ursprünglicher Umstrukturierungsplan“) ist in der Eröffnungsentscheidung beschrieben (Erwägungsgründe 23 bis 28 der Eröffnungsentscheidung). Ergänzende Informationen zu dem Umstrukturierungskonzept im ursprünglichen Umstrukturierungsplan wurden im Zeitraum Oktober 2009 bis Juni 2011 übermittelt. Die geänderte Fassung des Umstrukturierungsplans wurde am 11. Juli 2011 vorgelegt (im Folgenden „geänderter Umstrukturierungsplan“). Die im ursprünglichen Umstrukturierungsplan enthaltenen Finanzprognosen und die entsprechenden Aktualisierungen werden nachfolgend kurz beschrieben.
(50)
Der ursprüngliche Umstrukturierungsplan sah für den Zeitraum 2009-2014 einen Rückgang der Nettozinserträge um [rund 20] % von [rund 1,4] Mrd. EUR auf [rund 1,1] Mrd. EUR vor. In Bezug auf die einzelnen Elemente der Finanzergebnisse prognostizierte die HSH für die Kernbank (26) für den Zeitraum 2009 bis 2014 eine Zunahme des Ergebnis vor Umstrukturierung (und nach Risikovorsorge für das Kreditgeschäft) um mehr als 200 %, und zwar von [rund 350] Mio. EUR auf [rund 1,1] Mrd. EUR. Die für 2014 prognostizierten Ergebnis vor Umstrukturierung in Höhe von [rund 1,1] Mrd. EUR beinhalteten auch eine positive Auswirkung von [rund 100] Mio. EUR aus der Auflösung von Teilen der Risikovorsorge für das Kreditgeschäft. Als Provisionsüberschuss und Handelsergebnis waren für das Jahr 2014 [jeweils rund 20] % des Ergebnis vor Umstrukturierung der Kernbank ausgewiesen. Im geänderten Umstrukturierungsplan wurden das prognostizierte Ergebnis vor Umstrukturierung für 2014 auf [350-450] Mio. EUR korrigiert, wobei der Provisionsüberschuss und das Handelsergebnis [10-15] % ausmachen.
(51)
Im ursprünglichen Umstrukturierungsplan wurde eine Verringerung der Gesamtvermögenswerte der HSH von [rund 175] Mrd. EUR (2009) auf [rund 150] Mrd. EUR (2014) prognostiziert. Ferner wurde eine Erhöhung der Vermögenswerte der Kernbank von [rund 100] Mrd. EUR (2009) auf [rund 110] Mrd. EUR (2014) angenommen. Die für 2014 prognostizierten Gesamtvermögenswerte für die HSH und die Vermögenswerte für die Kernbank sind im geänderten Umstrukturierungsplan auf 120 Mrd. EUR bzw. 82 Mrd. EUR geändert worden.
(52)
Dem ursprünglichen Umstrukturierungsplan zufolge sollten die Segmentvermögenswerte der Sektorbank (Shipping, Energie und Transport) von [rund 30] Mrd. EUR (2009) auf [rund 35] Mrd. EUR (2014) ansteigen; davon sollten [rund 20] Mrd. EUR auf vorrangig US-Dollar-finanzierte Shipping-Vermögenswerte entfallen. Im geänderten Umstrukturierungsplan wurden die prognostizierten Segmentvermögenswerte der Sektorbank und die Shipping-Vermögenswerte für das Jahr 2014 auf [20-25] Mrd. EUR bzw. auf 15 Mrd. EUR korrigiert. Im Gegensatz zum ursprünglichen Umstrukturierungsplan wurde der Geschäftsbereich Luftverkehr nicht mehr in den geänderten Umstrukturierungsplan aufgenommen.
(53)
Die für 2014 prognostizierte Tier-1-Kapitalquote betrug im ursprünglichen Umstrukturierungsplan [rund 10] % und wurde im geänderten Umstrukturierungsplan mit [10-15] % veranschlagt.
(54)
Der ursprüngliche Umstrukturierungsplan enthielt für das Jahr 2014 eine Aufschlüsselung der geplanten Finanzierungsquellen für den zu finanzierenden Teil der Bilanz in Höhe von [rund 100] Mrd. EUR (davon [rund 25] Mrd. EUR an ungesicherter Finanzierung auf dem Geld- und Kapitalmarkt), so dass gegenüber den geplanten Gesamtvermögenswerten von [rund 150] Mrd. EUR eine Finanzierungslücke von [rund 50] Mrd. EUR verblieb. Mit dem geänderten Umstrukturierungsplan wurde die Lücke zwischen den prognostizierten Gesamtvermögenswerten und den prognostizierten Gesamtverbindlichkeiten verringert; die HSH machte Angaben zu den Finanzierungsquellen, mit deren Hilfe der sich aus der Lücke ergebende Finanzierungsbedarf gedeckt werden soll.
(55)
In der nachstehenden Tabelle sind die Wachstumsprognosen für die Haupttätigkeitsbereiche der HSH nach dem ursprünglichen Umstrukturierungsplan und die im geänderten Umstrukturierungsplan vorgenommenen Änderungen dargestellt.
Tabelle 5
Gegenüberstellung der Wachstumsraten in den Segmenten Shipping und Firmenkunden
Segment
Ursprünglicher Umstrukturierungsplan
(1. September 2009)
Geänderter Umstrukturierungsplan
(11. Juli 2011)
Anmerkungen zu den Wachstumsprognosen im geänderten Umstrukturierungsplan
Shipping
Wachstumsrate im Neugeschäft von [rund 250] % für 2010 (tatsächlicher Wert) bis 2014 (mittlere jährliche Wachstumsrate [rund 40] %)
Wachstumsrate im Neugeschäft von [90-130] % für 2010 (tatsächlicher Wert) bis 2014 (mittlere jährliche Wachstumsrate […] %)
Diese Wachstumsrate basiert auf einem jährlichen absoluten Neugeschäftsvolumen von durchschnittlich […] Mrd. EUR im Zeitraum 2011 bis 2014. Zum Vergleich: Das Gesamtmarktvolumen belief sich in demselben Zeitraum durchschnittlich auf rund [rund 25] Mrd. EUR Neugeschäft.
Firmenkunden
Zunahme des Kreditvolumens um [rund 100] % (2010 tatsächlicher Wert - 2014)
Zunahme des Kreditvolumens um […] % (2010 tatsächlicher Wert - 2014)
Diese Zunahme entspricht einem absoluten Neugeschäftsvolumen von […] Mrd. EUR in vier Jahren. Zum Vergleich: Die Gesamtvermögenswerte in diesem Segment beliefen sich zum 31. Dezember 2008 auf 25,7 Mrd. EUR.
4.2. ALLGEMEINE BESCHREIBUNG DES GEÄNDERTEN UMSTRUKTURIERUNGSPLANS
(56)
Der geänderte Umstrukturierungsplan wurde am 11. Juli 2011 übermittelt. Er sieht wesentliche Änderungen am Geschäftsmodell der HSH vor. Das neue Geschäftsmodell der HSH ist durch ein verringertes Risiko, eine stärkere Fokussierung auf das Regionalgeschäft sowie Nachhaltigkeit bei Finanzierung und Kreditgewährung gekennzeichnet. Die geplanten und bereits eingeleiteten Umstukturierungsmaßnahmen umfassen neben der Konzentration auf die Tätigkeiten des Kerngeschäfts und folglich der Veräußerung bzw. Einstellung verschiedener Tätigkeiten und wesentlicher Beteiligungen, die Anpassung des Niederlassungsnetzes und eine Optimierung der Kostenstruktur. Der geänderte Umstrukturierungsplan sieht die Einrichtung einer internen Restructuring Unit vor, in der Tätigkeiten, die nicht fortgeführt werden sollen, zu buchhalterischen und organisatorischen Zwecken zusammengefasst werden sollen. Die wichtigsten Punkte des neuen Geschäftsmodells sind:
a)
Neuausrichtung auf eine lebensfähige Kernbank durch erhebliche Verringerung der Vermögenswerte, Stärkung des Regionalgeschäfts (Firmenkundengeschäft in Deutschland, Immobiliengeschäft in Deutschland und Private Banking) und Beibehaltung von Kernkompetenzen in ausgewählten internationalen Geschäftstätigkeiten mit starker regionaler Bindung (Shipping und erneuerbare Energien mit Konzentration auf Europa);
b)
Ausschließliche Konzentration des Kapitalmarktgeschäfts auf Treasury Aktivitäten und kundenbezogenes Geschäft, insbesondere als Anbieter von Produkten für andere Geschäftseinheiten (Cross-selling); der Eigenhandel wurde eingestellt;
c)
Einstellung der Tätigkeiten, die nicht mit der strategischen Neuausrichtung der HSH im Einklang stehen, d. h. des internationalen Geschäfts mit fremdfinanzierten Übernahmeangeboten (LBO-Geschäft), des Auslandsimmobiliengeschäfts, der mit Vermögen unterlegten Flugzeugfinanzierung und des sonstigen Kreditgeschäfts, das nicht eindeutig zur Kernkompetenz gehört;
d)
Veräußerung aller Tochtergesellschaften, die nicht mit der strategischen Neuausrichtung der HSH im Einklang stehen. Der geänderte Umstrukturierungsplan sieht die Veräußerung von insgesamt [100-120] Beteiligungen vor. Die HSH hat die Anzahl der Beteiligungen bereits um 25 verringert. Alle Veräußerungen sollen bis spätestens […] erfolgen;
e)
Klare Abtrennung der eingestellten Geschäftsbereiche, die im Rahmen der internen Restructuring Unit verkleinert oder verkauft werden sollen. Die Restructuring Unit wird keine neuen Geschäftstätigkeiten aufnehmen;
f)
Erhebliche Anpassung der Niederlassungen im In- und Ausland: Die Aufgabe der nicht-strategischen Tätigkeiten wird die Schließung von 15 der ursprünglich 21 Auslandsniederlassungen nach sich ziehen. Die Niederlassungen bzw. Repräsentanzen in Helsinki, Shanghai, Mumbai, Stockholm, Neapel, Oslo, Riga, Tallinn, Warschau, San Francisco und Hanoi sind bereits geschlossen worden. Die Niederlassungen bzw. Repräsentanzen in Kopenhagen, Paris, Amsterdam und Moskau werden bis 2012 geschlossen. Nach der Umstrukturierung wird die HSH sechs Niederlassungen bzw. Repräsentanzen in London, Hongkong, New York, Singapur, Luxemburg und Athen behalten, wobei die Londoner, Luxemburger und New Yorker Niederlassung verkleinert und die Niederlassung in Hongkong in eine Repräsentanz umgewandelt werden sollen.
(57)
Die regionale Ausrichtung umfasst insbesondere das norddeutsche Firmen- und Privatkundengeschäft, das Immobiliengeschäft sowie das Sparkassengeschäft. Ferner wird sich die HSH auf ausgewählte Bereiche der internationalen Schiffsfinanzierung sowie auf die Finanzierung von Projekten im Bereich erneuerbare Energien mit Schwerpunkt Europa sowie bestimmte Infrastrukturinvestitionen konzentrieren. Die HSH wird den Standort in Lübeck bis Ende 2011 schließen.
(58)
Insgesamt wird die Bilanzsumme der neuen Kernbank erheblich verringert, insbesondere durch Übertragung von Vermögenswerten von der Kernbank auf die HSH-eigene Restructuring Unit. Am Ende des Umstrukturierungszeitraums am 31. Dezember 2014 wird die Bilanzsumme der HSH (Kernbank) 82 Mrd. EUR betragen. Gegenüber der Bilanzsumme von 208 Mrd. EUR im Jahr 2008 entspricht dies einer Verringerung um 126 Mrd. EUR, d. h. um fast 61 %.
(59)
Der geänderte Umstrukturierungsplan basiert auf allgemeinen Annahmen in Bezug auf die Entwicklung des BIP in Deutschland, im Euroraum, in den USA und in der ganzen Welt, Änderungen bei den kurz- und langfristigen Zinsen, die Inflation im Euroraum und in den USA, die Ölpreise und den Wechselkurs EUR/USD. Die Prognosen für die einzelnen Geschäftsbereiche basieren auf Annahmen hinsichtlich der Wachstumsraten des relevanten Marktes, Volumina und Margen im Bereich des Neugeschäfts pro Segment und der Cross-Selling-Kapazität. Angesichts der Bedeutung des Geschäftsbereichs Shipping für das Gesamtfinanzergebnis der HSH hat die HSH sektorspezifische Annahmen zur Entwicklung des Schiffsfinanzierungsmarktes vorgelegt. In der nachstehenden Tabelle sind die Prognosen für die Entwicklung der Größe des Marktes in Bezug auf das weltweite Neugeschäft (Gesamtwerte für die Segmente Fracht-, Container- und Tankerschiffe), zum Umfang des Neugeschäfts der HSH und zum Marktanteil der HSH dargestellt.
Tabelle 6
Annahmen zur Schiffsfinanzierung 2011-2014
Durchschnitt 2005-2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Gesamtes weltweites Neugeschäft der Schiffsfinanzierung (in Mrd. EUR)
109,4
25,9
48,3
[10-15]
[15-25]
[25-35]
[40-50]
Neugeschäft der HSH (in Mrd. EUR)
6,7
0,2
1
[0,5-1,5]
[0,5-1,5]
[1-2]
[2-3]
Marktanteil der HSH (%)
6,1
0,8
2,1
[ca. 4]
[ca. 5]
[ca. 5]
[ca. 5]
(60)
Die HSH geht von einem durchschnittlichen Wechselkurs EUR/USD von [1,30-1,50] aus. Sie hat Daten über die Auswirkung geänderter Annahmen auf Gewinn und Verlust sowie ihrer Nettoliquiditätsposition vorgelegt und insbesondere eine Sensitiitätsanalyse für Zinsänderungen und Änderungen des Wechselkurses EUR/USD präsentiert. Der Sensitiitätsanalyse zufolge würden die Verluste, die der HSH bei erheblichen Änderungen der Annahmen hinsichtlich der Zinssätze und des Wechselkurses EUR/USD entstehen würden, nicht über das hinausgehen, was sie auffangen könnte. Ferner wäre die Liquiditätsposition der HSH nicht negativ, wenn der Wechselkurs EUR/USD deutlich vom Base-Case-Szenario abweichen würde.
(61)
Ferner übermittelte die HSH auf der Grundlage weniger günstiger Marktannahmen ein Negativ- und ein Worst-Case-Szenario auf Konzernebene. Die Finanzprognosen beim Negativ- und beim Worst-Case-Szenario zeigen, dass die Auswirkung eines Stressfaktors auf die Zahlungsfähigkeit der HSH durch die Struktur der Risikoabschirmung aufgefangen wird. Bei einem Negativszenario würde die HSH die Teilkündigungen der Garantie verschieben und damit die Zunahme der RWA infolge der negativen wirtschaftlichen Rahmenbedingungen beschränken. Bei beiden Szenarien würde die sich ergebende Tier-1-Kapitalquote der HSH während des Umstrukturierungszeitraums bei rund 10 % liegen.
4.3. BESCHREIBUNG DER UMSTRUKTURIERUNG DER EINZELNEN GESCHÄFTSBEREICHE DER HSH
(62)
Die Bilanzsumme des Geschäftsbereichs Firmenkunden der Kernbank wird von 26,3 Mrd. EUR (2008) auf [10-20] Mrd. EUR (2014) reduziert. Insgesamt wird der Geschäftsbereich in diesem Zeitraum um rund [45-55] % verkleinert werden.
(63)
Im Firmenkundengeschäft wird die HSH größeren mittelständischen Unternehmen Finanzmittel anbieten, insbesondere in der Kernregion Norddeutschland.
(64)
Die HSH hat ihre Tätigkeiten im Bereich der Refinanzierung von Leasinggesellschaften und ihr internationales LBO-Geschäft eingestellt und wird auch ihr kundenbezogenes Firmenkundengeschäft in Asien und Skandinavien beenden. Der Geschäftsbereich Firmenkunden wird nicht auf dem Gebiet der mit Vermögen unterlegten Finanzierung von Flugzeugen oder Schiffen tätig sein. Die Fähigkeit der HSH, das regionale Geschäft in der Kernregion zu stützen, wird jedoch nicht geschmälert.
(65)
Die HSH wird sich in erster Linie auf größere mittelständische Unternehmen in Norddeutschland und auf deutsche Unternehmen bestimmter Hauptwirtschaftszweige konzentrieren. Sie wird sich deutlich auf rentable Transaktionen sowie auf Kunden mit guter Bonität konzentrieren, die verschiedene Produkte benötigen. Die HSH wird versuchen, bei diesen Kunden zu deren „bevorzugten“ Bank zu werden.
(66)
Im Hinblick auf eine Verbesserung der Finanzierungssituation wird der Geschäftsbereich zunehmend darauf abzielen, Einlagen hereinzunehmen und Finanzierungsstrukturen einzusetzen, die Syndizierungen erlauben, EZB-fähig sind oder an Investoren weitergegeben werden können.
(67)
Die Bilanzsumme des Geschäftsbereichs Immobilien der Kernbank soll von 30,5 Mrd. EUR (2008) auf [9-18] Mrd. EUR (2014) reduziert werden. Dies entspricht einer Schrumpfung um [50-70] %.
(68)
Die HSH wird alle Arten von Kreditprodukten und alle sonstigen Bankprodukte anbieten, die von Immobiliengesellschaften nachgefragt werden. Die HSH wird ihre Geschäftstätigkeit auf Norddeutschland und deutsche Ballungsgebiete konzentrieren. Der Schwerpunkt wird auf Finanzierungslösungen für […] und der Finanzierung von Projekten mit vertretbarem Risiko liegen. In diesem Geschäftsbereich wird sich die HSH auf die Finanzierung von […] konzentrieren. Besondere Immobilienarten werden nur in selektiver Weise finanziert.
(69)
Die Tätigkeiten in anderen Staaten - einschließlich des internationalen Immobiliengeschäfts, das in der Unterstützung deutscher Kunden in europäischen Ballungsgebieten besteht - werden aufgegeben. In diesen Bereichen wird die HSH kein Neugeschäft mehr tätigen und die bestehenden Geschäftstätigkeiten auslaufen lassen.
(70)
Die HSH wird sich hauptsächlich auf professionelle Immobilieninvestoren konzentrieren und dabei den Schwerpunkt auf die bestehenden Kunden, auf ausgewählte Immobilienentwickler, auf Kunden mit einer gefestigten Position im Immobiliensektor und einem hohen Potenzial im Bereich des Cross-Selling sowie auf mit Norddeutschland verbundene Kunden, die komplexe Finanzierungsstrukturen benötigen legen. Die HSH wird weiterhin Strukturen und Produkte einsetzen, die den Finanzmittelbedarf verringern, d. h. für gedeckte Schuldverschreibungen in Frage kommende Geschäfte, EZB-fähige Kredite und von der Kreditanstalt für Wiederbau (KfW) gewährte Finanzmittel und Sicherheiten.
(71)
Die Bilanzsumme des Geschäftsbereichs Sparkassen der Kernbank wird insbesondere durch Abbau der Refinanzierungstätigkeiten für Sparkassen von 8,7 Mrd. EUR (2008) auf [ 3] Mrd. EUR (2014) verringert.
(72)
Der Kundenstamm dieses Geschäftsbereichs besteht in erster Linie aus Sparkassen und öffentlichen Kunden in Norddeutschland und in zweiter Linie aus Sparkassen und öffentlichen Kunden außerhalb Norddeutschlands (sekundäre Bankbeziehung).
(73)
Die HSH bietet eine große Bandbreite an Produkten, die sich auf die Kerngeschäftsbereiche von Sparkassen konzentrieren. Hierzu zählen insbesondere das Privat- und Firmenkundengeschäft, Treasury-Aktivitäten sowie Depot-A-Management und Kreditportfoliomanagement.
(74)
Im Geschäftsbereich Private Banking wird die Kernbank-Bilanzsumme von 1,7 Mrd. EUR (2008) auf [0,5-1,5] Mrd. EUR (2014) reduziert.
(75)
Die HSH wird sich auf die Erbringung von Dienstleistungen für wohlhabende Privatkunden in der Kernregion Norddeutschland konzentrieren. Zudem wird die HSH in den überregionalen Vertriebsniederlassungen der anderen Marktsegmente Private Banking-Dienste anbieten. Die Bandbreite der Dienstleistungen wird […].
(76)
Die HSH wird sich auf die Gewinnung und Betreuung wohlhabender und sehr wohlhabender Privatkunden sowie Stiftungen konzentrieren. Im Rahmen des Cross-Selling werden die Private Banking-Dienstleistungen auch für Kunden/natürliche Personen anderer Geschäftsbereiche der Kernbank erbracht werden.
(77)
Im Geschäftsbereich Shipping wird die Kernbank-Bilanzsumme um 46 % von 28,3 Mrd. EUR (2008) auf rund 15 Mrd. EUR (2014) verringert.
(78)
Bis zum 31. Dezember 2014 wird der Marktanteil des HSH-Neugeschäfts im Bereich der weltweiten Schiffsfinanzierung nicht über [ 8] % auf Jahresbasis liegen. Ferner wird die HSH gewährleisten, dass sie bis zum 31. Dezember 2014 - auf der Grundlage der auf Jahresbasis festgestellten Marktrankings - nicht zu den drei Anbietern von Schiffsfinanzierungen mit dem höchsten jährlichen weltweiten Neugeschäftsvolumen zählt.
(79)
Das Portfolio der HSH wird sowohl im Hinblick auf die Schiffstypen als auch auf die Staaten diversifiziert werden. Was die verschiedenen Arten von Vermögenswerten betrifft, wird der Schwerpunkt weiterhin bei […] sowie mehreren […] liegen. Herkömmliche langfristige Hypothekenkredite für Neubauten und die Finanzierung gebrauchter Schiffe werden wichtige Produkte sein. Ferner wird die HSH selektiv als Anbieter strukturierter Finanzdienstleistungen auftreten.
(80)
Die HSH wird ihre Geschäftstätigkeiten reduzieren, indem sie die Finanzierung von Roll-on/Roll-off-Schiffen und Kreuzfahrtschiffen einstellt, […].
(81)
Die HSH wird sich auf mittlere und große weltweit tätige Schifffahrtsgesellschaften, kleine rentable Kunden sowie aufgrund von Gesamtertragspotenzial und Risikoaspekten ausgewählte Kunden konzentrieren. Ferner spielen die Bereitschaft des Kunden zu Syndizierungen sowie die Erfüllung der Voraussetzungen für Syndizierung (z. B. Transparenz) und Refinanzierung eine Rolle.
(82)
Der Geschäftsbereich Shipping wird insbesondere „Plain vanilla-“ (27) und in beschränktem Umfang strukturelle Finanzierungen anbieten und als Mandated Lead Arranger and Bookrunner auftreten.
(83)
Der Geschäftsbereich Transport/Luftverkehr der Kernbank wird aufgegeben. Die Bilanzsumme von 11,7 Mrd. EUR (2008) wird innerhalb der Restructuring Unit auslaufen oder anderen Geschäftsbereichen zugeordnet werden. In Zukunft wird die HSH keine neuen mit Vermögen unterlegten Flugzeugfinanzierungen mehr durchführen. Das einschlägige vorhandene Geschäft wird auslaufen, veräußert oder zum Zweck des Abbaus auf die Restructuring Unit übertragen. Im Rahmen der Umstrukturierung hat die HSH den Geschäftsbereich bereits teilweise umgestaltet und die strategisch wichtigen Bereiche Schiene und Infrastruktur dem Geschäftsbereich Energie & Infrastruktur zugeordnet.
(84)
Infolge der Neuordnung des Geschäftsbereichs Energie & Infrastruktur im Zuge des Umstrukturierungsprozesses erhöht sich die Kernbank-Bilanzsumme des Bereichs Energie & Infrastruktur von 4,6 Mrd. EUR im Jahr 2008 (ehemaliger Geschäftsbereich Energie) auf [5-10] Mrd. EUR im Jahr 2014. Der Geschäftsbereich Energie & Infrastruktur umfasst sowohl das Segment Erneuerbare Energien als auch die Segmente Infrastruktur und Schiene, die zuvor dem Geschäftsbereich Transport zugehörten.
(85)
Im Energie-Segment wird die HSH Projekte in den Bereichen Wind- und Sonnenenergie finanzieren. Der Bereich umfasst die Vermögenskategorien Windenergie (On- und Offshore), Sonnenenergie (photovoltaisch und thermisch) und als Zusatzgeschäft Netzwerke in Verbindung mit Wind- und Sonnenenergieprojekten. Zielregion für diese Tätigkeiten ist in erster Linie Europa. Das Geschäft der HSH im Bereich der konventionellen Energiequellen und das gesamte Nordamerika-Energiegeschäft werden eingestellt.
(86)
Die Anpassungen in den Geschäftsbereichen, insbesondere die Schließung des Geschäftsbereichs Luftverkehr und die Verkleinerung der Segmente Auslandsimmobilien und Shipping werden zu einer automatischen Verkleinerung des Segments „Sonstiges“ führen.
(87)
Das Segment Sonstiges umfasst - neben dem Corporate Centre - das Kapitalmarktgeschäft, in dem die HSH ihr Vermögen verwaltet und das als Anbieter von Produkten für die Geschäftsbereiche dient.
(88)
Die HSH wird die Stabilität und Qualität ihrer Finanzierungen kontinuierlich verbessern. Ab Ende 2012 wird sie gewährleisten, dass sowohl ihre NET Stable Funding Ratio (NSFR) als auch ihre Liquidity Coverage Ratio (LCR) (28) […]. Der Anteil des USD-Geschäfts der Kernbank, der mittels Finanzierungen in USD (und nicht durch Swaps) refinanziert wird, wird bis Ende 2012 auf mindestens […] % und bis Ende 2014 auf mindestens […] % wachsen.
(89)
Die HSH wird das Kapitalmarktgeschäft mit hohem Risikopotenzial erheblich reduzieren und hat ihren Produktkatalog bereits deutlich gekürzt. Der Eigenhandel wurde bereits eingestellt.
4.4. BESCHREIBUNG DER FINANZPLANUNG IM GEÄNDERTEN UMSTRUKTURIERUNGSPLAN
(90)
Die HSH hat für den Zeitraum 2011-2014 einen umfassenden Geschäftsplan einschließlich Gewinn- & Verlustrechnung und Bilanz, Rentabilitäts- und Produktionsindikatoren aufgeschlüsselt nach Geschäftsbereich und konsolidiert auf Konzernebene vorgelegt. Ferner hat die HSH eine Sensitivitätsanalyse in Form eines Negativ- und eines Worst-Case-Szenarios auf Konzernebene übermittelt. Nach den Gewinn- und Verlusterwartungen wird dem HSH-Konzern 2011 ein zusätzlicher Verlust von rund [100-200] Mio. EUR entstehen, und er wird seine Gewinne bis 2014 stetig auf rund [400-500] Mio. EUR nach Steuern steigern. Die Eigenkapitalrendite wird 2011 negativ sein und bis 2014 auf rund [7-8] % steigen. Die Tier-1-Quote wird im Zeitraum 2012-2014 rund [13-16] % erreichen. Nach Vorgabe der Kommission beinhalten die Finanzprognosen des geänderten Umstrukturierungsplans eine einmalige Zahlung von 500 Mio. EUR für 2011, die vom Ergebnis vor Steuern abgezogen wurde. Die Gesamtaktiva dürften den Prognosen zufolge von 208 Mrd. EUR (2008) auf 120 Mrd. EUR (2014) sinken.
(91)
In den folgenden Tabellen sind die Eckdaten des geänderten Umstrukturierungsplans für die HSH und die Kernbank aufgeführt.
Tabelle 7
Finanzplanung für die HSH 2011-2014
2008 tatsächlicher Wert
2009 tatsächlicher Wert
2010 tatsächlicher Wert
2011 Prognose
2012 Prognose
2013 Prognose
2014 Prognose
Gesamtertrag (in Mio. EUR)
157
2 876
1 603
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
[1 300-1 800]
Ergebnis vor Umstrukturierung (in Mio. EUR)
(2 796)
(718)
545
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
[500-1 000]
Ergebnis vor Steuern (in Mio. EUR)
(2 968)
(1 325)
17
[- 200-300]
[0-500]
[100-600]
[200-700]
Ergebnis (in Mio. EUR)
(3 195)
(902)
48
[- 400-100]
[0-500]
[0-500]
[0-500]
COST Income Ratio (CIR) (%)
573
29
54
[45-55]
[45-55]
[45-55]
[40-50]
Eigenkapitalrendite (RoE) nach Steuern (%)
0
0
0
[- 5-+ 5]
[5-10]
[5-10]
[5-10]
Gesamtaktiva (in Mrd. EUR)
208
175
151
[130-150]
[125-145]
[120-140]
[115-135]
Tabelle 8
Finanzplanung für die Kernbank 2011-2014
2008 tatsächlicher Wert
2009 tatsächlicher Wert
2010 tatsächlicher Wert
2011 Prognose
2012 Prognose
2013 Prognose
2014 Prognose
Gesamtertrag (in Mio. EUR)
1 582
1 756
1 103
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
[750-1 250]
Ergebnis vor Umstrukturierung (in Mio. EUR)
418
354
574
[300-600]
[300-600]
[300-600]
[300-600]
Ergebnis vor Steuern (in Mio. EUR)
295
18
318
[200-500]
[200-500]
[200-500]
[200-500]
COST Income Ratio (CIR) (%)
39
32
52
[40-60]
[40-60]
[40-60]
[40-60]
Segmentvermögenswerte (in Mrd. EUR)
113
97
88
[60-90]
[60-90]
[60-90]
82
(92)
In den folgenden Tabellen ist der Finanzierungsplan der HSH mit Blick auf die allgemeine Finanzierungsstrategie und die USD-Finanzierungsstrategie dargestellt.
Tabelle 9
Finanzierungsplan der HSH 2010-2014
(in Mrd. EUR)
Volumen pro Finanzierungsquelle
2010 tatsächlicher Wert
2011
2012
2013
2014
Gedeckte Anleihen
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Staatlich garantierte langfristige Obligationen
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Langfristige ungesicherte Vorzugsobligationen
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Kurzfristige Finanzierung auf dem Geld- und Kapitalmarkt
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Sonstige Finanzierung auf dem Geld- und Kapitalmarkt
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Firmen- und Privatkundeneinlagen (bis 2010)/Resteinlagen (Bodensatz von 2011)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Entwicklungsbanken und Wirtschaftkredite
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Hybride Kapitalinstrumente (Tier 1 und Tier 2)
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Insgesamt
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Derivate
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Gesamtvermögenswerte
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Gesamtvermögenswerte - (Gesamtverbindlichkeiten + Derivate), die durch kurzfrstige besicherte Finanzmittel zu finanzieren sind, überschüssige Einlagen und Eigenmittel
(…)
(…)
(…)
(…)
(93)
Die staatlich garantierten langfristigen Anleihen werden von 44 Mrd. EUR (Ende 2010) auf [13-18] Mrd. EUR (Ende 2014) zurückgehen. Gleichzeitig werden die Gesamtvermögenswerte der HSH um [25-35] Mrd. EUR sinken. Die Differenz zwischen den Gesamtvermögenswerten und den Gesamtverbindlichkeiten (bereinigt um den Effekt der Derivate) bildet eine Lücke im Finanzierungsplan, die durch kurzfristige unbesicherte und besicherte Finanzmittel sowie einen Überschuss an Einlagen und Eigenmitteln gedeckt werden muss. Die Planung der HSH in Bezug auf die Einlagen bezieht sich nur auf einen Teil der Gesamteinlagen, der als stabil betrachtet wird (Bodensatz), wobei die tatsächliche Höhe der Einlagen jedoch voraussichtlich höher sein und einen Teil der Finanzierungslücke schließen wird. Wenngleich ein Teil der Finanzierungslücke zwischen finanzierten Vermögenswerten und Verbindlichkeiten durch eine kurzfristige Finanzierung auf dem Geld- und Kapitalmarkt abgedeckt werden könnte, nimmt die Abhängigkeit der HSH von kurzfristigen Finanzierungen auf dem Geld- und Kapitalmarkt im Laufe des Umstrukturierungszeitraums in absoluten Zahlen ab. In Bezug auf die Finanzierungsstrategie in Euro wird die HSH relativ mehr gedeckte Anleihen einsetzen.
Tabelle 10
Finanzierungsstrategie in USD (2010-2014)
(in Mrd. USD)
Volumen
2010 tatsächlicher Wert
2011
2012
2013
2014
Finanzierung in USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
USD-Finanzierung durch Swaps
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Gesamtvermögenswerte in USD
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Gesamtvermögenswerte in USD - Shipping
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
(94)
Während die HSH im Jahr 2010 75 % ihrer USD-Vermögenswerte durch währungsübergreifende Swaps finanzierte, soll der Einsatz von Swaps auf […] % der gesamten USD-Vermögenswerte (einschließlich der Vermögenswerte in der Restructuring Unit) zurückgehen. Die relativ geringere Abhängigkeit von Swap-Finanzierungen wird durch eine Verringerung der auf USD lautenden Vermögenswerte und damit durch einen Rückgang der absoluten Beträge der USD-Finanzierung erreicht.
(95)
Im Jahr 2010 stellten die Sparkassen [2,5-3,5] Mrd. EUR der langfristigen unbesicherten Finanzierung der HSH und [200-500] Mio. EUR der langfristigen besicherten Finanzierung, d. h. insgesamt [2,7-4] Mrd. EUR bereit. Demgegenüber brachten andere Landesbanken insgesamt [150-250] Mio. EUR und andere Finanzinstitute (private und öffentliche Finanzinstitute ohne Sparkassen und Landesbanken) [1-2] Mrd. EUR ein.
(96)
Der geänderte Umstrukturierungsplan zeigt eine Stärkung der Kapitalpositionen und -kennzahlen der HSH im Laufe des Umstrukturierungszeitraums mit einer geplanten Common-Equity-Quote von [10-13] % für Ende 2014. Auf Aufforderung der Kommission hat die HSH eine Aufstockung des Aktienkapitals um 500 Mio. EUR für 2013 in ihre Finanzprognosen aufgenommen.
Tabelle 11
Kapitalposition der HSH (2009-2015)
2009 tatsächlicher Wert
2010 tatsächlicher Wert
2011
2012
2013
2014
2015
Risikogewichtete Vermögenswerte nach Garantie (in Mrd. EUR)
71
41
[40-60]
[40-60]
[45-65]
[50-70]
[50-70]
Ausstehende Garantie (in Mrd. EUR)
10
10
7,0
[ 7,0]
[ 7,0]
[ 5,0]
[ 5,0]
Kapitalentwicklung (in Mrd. EUR)
Common Equity-Tier-I-Kapital (in Mrd. EUR)
5,080
4,433
[4 000-6 000]
[4 500-6 500]
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
Tier-I-Kapital (in Mrd. EUR)
7,491
6,274
[5 000-7 000]
[5 500-7 500]
[6 000-8 000]
[6 500-8 500]
[7 000-9 000]
Gesamtkapital (in Mrd. EUR)
11,523
9,400
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
[8 000-12 000]
Kapitalkennzahlen
Common Equity/RWA (%)
7,1
10,7
[ 7,0]
[ 8,0]
[ 9,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
Tier-1-Kapital/RWA (%)
10,5
15,2
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
[ 10,0]
4.5. VERPFLICHTUNGSZUSAGEN DEUTSCHLANDS
(97)
Deutschland hat zugesichert, dass die HSH den geänderten Umstrukturierungsplan umsetzen wird, und hat die in den Anhängen I und III dieses Beschlusses dargelegten Verpflichtungszusagen vorgelegt.
4.6. ÜBERWACHUNG
(98)
Deutschland hat zugesagt, dass ein Überwachungstreuhänder vierteljährlich einen ausführlichen Bericht vorlegen wird. Dieser Bericht enthält insbesondere Informationen zur Vergütung der Entlastungsmaßnahme (im Einklang mit Anhang V der Mitteilung der Kommission über die Behandlung wertgeminderter Aktiva im Bankensektor der Gemeinschaft, im Folgenden „Impaired-Asset-Mitteilung“ (29)) und zur Umsetzung des geänderten Umstrukturierungsplans (im Einklang mit Randnummer 46 der Mitteilung der Kommission über die Wiederherstellung der Rentabilität und die Bewertung von Umstrukturierungsmaßnahmen im Finanzsektor im Rahmen der derzeitigen Krise (im Folgenden „Umstrukturierungsmitteilung“ (30)).
5. GRÜNDE FÜR DIE ERÖFFNUNG DES FÖRMLICHEN PRÜFVERFAHRENS ZUR PRÜFUNG DER BEIHILFEMASSNAHMEN ZUGUNSTEN DER HSH
(99)
Am 30. Oktober 2009 eröffnete die Kommission das förmliche Prüfverfahren, um festzustellen, ob die Risikoabschirmung die Kriterien der Impaired-Assets-Mitteilung bezüglich der entlastungsfähigen Vermögenswerte, der Bewertung (einschließlich der Bewertungsmethode), der Vergütung und des Managements der wertgeminderten Vermögenswerte erfüllte. Außerdem wollte die Kommission die für die Rekapitalisierungsmaßnahme geltenden Voraussetzungen, die Lastenverteilung und die Maßnahmen zur Begrenzung von Wettbewerbsverzerrungen untersuchen.
(100)
Bezüglich der Entlastungsfähigkeit der abgeschirmten Vermögenswerte äußerte die Kommission in Randnummer 40 der Eröffnungsentscheidung Zweifel, ob die diesbezüglichen Kriterien der Impaired-Assets-Mitteilung erfüllt waren, da nur ein kleiner Teil des abgeschirmten Portfolios direkt unter die in der Impaired-Assets-Mitteilung enthaltene Definition von wertgeminderten Vermögenswerten fiel.
(101)
Bezüglich der Transparenz und der Offenlegung erklärte die Kommission in Randnummer 43 der Eröffnungsentscheidung, dass die HSH von unabhängigen Sachverständigen erstellte Bewertungsberichte vorgelegt habe, die lediglich einen Bruchteil des abgeschirmten Portfolios - genauer gesagt, einen großen Teil der strukturierten Kreditbesicherungen - erfassten. Zudem habe Deutschland damals keine Validierung des Bewertungsprozesses und des Ergebnisses durch die BaFin zur Verfügung gestellt.
(102)
Bezüglich des Managements der Vermögenswerte äußerte die Kommission in Randnummer 45 der Eröffnungsentscheidung Bedenken, ob die von der HSH vorgesehenen Vorkehrungen die Kriterien der Impaired-Assets-Mitteilung erfüllten, da alle Vermögenswerte weiterhin in der Bilanzsumme der HSHerscheinen würden.
(103)
Bezüglich der Bewertung erklärte die Kommission in Randnummer 47 der Eröffnungsentscheidung, dass nur das strukturierte Kreditportfolio durch unabhängige Experten bewertet worden war und ihr zum damaligen Zeitpunkt keine ausreichenden Informationen für die Bewertung des tatsächlichen wirtschaftlichen Werts des gesamten Portfolios vorlagen. Die Kommission erklärte ferner, sie wolle die von der HSH für die abgeschirmten Vermögenswerte zugrunde gelegten Korrelationsannahmen prüfen.
(104)
Bezüglich der Vergütung äußerte die Kommission in Randnummer 49 der Eröffnungsentscheidung Zweifel an der Angemessenheit der Lastenverteilung, da nach der Impaired-Assets-Mitteilung von der HSH verlangt werden müsse, dass sie durch eine Erstverlustklausel für einen Teil (in der Regel mindestens 10 %) der Verluste oder Risiken aufkommt. Des Weiteren äußerte die Kommission in den Randnummern 51 ff. der Eröffnungsentscheidung Zweifel, ob der Aufschlag von 400 Basispunkten eine angemessene Vergütung für das von den öffentlichen Eigentümernübernommene Risiko darstellt.
(105)
Bezüglich der Wiederherstellung der Rentabilität äußerte die Kommission in Randnummer 59 der Eröffnungsentscheidung Zweifel, ob die HSH ihre langfristige Rentabilität wiederherstellen kann. Angesichts der starken Abhängigkeit der HSH vom Geld- und Kapitalmarkt hatte die Kommission insbesondere Zweifel, ob die vorgestellte Refinanzierungsstrategie für sich allein nach Auslaufen der staatlichen Garantien mittel- und langfristig tragfähig ist.
(106)
In den Randnummern 60 und 61 der Eröffnungsentscheidung stellte die Kommission die dem ursprünglichen Umstrukturierungsplan zugrunde liegenden Annahmen für die Wachstumsraten und die Margen in Frage. Die Kommission zweifelte insbesondere an den höheren Margen im Geschäftsfeld Private Banking und an den prognostizierten Wachstumsraten in den Geschäftsfeldern Shipping und Transport, in denen die HSH bereits verhältnismäßig hohe Marktanteile hatte.
(107)
In Randnummer 62 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Bedenken, weil die HSH ihre internationalen Kapitalmarktaktivitäten in einem beträchtlichen Umfang fortsetzen will, gleichzeitig aber erklärt, dass sie ihr Geschäftsmodell wieder stärker auf regionale Aktivitäten ausrichten will. In Randnummer 63 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Bedenken, ob die Annahme, dass die HSH 2013 ihr früheres A-Rating wiedererlangen könne, realistisch ist.
(108)
Bezüglich des Eigenbeitrags erklärte die Kommission, dass der ursprüngliche Umstrukturierungsplan keine weitreichenden Vorschläge enthält. Der Umfang der Eigenleistung in Form von Veräußerungen bleibe vage. Im Zusammenhang mit der Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung äußerte die Kommission Bedenken bezüglich der Bewertung der HSH und damit auch des Preises der neu ausgegebenen Aktien. In den Randnummern 10 und 32 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Bedenken, dass die Sparkassenverbände und Flowers, die sich nicht an der Rekapitalisierung beteiligt hatten, durch die Kapitalzuführung profitiert haben könnten, indem sie übermäßig hohe Anteile an der HSH behielten.
6. STELLUNGNAHME DEUTSCHLANDS
(109)
Am 17. Dezember 2009 übermittelte Deutschland eine gemeinsame Stellungnahme der Länder und der HSH zur Eröffnungsentscheidung.
6.1. STELLUNGNAHME ZUR RISIKOABSCHIRMUNG
(110)
Deutschland vertrat den Standpunkt, dass die von der Kommission vorgenommene rechtliche Beurteilung der Risikoabschirmung fehlerhaft ist, weil sie sich auf die Anwendung der Impaired-Assets-Mitteilung stütze, die im vorliegenden Fall nicht anwendbar sei.
(111)
Deutschland stimmte nicht mit der Kommission überein, dass die Anwendung der Impaired-Assets-Mitteilung zwingend erforderlich ist und die Kommission unabhängig vom Zeitpunkt der Ausgestaltung oder der Anmeldung der Maßnahme die zum Zeitpunkt der Annahme der Entscheidung geltenden Rechtsvorschriften und Mitteilungen anwenden musste (31). Deutschland zufolge kann dem nur insofern zugestimmt werden, als der Anwendungsbereich der jeweiligen Rechtsvorschriften oder Mitteilungen eröffnet ist, was vorliegend nicht der Fall sei. Deutschland machte ferner geltend, dass die Impaired-Assets-Mitteilung nicht alle Arten von Unterstützungsmaßnahmen abdeckt, die auf wertgeminderte Vermögenswerte abzielen. Nach Auffassung Deutschlands ist die Impaired-Assets-Mitteilung lediglich als Verwaltungsvorschrift zu qualifizieren, die allein einer einheitlichen Verwaltungspraxis diene und ausschließlich die Kommission zu binden vermöge. Die Vereinbarkeit der Risikoabschirmung mit dem Binnenmarkt müsse unmittelbar auf der Grundlage des AEUV geprüft werden. Da nach Auffassung Deutschlands die Zielsetzung der Zweitverlustgarantie und die Zusammensetzung des abgeschirmten Portfolios nicht unter die Impaired-Assets-Mitteilung fallen, sei bewiesen, dass die Impaired-Assets-Mitteilung im HSH-Fall nicht anwendbar sei.
(112)
Deutschland erklärte, dass die Anwendung der Impaired-Assets-Mitteilung zu einem falschen Beurteilungsrahmen führe, der für die HSH in Bezug auf die Bestimmung des Beihilfeelements, des Portfoliowerts, der Vergütungshöhe und des Umstrukturierungsbedarfs ungünstig sei.
(113)
Deutschland bezog sich auf Randnummer 38 der Eröffnungsentscheidung, in dem die Kommission erklärte, dass die Beurteilung des Marktwerts des hauptsächlich aus Unternehmenskrediten bestehenden Portfolios schwierig sei. Deutschland erachtete diese Schwierigkeiten als Beweis dafür, dass die Zweitverlustgarantie nicht auf der Grundlage der Impaired-Assets-Mitteilung zu prüfen sei, und erklärte, die Kommission gelange durch eine Hochrechnung auf einen Beihilfebetrag in Höhe des Garantienominals. Dieses Ergebnis belege bereits, dass die gewählte Methode fehlerhaft sein müsse, denn es würde bedeuten, dass die Kommission die gewählte Risikoabschirmung hinsichtlich des Beihilfeelementes mit einer Rekapitalisierung in gleicher Höhe gleichsetzte, obwohl beide Maßnahmen unterschiedlicher Natur seien. Während die Rekapitalisierung eine dauerhafte Kapitalzuführung darstelle, handele es sich bei der Garantie um eine auf die Laufzeit der abgesicherten Assets begrenzte, lediglich regulatorisch wirkende Stabilisierungsmaßnahme.
(114)
Deutschland wies darauf hin, dass die Herleitung des Beihilfeelementes unter Einbeziehung des Marktwerts zeige, dass die Kommission die Natur der Risikoabschirmung verkenne, denn diese sichere keine Marktwertschwankungen ab. Die Kommission solle das Beihilfeelement der Zweitverlustgarantie vielmehr nach allgemeinen beihilfenrechtlichen Regeln und insbesondere unter Anwendung der Mitteilung der Kommission über die Anwendung der Artikel 87 und 88 des EG-Vertrags auf staatliche Beihilfen in Form von Haftungsverpflichtungen und Bürgschaften (32) (im Folgenden „Garantiemitteilung“) bestimmen. Deutschland zufolge würde die Anwendung der Garantiemitteilung, sofern die Vergütung der Risikoabschirmung als marktübliches Entgelt anerkannt werde, zu einem geringeren Beihilfeelement führen.
(115)
Auch wenn die Impaired-Assets-Mitteilung auf die Zweitverlustgarantie anzuwenden wäre, sind der Kommission nach Auffassung Deutschlands bei der Anwendung Fehler bei der Bestimmung des Beihilfeelements und der Berechnung der Vergütungshöhe sowie in Bezug auf die Lastenverteilung und das Management der Vermögenswerte in der Restructuring Unit unterlaufen. Das Beihilfeelement der Zweitverlustgarantie sei unzutreffend, weil die Annahmen bezüglich des Übernahme- und des Marktwerts des Portfolios unzutreffend seien. Hinsichtlich der Vergütung des Kapitalentlastungseffekts machte Deutschland geltend, dass sich die in der Eröffnungsentscheidung enthaltene Bewertung des Kapitalentlastungseffekts auf alte Daten stütze. Neueren Daten zufolge sei der Kapitalentlastungseffekt erheblich geringer. Die vorläufige Beurteilung der Lastenverteilung sei ebenfalls nicht richtig und zu eng, da die Kommission sich lediglich auf die Erstverlusttranche der Garantie beziehe, die weit unter der in der Impaired-Assets-Mitteilung geforderten Erstverlusttranche von 10 % des abgesicherten Portfolios liege. Es bestehe kein Zusammenhang zwischen der Lastenverteilung und der in absoluten Zahlen angegebenen Erstverlusttranche. Zudem trage die HSH jegliche Verluste, die über die Zweitverlustgarantie hinausgehen. Bezüglich des Managements der Vermögenswerte erklärte Deutschland, dass die Grundsätze der Impaired-Assets-Mitteilung nicht auf die HSH-Risikoabschirmung anwendbar seien und es nicht sinnvoll wäre, alle von der Risikoabschirmung erfassten Werte unter eine getrennte Verwaltung zu stellen. Die HSH werde möglicherweise eine Restructuring Unit einrichten und eine klare funktionale und organisatorische Trennung zwischen Kernbank und Restructuring Unit sicherstellen, die bis in den Vorstand eingehalten werde.
(116)
Deutschland ist mit der in Randnummer 47 der Eröffnungsentscheidung getroffenen Portfoliobewertung nicht einverstanden. Bei dem abgeschirmten Portfolio handele es sich größtenteils um klassisches Kreditgeschäft, das einer Cashflow-basierten Bewertung nicht ohne weiteres zugänglich sei Auch sei eine Bewertungsregel für „komplexe“ Vermögenswerte, die mittels pauschaler Haircuts die Unsicherheit im Markt simulieren soll, für die Bewertung des abgeschirmten Portfolios im vorliegenden Fall nicht angemessen. Während das CIP-Portfolio der HSH von externen Experten auf Cashflow-Basis bewertet worden sei, seien die Positionen in dem deutlich größeren Kreditportfolio einer normalen, banküblichen und im Einklang mit den einschlägigen regulatorischen Vorschriften stehenden Kreditanalyse unterzogen worden, in der die Bonität des Kreditnehmers von größter Bedeutung sei.
(117)
Deutschland machte, wie in der Eröffnungsentscheidung ausgeführt, geltend, dass die Anwendung der in der Impaired-Assets-Mitteilung dargelegten Berechnungsmethoden auf die Zweitverlustgarantie unangemessen sei und dass für die Bestimmung der Vergütungshöhe die Garantiemitteilung zugrunde gelegt werden sollte. Im Zuge des Informationsaustauschs, der auch mehrere Treffen und Telefonkonferenzen umfasste, legte Deutschland im Zeitraum Januar bis August 2010 Informationen vor, um zu beweisen, dass eine vollumfängliche Rückforderung des Betrags von […] die Wiederherstellung der Rentabilität der HSH erschweren würde.
6.2. STELLUNGNAHME ZUR REKAPITALISIERUNG
(118)
Deutschland vertrat die Auffassung, dass der Kommission auch bei der Beurteilung der Rekapitalisierung Fehler unterlaufen seien, die sich auf die Unternehmensbewertung der HSH und die rechtliche Bewertung etwaiger Vorteile für die sich nicht an den Rekapitalisierung beteiligenden Minderheitsaktionäre beziehen.
(119)
Die Bedenken der Kommission hinsichtlich der Unternehmensbewertung seien, so Deutschland, auf fehlerhafte tatsächliche Feststellungen zurückzuführen. So sei es nicht bedeutsam, dass die ursprüngliche Unternehmensbewertung durch PwC das Rating-Downgrade von S&P nicht einbeziehe, und es gebe gute Gründe für die Annahme, dass die HSH im Jahr 2013 wieder über ein A-Rating verfügen werde.
(120)
Was den Ausgabepreis für neue Aktien betreffe, so seien bei börsennotierten Banken Abschläge in Höhe von 30 % bis 60 % üblich. Die Bewertung der HSH sei eine angemessene Basis für die Festlegung des Preises neuer Aktien und die Altaktionäre der HSH hätten nicht von den Beihilfemaßnahmen profitiert, indem sie übermäßig hohe Anteile an der HSH behielten.
6.3. STELLUNGNAHME ZUR RISIKOABSCHIRMUNG UND ZUR REKAPITALISIERUNG VOR DEM HINTERGRUND DER GEWÄHRTRÄGERHAFTUNG DER ÖFFENTLICHEN EIGENTÜMER
(121)
Deutschland erklärte, dass es ohne die Rettungsbeihilfe zur Liquidation der HSH und darauf folgend zu einer Inanspruchnahme der öffentlichen Eigentümer im Zuge der Gewährträgerhaftung für weit höhere Verluste gekommen wäre. Mögliche Forderungen im Rahmen der Gewährträgerhaftung wurden auf rund 30 Mrd. EUR und mehr geschätzt. Deutschland wies darauf hin, dass ein privater Kapitalgeber in der Situation der öffentlichen Eigentümer dieselben Rettungsmaßnahmen ergriffen hätte, um höhere Verluste zu vermeiden.
(122)
Deutschland ist der Auffassung, dass die Rettungsmaßnahmen die Kriterien des „Private Investor Tests“ (d. h. der Anwendung des Grundsatzes des marktwirtschaftlich handelnden Kapitalgebers) erfüllen und daher keine staatlichen Beihilfen darstellen. Die Kriterien dieses Tests seien erfüllt, wenn bei vernünftiger Betrachtungsweise davon auszugehen sei, dass das Unternehmen seine Rentabilität wieder erreiche und die Liquidationskosten die Kosten der Kapitalmaßnahmen überstiegen (33). Deutschland zufolge ist der am 1. September 2009 vorgelegte ursprüngliche Umstrukturierungsplan ein ausreichender Nachweis für die Fähigkeit der HSH, ihre Rentabilität wieder zu erreichen. Im Zusammenhang mit der Schätzung der Liquidationskosten erklärte Deutschland, dass zwischen den Verpflichtungen zu unterscheiden ist, die die Länder als Eigentümer der HSH zu übernehmen haben, und den Verpflichtungen, die ihnen als Träger der öffentlichen Gewalt obliegen. Verpflichtungen der Länder als Träger der öffentlichen Gewalt (z. B. Arbeitslosenunterstützung und Sozialversicherungsbeiträge) dürften nicht in die Schätzung der Liquidationskosten einfließen. Nur die Verpflichtungen, die die Länder als Eigentümer der HSH zu übernehmen hätten, sollten bei den Liquidationskosten berücksichtigt werden. Unter Berufung auf das Linde-Urteil (34) vertrat Deutschland die Auffassung, dass Belastungen aus zuvor rechtmäßig gewährten Beihilfen bei der Durchführung des Private Investor Tests zu berücksichtigen seien. Die Gewährträgerhaftung sei von der Kommission genehmigt worden und stelle daher eine Beihilfe dar, die mit dem Binnenmarkt vereinbar sei. Zudem zählten die aus der Gewährträgerhaftung erwachsenden Verpflichtungen zu den Verpflichtungen der Länder in ihrer Eigenschaft als Eigentümer der HSH und nicht als Träger der öffentlichen Gewalt. Die Gewährträgerhaftung sei ihrer Natur nach mit einer Patronatserklärung vergleichbar. Daher sollten die Verpflichtungen der öffentlichen Eigentümer aus der Gewährträgerhaftung in Höhe von mindestens 30 Mrd. EUR bei der Schätzung der Liquidationskosten berücksichtigt werden. Deutschland vertrat den Standpunkt, dass die Liquidationskosten deutlich über den Kosten der Kapitalmaßnahmen der öffentlichen Eigentümer zugunsten der HSH liegen würden. Deutschland ist daher der Auffassung, dass die Kriterien des Private Investor Tests erfüllt sind und es sich bei den Rettungsmaßnahmen nicht um staatliche Beihilfen handelt.
6.4. STELLUNGNAHME ZUR TRAGFÄHIGKEIT DES GESCHÄFTSMODELLS DER HSH
(123)
Obwohl Deutschland die vorläufige Beurteilung des Geschäftsmodells der HSH in Randnummer 62 der Eröffnungsentscheidung zunächst als zu negativ erachtete, aktualisierte es seinen ursprünglichen Umstrukturierungsplan, um die wettbewerbsrechtlichen Bedenken der Kommission auszuräumen.
6.5. STELLUNGNAHME ZUM EIGENBEITRAG UND ZU DEN AUSGLEICHSMASSNAHMEN
(124)
Deutschland erklärte, dass durch die im ursprünglichen Umstrukturierungsplan vorgesehenen Maßnahmen zur Erfüllung der Maßgabe eines angemessenen Eigenbeitrags - Vergütung der Maßnahmen, Entnahmen aus Kapitalrücklagen, Verkauf von wesentlichen Beteiligungen und Kostenreduktionen - im Ergebnis ein Eigenbeitrag von 5,9 Mrd. EUR erreicht werde und diese Maßnahmen daher ausreichen sollten.
(125)
Die vorgeschlagenen Ausgleichsmaßnahmen - Bilanzsummenreduktion, Aufgabe profitabler Geschäftsportfolien, die Schließung von 12 (35) der bislang 21 internationalen Standorte und Verkauf wesentlicher Beteiligungen (REAG und DAL (36)) - wurden von Deutschland zwar zunächst als ausreichend angesehen, im geänderten Umstrukturierungsplan allerdings nochmals geändert.
7. STELLUNGNAHMEN DRITTER
(126)
Die Kommission erhielt auch Stellungnahmen Dritter. Am 30. November und 11. Dezember 2009 übermittelten die Sparkassenverbände und am 17. Dezember 2009 Flowers ihre Stellungnahmen.
7.1. STELLUNGNAHMEN DES SGVSH UND DER SVB
(127)
Die Sparkassenverbände stimmten mit der vorläufigen Auffassung der Kommission, sie hätten unverhältnismäßig stark von der Rekapitalisierung profitiert, die der HSH von den staatlichen Anteilseignern gewährt worden war, nicht überein, da der Ausgabepreis der neuen Aktien nach Auffassung der Verbände recht niedrig angesetzt war.
(128)
Eine Teilung des Verfahrens in der HSH-Sache, bei der die Beihilfemaßnahmen in dem einen Verfahren genehmigt würden und die Frage etwaiger indirekter Beihilfen an Minderheitsaktionäre in einem anderen Verfahren untersucht würde, verstieße gegen Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 (37) (im Folgenden „Verfahrensverordnung“). Die Beihilfemaßnahme könne nicht gleichzeitig (zugunsten der HSH) mit dem Binnenmarkt vereinbar und hinsichtlich der Anteilseigner der HSH unvereinbar sein. Eine Negativentscheidung über die Rekapitalisierung in Bezug auf die Sparkassenverbände und Flowers würde dazu führen, dass die Rekapitalisierung eine nicht vereinbare Beihilfe darstellen würde. Nach Auffassung der Sparkassenverbände sollte die Kommission die Frage der Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung bei der allgemeinen Würdigung der Lastenverteilung im Rahmen der Rekapitalisierung behandeln.
(129)
Die nach Auffassung der Kommission unzureichende Verwässerung der Anteile der Minderheitsaktionäre kann den Sparkassenverbänden zufolge keine staatliche Beihilfe darstellen. Ihrer Auffassung nach ist eine Verwässerung ein Sekundäreffekt einer Rekapitalisierung. Außerdem seien die Kriterien von Artikel 107 Absatz 1 AEUV insoweit nicht erfüllt, als die Sparkassenverbände keine Unternehmen im Sinne der Beihilferegeln darstellten. Der SGVSH und die SVB sind selbst auf keinem Markt tätig, sondern halten lediglich Beteiligungen für ihre Mitglieder (die öffentlichen Sparkassen in Hamburg und Schleswig-Holstein). Der Vorteil für die Sparkassenverbände könnte allenfalls in einer Werterhöhung der HSH-Beteiligungen bestehen, die allen Kapitalzuführungen inhärent sei. Außerdem sei der vermeintliche Vorteil nicht aus staatlichen Mitteln gewährt worden. Der Verwässerungsgrad hänge von der Zahl und dem Preis der Aktien ab. Die Entscheidung über den Preis sei aber nicht vom Staat, sondern auf der Hauptversammlung der Anteilseigner getroffen worden. Diese Entscheidung sei nicht dem Staat zuzurechen und könne gemäß dem Urteil in der Rechtssache Stardust Marine (38) nicht als staatliche Beihilfe erachtet werden. Der mutmaßliche Vorteil habe sich jedenfalls nicht auf die Wettbewerbsposition der Sparkassen auf den Märkten, auf denen sie tätig sind, ausgewirkt. Somit verzerre der mutmaßliche Vorteil nicht den Wettbewerb und verfälsche auch nicht den Handel zwischen Mitgliedstaaten.
(130)
Die Sparkassenverbände wiesen ferner darauf hin, dass die Kommission bislang bei anderen Rekapitalisierungsmaßnahmen keine Sekundäreffekte untersucht habe. Auch die Unionsgerichte hätten im WestLB-Urteil (39) keinen solchen Ansatz zugrunde gelegt. Des Weiteren stellten die Sparkassenverbände fest, dass die Kommission in anderen Fällen, in denen der Ausgabepreis für neue Aktien extrem hoch (40) erschien, Sekundäreffekte nicht untersucht habe. Wenn dieser Aspekt nur in Fällen wie dem der HSH oder der BayernLB untersucht würde, würde dies gegen den Gleichheitsgrundsatz verstoßen.
(131)
Die Sparkassenverbände erklärten ferner, dass an einer Aktiengesellschaft beteiligte Aktionäre ein Bezugsrecht für neue Aktien haben. Dies sei jedoch eine Option und keine Bezugspflicht. Die Sparkassenverbände hielten den Preis der neuen Aktien für angemessen, konnten sich aber aus finanziellen Gründen nicht an der Rekapitalisierung beteiligen.
(132)
Des Weiteren machen die Sparkassenverbände geltend, dass sie 2008 einen erheblichen Beitrag zu Kapitalmaßnahmen zugunsten der HSH geleistet hätten. So hätten die Sparkassenverbände im Juli 2008 eine stille Beteiligung in Höhe von 685 Mio. EUR in Stammkapital der HSH in Höhe von 125 Mio. EUR und Kapitalrücklagen von 560 Mio. EUR gewandelt. Zudem hätten die Sparkassenverbände zusammen mit Flowers eine stille Beteiligung in Form einer Wandelanleihe (Hybridinstrument) von 962 Mio. EUR gezeichnet, wobei die Sparkassenverbände einen Anteil von 660,5 Mio. EUR übernommen hätten. Ende 2008 habe die HSH Kapitalrücklagen in Höhe von 3,1 Mrd. EUR aufgelöst, um Verluste auszugleichen und eine Verlustabsorption der Hybridinstrumente zu vermeiden. In diesem Zusammenhang hätten die Sparkassenverbände ihren Anteil von 560 Mio. EUR an den Kapitalrücklagen verloren. Die Pflichtwandelanleihe nehme am Verlust der HSH teil; ein Kupon sei ebenfalls nicht vergütet worden. Die Sparkassenverbände hätten seit 2008 keine Dividenden erhalten.
(133)
Im Mai 2009 hätten die Sparkassenverbände ihre Aktien verkaufen wollen. Ein Verkauf sei jedoch aufgrund einer am 25. März 2003 mit den öffentlichen Eigentümern geschlossenen Haltevereinbarung nicht möglich gewesen. Die Vertragsparteien der Haltevereinbarung hätten sich verpflichtet, ihr Stimmrecht so auszuüben, dass die Stimmenmehrheit der öffentlichen Anteilseigner und Sparkassenverbände erhalten bleibt, und ihre Anteile bis zu einem bestimmten Prozentsatz nicht zu veräußern. Die Haltevereinbarung könne nicht vor dem 31. Dezember 2013 gekündigt werden.
(134)
Die Sparkassenverbände wiesen darauf hin, dass ihre Anteile im Zuge der Rekapitalisierung beträchtlich verwässert worden und von 13,2 % auf 4,7 % bzw. von 1,62 % auf 0,6 % gesunken seien. Mit 85,5 % der unmittelbaren und mittelbaren Beteiligungen übten die öffentlichen Eigentümer die gemeinsame Kontrolle über alle strategischen Entscheidungen der HSH aus. Diese gemeinsame Kontrolle bedeute aus der Sicht eines privaten Investors eine zusätzliche Minderung des Werts der von den Minderheitsaktionären gehaltenen Beteiligungen.
(135)
Die Sparkassenverbände wiesen darauf hin, dass die Bewertung der HSH durch PwC von der HSH und nicht von den Minderheitsaktionären in Auftrag gegeben wurde. PwC habe die Bewertung auf der Grundlage anerkannter Bewertungsgrundsätze durchgeführt. Nach Auffassung der Sparkassenverbände hätte PwC Sonderwerte und einen modifizierten Risikozuschlag berücksichtigen müssen, wodurch sich ein Aktienwert von 30 EUR ergeben hätte. Die Sparkassenverbände vertraten daher den Standpunkt, dass ihre Beteiligungen übermäßig stark verwässert worden seien, und schätzten die Belastung auf rund 200 Mio. EUR.
7.2. STELLUNGNAHME VON FLOWERS
(136)
Flowers brachte ähnliche Argumente wie die Sparkassenverbände vor und machte zusätzlich geltend, dass sie bereits einen erheblichen Eigenbeitrag zur Umstrukturierung der HSH geleistet hätten. Die im Juli 2008 zugunsten der HSH durchgeführten Kapitalmaßnahmen stünden in engem Zusammenhang mit der Kapitalerhöhung vom Mai 2009. Im Juli 2008 hätte Flowers 300 Mio. EUR in Barmitteln eingebracht. Hinsichtlich der stillen Beteiligung in Form einer Wandelanleihe im Gesamtbetrag von 962 Mio. EUR hätte Flowers insgesamt Barzahlungen in Höhe von 301,5 Mio. EUR erbracht. Die stille Beteiligung in Form einer Wandelanleihe habe am Verlust teilgenommen, da kein Kupon gezahlt worden sei. Der Anteil der Investoren an diesen Kapitalmaßnahmen habe 48 % betragen und sei damit erheblich höher als ihre damalige Beteiligung an der HSH von insgesamt 25,67 %.
(137)
Im Gegensatz zu der in den Randnummern 65 und 73 der Eröffnungsentscheidung dargelegten vorläufigen Beurteilung der Kommission war Flowers nicht der Auffassung, dass ihr Eigenbeitrag und ihre Einbindung in die Lastenverteilung unzureichend gewesen seien. Sie wiesen darauf hin, dass sie 2009 bei der Auflösung von Kapitalrücklagen in Höhe von 3,1 Mrd. EUR einen Beitrag von 794 Mio. EUR geleistet hätten. Die Investoren führten die Entscheidung der Kommission in der Sache Commerzbank (41) an und machten geltend, dass die Kommission im Falle der Commerzbank den Verkauf von Beteiligungswerten und anderen Vermögenswerten als ausreichenden Eigenbeitrag und das Verbot von Kupon- und Dividendenzahlungen als Lastenverteilung erachtet habe. Nach Auffassung der Investoren sollten die Kapitalmaßnahmen von 2008 berücksichtigt werden.
(138)
Die Investoren forderten, dass der durch die Verwässerung ihrer Anteile bewirkte Verlust ihrer Sperrminorität ebenfalls als Eigenbeitrag berücksichtigt werden sollte. Trotz der Verwässerung ihrer Anteile auf 9,19 % könnten sie entsprechend ihrer Beteiligungsquote vor der Rekapitalisierung weiterhin zu 26,58 % nach der Gewährträgerhaftung in Anspruch genommen werden. Ferner hielten sie die Bedenken der Kommission hinsichtlich der Bewertung der HSH und des nach Auffassung der Kommission überhöhten Aktienpreises für nicht gerechtfertigt. Ihrer Auffassung nach wurde eine Reihe werterhöhender Faktoren nicht berücksichtigt.
(139)
Da das deutsche Recht die Möglichkeit der Übertragung von Aktien nicht vorsehe, könnten indirekte Beihilfen für Minderheitsaktionäre nicht zurückgefordert werden. Eine Aufspaltung des laufenden Verfahrens sei nicht möglich, da nur eine Beihilfemaßnahme zugunsten der HSH durchgeführt worden sei.
8. STELLUNGNAHME DEUTSCHLANDS ZU DEN STELLUNGNAHMEN DRITTER
(140)
Deutschland übermittelte eine Stellungnahme zu den Argumenten der Sparkassenverbände und Flowers. Es vertrat weiterhin den Standpunkt, dass die Bewertung der HSH angemessen ist und die Minderheitsaktionäre nicht von indirekten staatlichen Beihilfen profitiert hätten. Zudem befürwortete Deutschland eine Aufteilung des Verfahrens, wenn dadurch ein von der HSH und den Märkten erwarteter schnellerer Abschluss möglich wäre. Deutschland bezweifelte, dass eine Rekapitalisierung ein einheitlicher rechtlicher Vorgang ist und daher nur einheitlich beihilferechtlich beurteilt werden kann. Unter Hinweis auf die Rechtsprechung der Unionsgerichte erklärte Deutschland, dass eine Aufteilung des Verfahrens rechtlich möglich sei. Wenn die rechtliche Beurteilung einer Beihilfe in Bezug auf unterschiedliche Begünstigte (in diesem Fall die HSH und die Minderheitsaktionäre) unterschiedlich ausfalle, dann gefährde dies nicht die Vereinbarkeit der zugunsten der HSH gewährten Beihilfe mit dem Binnenmarkt. Die Verhältnismäßigkeit der Beihilfe auf Ebene der begünstigten Bank könne durch entsprechende Ausgestaltung des Umstrukturierungsplans gesichert werden, während etwaige durch einen zu hohen Aktienausgabepreis erfolgten Begünstigungen der Minderheitsaktionäre separat beschieden und korrigiert werden müssten. Deutschland stimmte der Auffassung von Flowers nicht zu, dass indirekte Beihilfen für Minderheitsaktionäre nicht zurückgefordert werden könnten, weil das deutsche Recht die Möglichkeit der Übertragung von Anteilsscheinen nicht vorsehe. Eine solche Übertragung sei nach deutschem Recht möglich, doch selbst wenn dies nicht möglich wäre, könne sich Deutschland nicht auf das Fehlen eines Vollstreckungstitels berufen, um zu rechtfertigen, warum es einer Rückforderungsentscheidung der Kommission nicht nachgekommen sei.
9. BEIHILFENRECHTLICHE WÜRDIGUNG
9.1. VORLIEGEN EINER STAATLICHEN BEIHILFE
(141)
Nach Artikel 107 Absatz 1 AEUV sind staatliche oder aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfen gleich welcher Art, die durch die Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen, mit dem Binnenmarkt unvereinbar, soweit sie den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen.
(142)
Eine Maßnahme ist als staatliche Beihilfe einzustufen, wenn die folgenden Voraussetzungen erfüllt sind: a) Sie muss durch einen Mitgliedstaat oder aus staatlichen Mitteln finanziert werden; b) sie muss einen Vorteil gewähren, durch den bestimmte Unternehmen oder Produktionszweige begünstigt werden können; c) dieser Vorteil muss selektiv sein und d) die Maßnahme muss den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen und den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen können. All diese Voraussetzungen müssen erfüllt sein, damit eine Maßnahme eine staatliche Beihilfe darstellt. Die Kommission ist weiterhin der Auffassung, dass diese Voraussetzungen vorliegen.
(143)
Erstens wurden die Maßnahmen von der HSH Finanzfonds AöR gewährt, einer von den öffentlichen Eigentümern errichteten und zu gleichen Teilen im Eigentum und unter der Kontrolle der öffentlichen Eigentümer stehenden Anstalt öffentlichen Rechts. Die Gründung dieser Anstalt erfolgte auf der Grundlage des am 3. April 2009 in Kiel und am 5. April 2009 in Hamburg unterzeichneten Staatsvertrags (42) zwischen den Ländern Hamburg und Schleswig-Holstein. Die HSH Finanzfonds AöR übernimmt für die öffentlichen Eigentümer die Aufgabe, die HSH zu unterstützen. Zur Erfüllung dieser Aufgabe übernimmt die HSH Finanzfonds AöR Garantien bis zu einer Garantiesumme von 10 Mrd. EUR, erwirbt Aktien der HSH und nimmt Kredite zum Erwerb dieser Aktien auf. Nach § 3 des Staatsvertrags haften die öffentlichen Eigentümer für die Verbindlichkeiten der HSH Finanzfonds AöR. Somit sind die Maßnahmen eindeutig staatlich finanziert.
(144)
Zweitens wurden die Risikoabschirmung und die Rekapitalisierung gewährt, um eine Insolvenz der HSH (43) zu verhindern, und trugen folglich zum Fortbestand der HSH bei. Daher handelt es sich um wirtschaftliche Vorteile im Sinne von Artikel 107 Absatz 1 AEUV.
(145)
Drittens sind die Maßnahmen spezifisch auf die HSH ausgerichtet und damit selektiv.
(146)
Ferner müssen die in Rede stehenden Maßnahmen den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen und den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen können. Diese Auswirkungen können anhand der Höhe der Beihilfe, der Merkmale der Beihilfemaßnahme und des Beihilfeempfängers geprüft werden (44). Die Beihilfemaßnahmen ermöglichten es der HSH, die Insolvenz zu vermeiden und ihre Geschäftstätigkeit auf einer Reihe von Märkten fortzusetzen. Die HSH ist eine international aufgestellte Bank, die mit anderen Banken in Deutschland und in anderen Ländern im Wettbewerb steht. Zudem ist die HSH für den deutschen Bankensektor systemrelevant (45) und ein wichtiger Wettbewerber auf dem Markt für Schiffs- und Flugzeugfinanzierungen (die HSH ist der weltweit größte Schiffsfinanzierer und ein führender Anbieter von Finanzdienstleistungen im Luftfahrtsektor). Außerdem hat die HSH eine relative hohe Beihilfe (siehe Randnummer (159)) erhalten, und die Risikoabschirmung deckt rund 75 % ihrer Bilanzsumme. Angesichts der Auswirkungen der Maßnahme, der Stellung der HSH im Bankensektor (insbesondere auf dem Markt für Schiffsfinanzierung) und der Höhe der Beihilfe, bestand die Gefahr, dass der dieser Bank gewährte Vorteil den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigt.
(147)
Diese Einschätzung hat sich auch nach Berücksichtigung der Stellungnahmen Deutschlands und Dritter nicht geändert. Die Äußerungen Deutschlands zum Beihilfecharakter der zugunsten der HSH durchgeführten Maßnahmen sind widersprüchlich. Zum einen fordert Deutschland, die Kommission solle die Risikoabschirmung auf der Grundlage der Garantiemitteilung anstatt der Impaired-Assets-Mitteilung prüfen, und nimmt daher anscheinend an, dass es sich bei der Risikoabschirmung um eine staatliche Beihilfe handelt. Zum anderen macht Deutschland geltend (wie in Abschnitt 6.3. dieses Beschlusses zusammengefasst), dass ein privater Investor, der sich in der Situation der öffentlichen Eigentümer befunden hätte, angesichts der unbeschränkten staatlichen Garantie (Gewährträgerhaftung) für Forderungen von mindestens 30 Mrd. EUR ebenfalls die Rettungsmaßnahmen zugunsten der HSH durchgeführt hätte, um höhere Verluste zu vermeiden. Deutschland zieht daraus den Schluss, dass die Kriterien des Private Investor Tests erfüllt sind und die in Rede stehenden Maßnahmen somit keine staatlichen Beihilfen darstellen.
(148)
Deutschland hat die Rechtsprechung, auf die es sich beruft, falsch ausgelegt. Im vorliegenden Fall argumentiert Deutschland, dass eine staatliche Beihilfe (die Gewährträgerhaftung) als Bestandteil der Liquidationskosten behandelt werden sollte, um andere staatliche Beihilfen (die Rekapitalisierung und die Risikoabschirmung) als mit dem Grundsatz des marktwirtschaftlich handelnden Kapitalgebers vereinbar zu erklären. In der Rechtssache Linde schlossen die Parteien ein Geschäft zu Marktbedingungen ab, das einen Zuschuss beinhaltete, um sich von einem zu einem früheren Zeitpunkt ebenfalls zu Marktbedingungen geschlossenen Liefervertrag zu lösen, dessen Durchführung hohe jährliche Verluste bedingte. Das EuG stellte in diesem Zusammenhang Folgendes fest: „… die vorstehend beschriebene umfassende Vereinbarung [ist] als ein normales Handelsgeschäft anzusehen, in dessen Rahmen sich die …[Treuhandanstalt] und LWG als marktwirtschaftlich orientierte Wirtschaftsteilnehmer verhalten haben. Offenkundig haben sich diese Beteiligten vor allem von kaufmännischen Erwägungen unter Ausschluss wirtschafts- oder sozialpolitischer Ziele leiten lassen. (46)“ Diese Sachlage ist nicht mit dem in Rede stehenden Fall vergleichbar, da im Linde-Fall beide Geschäfte zu Marktbedingungen geschlossen wurden, während im HSH-Fall keines der beiden Geschäfte zu Marktbedingungen geschlossen wurde.
(149)
Die Gewährträgerhaftung ist als direkte, auf Gesetz oder Verordnung basierende Verpflichtung einer Gebietskörperschaft oder einer anderen Einrichtung des öffentlichen Rechts gegenüber den Gläubigern eines öffentlich-rechtlichen Kreditinstituts für alle Verbindlichkeiten dieses Instituts definiert. Gewährträgerhaftung begründet somit die Verpflichtung des Gewährträgers, im Falle von Zahlungsunfähigkeit oder Liquidation des Kreditinstituts einzutreten. Sie begründet einen unmittelbaren Anspruch der Gläubiger des Kreditinstituts gegenüber dem Gewährträger, der jedoch nur geltend gemacht werden kann, wenn das Vermögen des Kreditinstituts nicht ausreicht, um die Gläubiger zu befriedigen. Gewährträgerhaftung ist weder betragsmäßig noch zeitlich beschränkt. Zudem entrichtet das Kreditinstitut keine Vergütung für diese Haftung (47). Die Gewährträgerhaftung ist eine nicht vergütete, unbeschränkte subsidiäre Haftung einer öffentlichen Körperschaft (Kommune, Land) für Forderungen gegen eine Anstalt des öffentlichen Rechts (in diesem Falle ein öffentlich-rechtliches Kreditinstitut), für den Fall, dass diese Anstalt nicht zahlungsfähig ist. Ein marktwirtschaftlich handelnder Kapitalgeber in der Situation der öffentlichen Eigentümer hätte nicht, wie es die öffentlichen Eigentümer mit der Gewährträgerhaftung taten, für eine Bank eine nicht vergütete, unbeschränkte Garantie übernommen, die die gesamte Bilanzsumme deckt.
(150)
Die Kommission hat die Gewährträgerhaftung in der Tat als staatliche Beihilfe erachtet. Die Kommission hat verlangt, dass Deutschland die Gewährträgerhaftung abschafft.
(151)
Die Gewährträgerhaftung ist im öffentlichen Recht verankert. Die öffentlichen Eigentümer haften im Rahmen der Gewährträgerhaftung in ihrer Eigenschaft als Träger der öffentlichen Gewalt und nicht als private Eigentümer. Im Einklang mit der Beschlusspraxis der Kommission (48) und der Rechtsprechung (49) sind lediglich Verpflichtungen, die ein marktwirtschaftlich handelnder Kapitalgeber beglichen haben könnte, als Bestandteil der Liquidationskosten anzusehen. Wie in Randnummer (149) dargelegt, hätte ein marktwirtschaftlich handelnder Kapitalgeber einer Bank keine Garantie gestellt, die nicht vergütet wird, unbeschränkt ist und die gesamte Bilanzsumme der Bank deckt. Somit ist das Linde-Urteil für die Würdigung des vorliegenden Falls wenig relevant, da die aus der Gewährträgerhaftung erwachsenden Verpflichtungen nicht als Liquidationskosten eingestuft werden können.
(152)
Als Beihilfeelement der Rekapitalisierung ist der Nennwert der Rekapitalisierung heranzuziehen, denn ein marktwirtschaftlich handelnder Kapitalgeber hätte einem Unternehmen in Schwierigkeiten nie diese Mittel zur Verfügung gestellt. Wie in den Randnummern 27 und 28 der Rettungsentscheidung dargelegt, weisen die Nichtbeteiligung der Minderheitsaktionäre an der Rekapitalisierung und die ungleiche Verteilung der aus den Rettungsmaßnahmen erwachsenden Lasten auf die öffentlichen Eigentümer darauf hin, dass die öffentlichen Eigentümer mit der Rekapitalisierung Gemeinwohlziele verfolgten und nicht wie ein privater Investor handelten. Im Einklang mit ihrer Beschlusspraxis (50) bekräftigt die Kommission ihre Auffassung, dass das Beihilfeelement der Rekapitalisierung 3 Mrd. EUR beträgt.
(153)
Die Kommission bekräftigt ferner, dass sich das in der Risikoabschirmung enthaltene Beihilfeelement auf 10 Mrd. EUR beläuft. Ungeachtet der Argumente Deutschlands ist die Kommission nach wie vor davon überzeugt, dass die Maßnahme auf der Grundlage der Impaired-Assets-Mitteilung zu prüfen ist. In der Impaired-Assets-Mitteilung wird erläutert, wie Entlastungsmaßnahmen der Mitgliedstaaten für wertgeminderte Vermögenswerte nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV beihilfenrechtlich zu würdigen sind. Wertgeminderte Vermögenswerte sind Vermögenswerte, bei denen den Banken Verluste drohen. Nach Auffassung der Kommission ist die Impaired-Assets-Mitteilung bei allen Unterstützungsmaßnahmen, die auf wertgeminderte Vermögenswerte abzielen und das begünstigte Finanzinstitut tatsächlich entlasten, anzuwenden, da es sich der Mitteilung zufolge bei Entlastungsmaßnahmen um Maßnahmen handelt, mit denen Banken starke Wertberichtigungen bestimmter Kategorien von Vermögenswerten vermeiden können (51). Dies trifft auch auf die Risikoabschirmung im vorliegenden Fall zu.
(154)
Die Kommission teilt nicht die Auffassung Deutschlands, dass die Impaired-Assets-Mitteilung nicht anzuwenden und das Beihilfeelement der Zweitverlustgarantie nach den allgemeinen Vorschriften über staatliche Beihilfen und insbesondere der Garantiemitteilung zu bestimmen ist. Die Garantiemitteilung gilt für Beihilfemaßnahmen, mit denen Banken Liquidität verschafft werden soll (52). Die Risikoabschirmung dient einem anderen Zweck. Sie zielt auf die Aktiva der Bank ab und soll möglichst viel Kapital freisetzen, so dass die Bank ihre Eigenkapitalquote verbessern kann.
(155)
Im Hinblick auf den von Deutschland vorgebrachten ratione temporis-Einwand erinnert die Kommission daran, dass sie unabhängig vom Zeitpunkt der Ausgestaltung oder der Anmeldung der Maßnahme die zum Zeitpunkt der Annahme des Beschlusses geltenden Rechtsvorschriften und Mitteilungen anwenden muss (53). Dies ist eine allgemeine Regel und jegliche Ausnahme von dieser Regel muss in der Rechtsvorschrift, die andernfalls anwendbar wäre, klar genannt werden. Wie von den Unionsgerichten (54) bestätigt, sollte eine angemeldet Maßnahme nach den zum Zeitpunkt der Entscheidung bzw. des Beschlusses anwendbaren Regeln geprüft werden. Daher hat die Kommission die Impaired-Assets-Mitteilung vor dem Hintergrund der derzeitigen Finanzkrise bereits auf Maßnahmen angewendet, die vor Veröffentlichung dieser Mitteilung angemeldet wurden (55).
(156)
Nach der Impaired-Assets-Mitteilung entspricht der Beihilfebetrag der Differenz zwischen dem Übernahmewert der Vermögenswerte und dem Marktpreis. Der Übernahmewert des abgeschirmten Portfolios beträgt [rund 168] Mrd. EUR, was seinem Nennwert von [rund 172] Mrd. EUR abzüglich des Erstverlusts von 3,2 Mrd. EUR (Erstverlusttranche) entspricht.
(157)
Angesicht des beträchtlichen Umfangs und der Zusammensetzung des abgeschirmten Portfolios ([60-80] % des Portfolios bestehen aus Krediten) ist die Bestimmung seines Marktwerts schwierig. Gibt es keinen Markt, so könnte der Marktwert einiger Vermögenswerte effektiv Null betragen (56). Auf jeden Fall liegt der Marktwert des abgeschirmten Portfolios weit unter seinem tatsächlichen wirtschaftlichen Wert (57), der den zugrunde liegenden langfristigen wirtschaftlichen Wert der Vermögenswerte widerspiegelt. Da der Beihilfebetrag der Garantie nicht über ihrem Nennwert (10 Mrd. EUR) liegen kann, ist eine Bestimmung des exakten Werts nicht erforderlich. Daher ist die Kommission der Auffassung, dass das Beihilfeelement der Risikoabschirmung 10 Mrd. EUR beträgt.
(158)
Die Kommission weist darauf hin, dass die vom SoFFin gestellten Liquiditätsgarantien in Höhe von 17 Mrd. EUR eine im Rahmen der deutschen Regelung gewährte Beihilfe darstellen.
(159)
Die Kommission ist zu dem Ergebnis gelangt, dass das in der Risikoabschirmung und der Rekapitalisierung enthaltene Beihilfeelement 13 Mrd. EUR beträgt. Die Kommission ist ferner der Auffassung, dass das Beihilfeelement der Liquiditätsgarantien bis zu 17 Mrd. EUR beträgt.
9.2. VEREINBARKEIT DER BEIHILFEMASSNAHMEN
9.2.1. ANWENDUNG VON ARTIKEL 107 ABSATZ 3 BUCHSTABE B AEUV
(160)
Nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV kann eine Beihilfe als mit dem Binnenmarkt vereinbar erklärt werden, wenn sie zur „Behebung einer beträchtlichen Störung im Wirtschaftsleben eines Mitgliedstaats“ beiträgt. Im Zuge der Genehmigung des deutschen Bankenrettungspakets (58) hat die Kommission bestätigt, dass eine beträchtliche Störung im Wirtschaftsleben Deutschlands droht und dass eine staatliche Stützung von Banken geeignet ist, diese Störung zu beheben. Obwohl sich die Wirtschaft seit Anfang 2010 langsam erholt, ist die Kommission nach wie vor der Auffassung, dass die Voraussetzungen für die Genehmigung staatlicher Beihilfen nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV erfüllt sind, da die Finanzmärkte wieder unter Druck geraten sind. Die Kommission bekräftigte diese Auffassung, indem sie im Dezember 2010 eine Mitteilung annahm, mit der die Anwendung der Vorschriften für staatliche Beihilfen auf Maßnahmen zur Stützung von Finanzinstituten im Kontext der Finanzkrise (59) bis zum 31. Dezember 2011 verlängert wurde.
(161)
Der Zusammenbruch einer Bank wie der HSH könnte sich direkt auf die Finanzmärkte und somit auch auf die gesamte Wirtschaft eines Mitgliedstaats auswirken. Angesichts der derzeitigen Fragilität der Finanzmärkte stützt die Kommission die Prüfung von Beihilfemaßnahmen im Bankensektor weiterhin auf Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV.
9.2.2. VEREINBARKEIT DER RISIKOABSCHIRMUNG MIT DER IMPAIRED-ASSETS-MITTEILUNG
(162)
Die Kommission sollte die Vereinbarkeit von Entlastungsmaßnahmen nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV und auf der Grundlage der Impaired-Assets-Mitteilung prüfen. Die Impaired-Assets-Mitteilung zielt nicht, wie von Deutschland ausgeführt, allein auf eine einheitliche Verwaltungspraxis (60) ab, sondern erläutert die Anwendung der Beihilferegeln auf Entlastungsmaßnahmen für wertgeminderte Vermögenswerte. Sie trägt den Besonderheiten von Entlastungsmaßnahmen Rechnung und leitet aus den Beihilfevorschriften die Vereinbarkeitskriterien für solche Maßnahmen ab. Die Anwendung der Impaired-Assets-Mitteilung soll die Kohärenz der von den Mitgliedstaaten gewährten Entlastungsmaßnahmen und die Einhaltung von Vorschriften der Beihilfenkontrolle sicherstellen. Nach Randnummer 18 der Impaired-Assets-Mitteilung besteht das Ziel dieser Mitteilung darin, koordinierte Grundsätze und Kriterien festzulegen, um die Wirksamkeit von Entlastungsmaßnahmen im Binnenmarkt so weit wie möglich zu garantieren und dabei gleichzeitig auf das langfristige Ziel der Wiederherstellung normaler Marktbedingungen hinzuwirken. Die Zielsetzung der Mitteilung ist somit weiter gefasst als von Deutschland angenommen und nicht auf das Ziel einer einheitlichen Verwaltungspraxisbeschränkt. Angesichts dieser Zielsetzung muss die Kommission die Impaired-Assets-Mitteilung auf alle Entlastungsmaßnahmen anwenden.
(163)
Die Kommission sieht folglich keinen Anlass, die Maßnahme, wie von Deutschland gefordert, direkt auf der Grundlage von Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV zu prüfen.
(164)
In der Impaired-Assets-Mitteilung ist festgelegt, unter welchen Voraussetzungen Entlastungsmaßnahmen mit Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV vereinbar sind. Die Vereinbarkeitsprüfung ist somit anhand einer Reihe von Kriterien durchzuführen. Hierzu zählen insbesondere die Entlastungsfähigkeit der Vermögenswerte, das Management der Vermögenswerte, die Bewertung des abgeschirmten Portfolios, die klare Identifizierung des Problems sowie die uneingeschränkte Transparenz und volle Offenlegung der Wertminderungen ex ante, die Ausrichtung der Maßnahme am Gemeinwohlinteresse, die Angemessenheit der Vergütung und Lastenverteilung sowie eine obligatorische Prüfung eines Umstrukturierungsplans durch die Kommission.
9.2.2.1. Entlastungsfähigkeit der Vermögenswerte
(165)
Nach Randnummer 33 ff. der Impaired-Assets-Mitteilung müssen die entlastungsfähigen Vermögenswerte identifiziert und in Kategorien (Körben) zusammengefasst werden. Ausführliche Erläuterungen zur Abgrenzung dieser Kategorien finden sich in Anhang III der Impaired-Assets-Mitteilung. Aufgrund der Vielfalt der von der Risikoabschirmung abgedeckten Vermögenswerte reicht das Korbsystem der Impaired-Assets-Mitteilung jedoch nicht aus. Randnummer 35 der Impaired-Assets-Mitteilung räumt jedoch für die Identifizierung der entlastungsfähigen Vermögenswerte zusätzlichen Spielraum ein. So können Banken, die nicht unter Randnummer 33 der Mitteilung fallen, auch ohne besondere Rechtfertigung von wertgeminderten Vermögenswerten entlastet werden, solange diese nicht mehr als 10-20 % der gesamten von der Entlastung erfassten Vermögenswerte ausmachen. Da im vorliegenden Fall die in Rede stehende Risikoabschirmung [rund 75] % der Bilanzsumme der HSH deckt, bietet Randnummer 35 der Impaired-Assets-Mitteilung keine befriedigende Lösung.
(166)
Nach Randnummer 32 der Impaired-Assets-Mitteilung, in der die grundlegenden Ausführungen zur Entlastungsfähigkeit von Vermögenswerten enthalten sind, sollte jedoch bei der Bewertung der Art der unter eine Entlastungsmaßnahme fallenden Vermögenswerte pragmatisch vorgegangen werden. Die Kommission stellt fest, dass das Spektrum der von der Finanzkrise betroffenen Asset-Kategorien im Laufe der Zeit aufgrund von Spillover-Effekten größer geworden ist. Insbesondere Wertpapiere aus den Bereichen Shipping, Luftfahrt und Immobilien sind derzeit illiquide oder unterliegen starken Wertberichtigungen. Entlastungsmaßnahmen für diese Arten von Vermögenswerten können dazu beitragen, dass die Ziele der Impaired-Assets-Mitteilung erreicht werden, d. h. dass die Transparenz erhöht und ein Beitrag zur Finanzstabilität geleistet wird, selbst wenn diese Vermögenswerte nicht in die Kategorien von Vermögenswerten fallen, die Auslöser der Finanzkrise waren. Aus diesem Grund hat die Kommission in früheren Fällen Entlastungsmaßnahmen für solche Vermögenswerte akzeptiert (61) und hält dies auch im vorliegenden Fall für angemessen.
(167)
Nach Randnummer 36 der Impaired-Assets-Mitteilung können die Kriterien für die Entlastungsfähigkeit weiter gefasst werden, wenn dies durch eine tiefgreifende Umstrukturierung kompensiert wird. Je größer der Anteil der abgeschirmten Vermögenswerte am Portfolio einer Bank ist, desto umfangreicher muss die Umstrukturierung sein. Die Kommission äußerte in der Eröffnungsentscheidung Bedenken im Hinblick auf die Entlastungsfähigkeit der Vermögenswerte, weil der ihr damals vorgelegte ursprüngliche Umstrukturierungsplan nicht weitreichend genug erschien, um einen angemessen Ausgleich für die flexible Anwendung der Entlastungsfähigkeitskriterien zu bieten. Am 11. Juli 2011 legte die HSH den geänderten Umstrukturierungsplan vor. Die geänderten Umstrukturierungsmaßnahmen umfassen eine Bilanzsummenreduktion von rund 61 %, die Veräußerung […] Beteiligungen und die Schließung von 15 der 21 internationalen Standorte der HSH. Nach Auffassung der Kommission bietet das Ausmaß der Umstrukturierung einen Ausgleich für die flexible Anwendung der Impaired-Assets-Mitteilung in Bezug auf die Entlastungsfähigkeit der Vermögenswerte. Folglich sind die Bedenken der Kommission bezüglich der Entlastungsfähigkeit der Vermögenswerte ausgeräumt.
9.2.2.2. Management der Vermögenswerte
(168)
In Randnummer 45 der Eröffnungsentscheidung zweifelte die Kommission in Bezug auf das Management der Vermögenswerte an der Vereinbarkeit der Garantie mit dem Binnenmarkt. Da alle Vermögenswerte weiterhin in der Bilanz der HSH erscheinen sollten, gab es keinen Nachweis für eine klare funktionale und organisatorische Trennung zwischen der HSH und den abgeschirmten Vermögenswerten (insbesondere in Bezug auf Verwaltung, Personal und Kunden).
(169)
Deutschland übermittelte zusätzliche Auskünfte und erläuterte, dass die HSH eine Restructuring Unit eingerichtet habe, bei der es sich um eine interne Abbaubank mit getrenntem Management handele. Die HSH habe eine Berichterstattung über die einzelnen Geschäftsfelder sowie ein getrenntes Management der Restructuring Unit eingeführt, so dass kein Interessenkonflikt zwischen der Kernbank und der Restructuring Unit entstehen könne. Die Kommission stimmt den in Randnummer (115) zusammengefassten Äußerungen Deutschlands über das Management der Vermögenswerte zu und akzeptiert die von der HSH vorgenommenen Änderungen in diesem Bereich. Folglich erfüllt die Risikoabschirmung die Anforderungen der Impaired-Assets-Mitteilung bezüglich des Managements von Vermögenswerten.
9.2.2.3. Bewertung des abgeschirmten Portfolios
(170)
In Randnummer 47 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission auch Bedenken in Bezug auf die Bewertung des abgeschirmten Portfolios, weil nur ein kleiner Teil des Portfolios von unabhängigen Experten bewertet worden war und die HSH nicht genügend Informationen für die Bewertung des tatsächlichen wirtschaftlichen Werts des gesamten Portfolios übermittelt hatte. Vor der Durchführung der Maßnahme bestellte die HSH zwei unabhängige Sachverständige: Blackrock und Cambridge Place. Diese bewerteten lediglich einen kleinen Teil des abgeschirmten Portfolios, und zwar die Asset-Backed-Securities („ABS“) und Teile des CIP-Portfolios.
(171)
Die Kommission teilt nicht die in Randnummer (116) dargelegte Auffassung Deutschlands, dass das Kreditgeschäft einer Bewertung kaum zugänglich sei, weil Cash-Flow-Prognosen sich auf eine Vielzahl von Annahmen stützen, z. B. Annahmen in Bezug auf künftigen Zahlungsverzug, Ausfallwahrscheinlichkeiten und Ausfallzeitpunkt, Rückforderung und Zinssätze (risikofreier Zinssatz wie auch Risikozuschlag). Selbst wenn die Komplexität der Bewertung bei verlängerbaren Krediten, die bei Schiffs- und Immobilienfinanzierungen, d. h. einem großen Teil des abgeschirmten Portfolios, den Regelfall darstellen, steigt, so zeigt die Beschlusspraxis der Kommission, dass Portfolios einschließlich ähnlicher Vermögenswerte bereits auf Cash-Flow-Basis bewertet worden sind (62). Deutschland konnte zudem nicht den Nachweis dafür erbringen, dass eine auf Cash-Flow-Prognosen gestützte Bewertung zu einem ganz anderen Resultat führen würde.
(172)
Die Bewertung sollte auf der Grundlage einer auf Ebene der Europäischen Union festgelegten einheitlichen Methode erfolgen. Auf Ersuchen der Kommission nahmen die HSH und ihr externer Sachverständiger Morgan Stanley in enger Zusammenarbeit mit den Experten der Kommission eine vollständige Bewertung des Portfolios vor. Die von der HSH bei der Bewertung zugrunde gelegten Annahmen standen mit den von der Kommission in anderen Fällen angewandten strengen Stressszenarien im Einklang. Die angewandten Methoden waren kohärent.
(173)
Die Bewertung ergab, dass die erwarteten Verluste weit über die Erstverlusttranche von 3,2 Mrd. EUR hinausgehen und die Zweitverlusttranche von 10 Mrd. EUR […] aufzehren würden. Außerdem zeigte es sich, dass der tatsächliche wirtschaftliche Wert […] bei rund [155-170] Mrd. EUR ([rund 172] Mrd. EUR abzüglich 3,2 Mrd. EUR abzüglich [2,5-10] Mrd. EUR) liegt.
(174)
Da die Bewertung im Einklang mit der Impaired-Assets-Mitteilung durchgeführt wurde, ist die Kommission der Auffassung, dass ihre in Randnummer 45 der Eröffnungsentscheidung dargelegten Bedenken ausgeräumt sind.
9.2.2.4. Uneingeschränkte Transparenz und volle Offenlegung ex ante
(175)
In Randnummer 42 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Bedenken hinsichtlich der Transparenz und der Offenlegung, da Deutschland keine vollständige Bewertung des abgeschirmten Portfolios durch einen anerkannten unabhängigen Experten vorgelegt hatte.
(176)
Nach Randnummer 20 der Impaired-Assets-Mitteilung erfordert jeder Beihilfeantrag ex ante seitens der förderfähigen Banken uneingeschränkte Transparenz und volle Offenlegung der Wertminderungen bei den Aktiva, für die die Entlastung beantragt wird. Grundlage hierfür ist eine angemessene, von anerkannten unabhängigen Sachverständigen bestätigte und von der zuständigen Aufsichtsbehörde validierte Bewertung. Die übermittelten Informationen über die wertgeminderten Vermögenswerte sollten so ausführlich sein, wie es in Anhang III Abschnitt II und Tabelle 2 der Impaired-Assets-Mitteilung ausgeführt ist.
(177)
Seit der Annahme der Eröffnungsentscheidung wurden der Kommission ausführliche Informationen über das abgeschirmte Portfolio und die Vermögenswerte vorgelegt. Die Bewertung ergab einen tatsächlichen wirtschaftlichen Wert des Portfolios von rund [155-170] Mrd. EUR. Der Kapitalentlastungseffekt der Risikoabschirmung wurde auf [rund 3,5] Mrd. EUR beziffert. Morgan Stanley hat die Bewertung einschließlich der zugrunde gelegten Annahmen und Methoden offiziell unterzeichnet und validiert. Der Kapitalentlastungseffekt der Maßnahme wurde von der BaFin im Februar 2010 bestätigt. Der anhand der Bewertung der Vermögenswerte berechnete Kapitalentlastungseffekt unterscheidet sich von der vorläufigen Beurteilung der Kommission in Randnummer 51 ff. der Eröffnungsentscheidung. Die Kommission akzeptiert das Bewertungsergebnis und die Berechnung des Kapitalentlastungseffekts, die von Deutschland übermittelt wurden. In Anbetracht des Ergebnisses der Prüfung muss daher nicht mehr auf die Äußerungen Deutschlands zum Kapitalentlastungseffekt eingegangen werden.
(178)
Die Bedenken der Kommission hinsichtlich der Transparenz und der Offenlegung ex ante sind ausgeräumt.
9.2.2.5. Ausrichtung am Gemeinwohlinteresse
(179)
Nach Abschnitt 5.3 der Impaired-Assets-Mitteilung sollten die Anreize für die Teilnahme von Banken an Entlastungsmaßnahmen auf folgende Weise am Gemeinwohlinteresse ausgerichtet werden: durch a) eine Frist von höchstens sechs Monaten für die Beantragung der Entlastung, b) Mechanismen zur Gewährleistung der Teilnahme der Banken, die Entlastungsmaßnahmen am dringendsten benötigen und c) geeignete Verhaltensmaßregeln, um u. a. die Auswirkungen auf den Wettbewerb zu begrenzen.
(180)
Die Garantie wurde angesichts der systemischen Bedeutung der HSH für die Wirtschaft der öffentlichen Eigentümer eigens für die HSH konzipiert und auf ihre spezifische Lage zugeschnitten. Im Zusammenhang mit dem geänderten Umstrukturierungsplan werden der HSH eine Reihe von Verhaltensmaßregeln auferlegt, die sich insbesondere auf die Punkte Dividenden- und Kuponzahlungen, Corporate Governance, Vergütung und Marktpräsenz in bestimmten Branchen wie der Schiffsfinanzierung beziehen.
(181)
Folglich ist die Risikoabschirmung zugunsten der HSH mit den Anforderungen der Impaired-Assets-Mitteilung bezüglich der Ausrichtung am Gemeinwohlinteresse vereinbar.
9.2.2.6. Vergütung und Lastenverteilung
(182)
In Randnummer 49 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Zweifel an der Angemessenheit der Lastenverteilung. Nach Randnummer 24 der Impaired-Assets-Mitteilung sollte von der HSH verlangt werden, dass sie durch eine Erstverlustklausel für einen Teil der Verluste oder Risiken aufkommt (normalerweise mindestens für 10 %). Auch durch eine höhere Vergütung oder einen nachträglichen Ausgleich kann eine angemessene Lastenverteilung sichergestellt werden. Des Weiteren äußerte die Kommission in Randnummer 51 ff. der Eröffnungsentscheidung Zweifel, ob die Prämie von 400 bps eine angemessene Vergütung für das von den öffentlichen Eigentümern übernommene Risiko darstellt.
(183)
Nach Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung ist bei allen Entlastungsmaßnahmen eine angemessene Vergütung des Staates sicherzustellen. Eine Vergütung für eine Entlastungsmaßnahme ist dann angemessen, wenn sie die Auswirkungen der Maßnahme in Bezug auf das aufsichtsrechtlich vorgeschriebene Eigenkapital vergütet. Dies bedeutet, dass eine angemessene Vergütung für den Kapitalentlastungseffekt gewährleistet sein muss.
(184)
Im Hinblick auf den Kapitalentlastungseffekt stellte die Kommission in ihrem Beschluss über die staatliche Beihilfe Deutschlands zur Umstrukturierung der Landesbank Baden-Württemberg (63) fest, dass eine durch die betreffende Maßnahme erzielte Kapitalentlastung von 6,25 % als angemessene Vergütung des Kapitalentlastungseffekts betrachtet werden kann. (64) Der Kapitalentlastungseffekt für die Risikoabschirmung wurde mit [rund 3,5] Mrd. EUR beziffert, woraus sich eine jährliche Vergütung von ca. 220 Mio. EUR ergibt (was [ca. 220] bps des Nennwerts der Garantie entspricht), wenn die HSH den vollen Garantiebetrag in Anspruch nimmt. Bei einer (Teil-)Kündigung der Garantie sollte die Mindestvergütung der Kapitalentlastung proportional auf [ca. 220] bps des ausstehenden Nennwerts der Garantie gesenkt werden.
(185)
Wie in Randnummer (46) ausgeführt, hat die HSH vorgeschlagen, eine Garantiegebühr von 400 bps für die Risikoabschirmung zu zahlen. Dies bedeutet, dass die HSH je nach Szenario [ 1,5] Mrd. EUR (keine Garantieziehung), [ 2,5] Mrd. EUR (Ziehung von 5 Mrd. EUR) oder [ 4] Mrd. EUR (Ziehung von 10 Mrd. EUR) zahlen wird.
(186)
Was die Angemessenheit der Mindestvergütung der Kapitalentlastung von [ca. 220] bps p.a. auf 10 Mrd. EUR oder - im Falle von Teilkündigungen - auf den ausstehenden Nennwert der Garantie angeht (65), so wird der absolute Vergütungsbetrag für die Kapitalentlastung gesenkt, wenn die Garantie teilweise gekündigt wird. Auch wenn der Kapitalentlastungseffekt wahrscheinlich nicht in direktem Verhältnis zum Risikoabschirmungsbetrag sinken wird, ist die Kommission der Auffassung, dass er über die Laufzeit der Risikoabschirmung für die Zwecke der Berechnung der Mindestvergütung für die Kapitalentlastung eine angemessene Annäherung ermöglicht. Daher würde die Kommission eine Vergütung von jährlich etwa [ca. 220] bps auf den ausstehenden Nennwert der Garantie als angemessen ansehen.
(187)
Da [ca. 220] bps auf den ausstehenden Garantiebetrag eine annehmbare Annäherung an den Satz von 6,25 % auf den Kapitalentlastungsbetrag darstellen, ist es nach Auffassung der Kommission ausreichend, dass jährlich stets 6,25 % auf den Kapitalentlastungseffekt an die HSH Finanzfonds AöR gezahlt werden. Die Kapitalentlastungsvergütung kann deshalb als mit der Impaired-Assets-Mitteilung vereinbar betrachtet werden.
(188)
Zudem muss nach Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung bei Entlastungsmaßnahmen in Form eines Kaufs bzw. der Versicherung von Vermögenswerten der Übernahmewert auf deren tatsächlichen wirtschaftlichen Wert beruhen.
(189)
Die Bewertung der Risikoabschirmung durch die Kommission ergab, dass der garantierte Wert von [rund 168] Mrd. EUR zu hoch (über dem tatsächlichen wirtschaftlichen Wert) und die Erstverlusttranche zu niedrig angesetzt war. Die Differenz zwischen dem garantierten Wert und dem tatsächlichen wirtschaftlichen Wert beträgt [2,5-10] Mrd. EUR. Folglich sollte eine „Berichtigung“ des garantierten Werts und eine Erhöhung der Erstverlusttranche vorgenommen werden. Deutschland hat Beweise übermittelt, die belegen, dass es der HSH nicht möglich ist, [2,5-10] Mrd. EUR zurückzuzahlen, und lehnt eine solche Rückzahlung ab. Doch selbst wenn die HSH die Erstverlusttranche nicht um [2,5-10] Mrd. EUR erhöhen kann, um die erwarteten Verluste zu decken, so könnte nach Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung die Differenz auch zu einem späteren Zeitpunkt zurückgefordert werden, z. B. über einen Claw-back-Mechanismus in Verbindung mit weitreichenden Umstrukturierungsmaßnahmen.
(190)
So kann über die an den Staat zu entrichtende Grundprämie von 400 bps ein Claw-back-Mechanismus eingerichtet werden, der sich auf den Teil der Zahlung beziehen würde, der über die Kapitalentlastungsvergütung von [ca. 220] bps hinausgeht. Dieser Betrag würde zudem von einer etwaigen Ziehung der Garantie abhängen, da sich die Grundprämie - wie aus nachstehender Tabelle ersichtlich - ändern kann.
Tabelle 12
Claw-back-Zahlung im Wege der Grundprämie und zusätzliche Rückzahlungen
(in Mio. EUR)
Szenario 1
(keine Garantieziehung: 0 EUR)
Szenario 2
(Garantieziehung: 5 Mrd. EUR)
Szenario 3
(Garantieziehung: 10 Mrd. EUR)
Grundprämie (400 bps auf ausstehenden Nennwert der Garantie)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
Davon Kapitalentlastungsvergütung ([ca. 220] bps auf ausstehenden Nennwert der Garantie)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
In der Grundprämie enthaltene zusätzliche Rückzahlung
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Weitere erforderliche Rückzahlungen
(…)
(…)
(…)
(191)
Die Vergütung würde folglich keine ausreichende Rückzahlung im Wege der Grundprämie gewährleisten. Um eine vollständige Rückzahlung zu erreichen muss die HSH auch die nicht durch die Grundprämie von 400 bps gedeckte Differenz zwischen dem tatsächlichen wirtschaftlichen Wert und dem Übernahmewert an den Staat zahlen. Je nach Szenario liegt die Differenz zwischen […] EUR und […] EUR.
(192)
Da Deutschland und die HSH es ablehnen, die diesbezügliche Zahlung zu erhöhen, kann die Beihilfe nicht nach Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 als mit dem Binnenmarkt vereinbar erklärt werden.
(193)
Die Kommission hält fest, dass aus dem geänderten Umstrukturierungsplan ersichtlich ist, dass eine zusätzliche Claw-back-Zahlung zwischen […] EUR und […] EUR nicht möglich ist, da ansonsten die Rentabilität der HSH gefährdet werden würde; eine vollständige Rückzahlung würde - den Prognosen in Randnummer (91) zufolge - alle Gewinne aufzehren, die die HSH über den gesamten Umstrukturierungszeitraum und darüber hinaus erwirtschaften würde.
(194)
Dennoch ist die Kommission der Auffassung, dass mit Hilfe eines Vergütungssystems, das eine Berichtigung ermöglicht, die sowohl mit der Impaired-Assets-Mitteilung als auch mit der Beschlusspraxis der Kommission in Bezug auf Rückzahlungen und Vergütungen im Einklang steht, die Vereinbarkeit der Beihilfemaßnahme mit dem Binnenmarkt gewährleistet werden könnte. Nach Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung ist es zulässig, dass der Übernahmewert (garantierter Wert) der Vermögenswerte ihren tatsächlichen wirtschaftlichen Wert übersteigt, wenn die Maßnahme eine umfassende Umstrukturierung vorsieht und Bestimmungen enthält, die eine spätere Rückforderung dieser zusätzlichen Beihilfen ermöglichen. Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung lässt also einen gewissen Spielraum im Hinblick auf partielle Rückzahlungsmaßnahmen, solange diese durch Umstrukturierung angemessen kompensiert werden.
(195)
In der vorliegenden Beihilfesache ist es nach Auffassung der Kommission möglich, durch eine Kombination von Maßnahmen eine partielle zusätzliche Rückzahlung zu erreichen.
(196)
So sollte nach Auffassung der Kommission zunächst einmal die Zahlung etwaiger zusätzlicher Rückzahlungsbeträge so weit wie möglich (und ohne die Wiederherstellung der langfristigen Rentabilität der HSH zu gefährden) unmittelbar erfolgen und nicht länger als nötig aufgeschoben werden. Deshalb prüfte sie, inwieweit eine Einmalzahlung möglich ist. Deshalb hat die Kommission, wie in Randnummer (90) dargelegt, von der HSH verlangt, in ihren Finanzprognosen für 2011 eine Einmalzahlung von 500 Mio. EUR zu berücksichtigen. Den Finanzprognosen in Randnummer (91) zufolge ist die HSH in der Lage, eine Einmalzahlung von 500 Mio. EUR an den Staat zu leisten. Die Zahlung eines solchen Betrags würde alle erwarteten Gewinne der HSH aufzehren und dürfte für 2011 zu einem Nettoverlust von [150-200] Mio. EUR führen. Dieser Verlust kann jedoch in den Folgejahren absorbiert werden und wird die HSH nicht daran hindern, in den verbleibenden Jahren der Umstrukturierung nachweislich und kontinuierlich Gewinne zu erzielen (die die Rentabilität ihres Geschäfts widerspiegeln). Eine derartige „Erfolgsbilanz“ ist erforderlich, um die Wiederherstellung der Rentabilität der HSH und letztendlich auch die Fähigkeit der HSH, wieder Investoren zu finden, nachweisen zu können. Auf dieser Grundlage vertritt die Kommission die Auffassung, dass 500 Mio. EUR der höchstmögliche Beitrag zu einer partiellen Rückzahlung sind, den die HSH zunächst leisten kann.
(197)
Die Kommission vertritt allerdings nicht die Auffassung, dass der Betrag, der zunächst einmal zurückgezahlt wird, in bar an den Staat gezahlt werden sollte. In Anbetracht der derzeitigen Kapitalausstattung der HSH, die bislang nicht ausreichte, um die aus ihren Investitionsgeschäften resultierenden Verluste zu decken und die Eigenkapitaldecke zu stärken, könnte nach Auffassung der Kommission die Einmalzahlung in Höhe von 500 Mio. EUR in Form von Anteilen anstatt in bar erfolgen. Da die HSH weiterhin den Schwerpunkt ihrer Tätigkeiten auf Geschäftsfelder mit ausgeprägter Prozyklizität und hoher Volatilität wie die Schiffsfinanzierung (siehe Erwägungsgründe (223) bis (226)) legen wird, muss ihre Kapitalstruktur unbedingt gestärkt werden.
(198)
Zusätzlich zu der vorgenannten Einmalzahlung ist die HSH nach Auffassung der Kommmission außerdem in der Lage, fortlaufend weitere Rückzahlungen zu leisten. Eine weitere Berichtigung des Übernahmepreises kann durch eine zusätzlich zur Grundprämie und während des gesamten Umstrukturierungszeitraums zu entrichtende Prämie erreicht werden. Auf der Grundlage der Finanzprognosen in Randnummer (91) vertritt die Kommission die Auffassung, dass eine solche zusätzliche Prämie bei 385 bps liegen könnte, ohne dass die Wiederherstellung der Rentabilität der HSH gefährdet werden würde. Durch eine zusätzliche Prämie von 385 bps würden die in Tabelle 4 für den gesamten Umstrukturierungszeitraum vorgesehenen Grundprämienzahlungen von 400 bps nicht überschritten (66). Die Zahlungen der zusätzlichen Prämie würden folglich nur im Szenario 3 mit einer veranschlagten Ziehung von 10 Mrd. EUR (siehe Randnummer (90)) den für den Zeitraum 2012 bis 2014 erwarteten Nettogewinn der HSH übersteigen. Des Weiteren hält die Kommission fest, dass die HSH bereits 3 Mrd. EUR der Garantie gekündigt hat, so dass ein Eintreten des dritten Szenarios in Tabelle 4 (Ziehung der gesamten 10 Mio. EUR an Garantie) ausgeschlossen werden kann.
(199)
Würde mehr als diese zusätzliche Prämie gezahlt werden, bestünde die Gefahr, dass die HSH ihre Common-Equity-Quote von 10 % nicht erreicht. Wie in den Randnummern (223) bis (226) dargelegt und in den Randnummern (229) bis (232) näher ausgeführt, ist es nach Auffassung der Kommission für die HSH unverzichtbar, eine Kapitalisierung zu erreichen, der ihr einen Puffer bietet, mit dem sie konjunkturbedingte Schwankungen ihrer Finanzergebnisse auffangen kann, damit die Wiederherstellung der Rentabilität der HSH zu keinem Zeitpunkt gefährdet ist. Eine Common-Equity-Quote von 10 % gilt als ausreichender Puffer. Wenn diese Quote durch die zusätzliche Prämie gemindert würde, sollte die Zahlung dieser Prämie, solange die Rentabilität der HSH gefährdet wäre, ausgesetzt werden.
(200)
Auf dieser Grundlage ist es nach Auffassung der Kommission für die HSH durchaus möglich, in den kommenden Jahren weitere Zahlungen zu leisten, ohne dass dadurch die Wiederherstellung ihrer Rentabilität behindert würde.
(201)
Aus den vorstehenden Gründen und zur Gewährleistung der Vereinbarkeit der Risikoabschirmung mit der Impaired-Assets-Mitteilung schreibt die Kommission einen anderen Vergütungsmechanismus vor, der die Bestimmungen des am 2. Juni 2009 geschlossenen Vertrags über die Bereitstellung eines Garantierahmens („Garantiebereitstellungsvertrag“) wie folgt ändert. Der Vergütungsmechanismus beruht auf der derzeitigen, im Garantiebereitstellungsvertrag vorgesehenen Grundprämie von 400 bps p.a. auf den Nennwert der ausstehenden Garantie. Diese Grundprämie bleibt unverändert, mit der Ausnahme, dass sich der Nennwert als Bemessungsgrundlage für die Höhe der Grundprämie nicht durch Ziehung der Garantie verringert. Auf diese Weise setzt die Kommission keine Anreize für eine Inanspruchnahme der Garantie. Zusätzlich zu der Grundprämie sind eine zusätzliche Prämie von 385 bps sowie eine Einmalzahlung von 500 Mio. EUR in Stammaktien („Einmalzahlung“ oder „Einmalzahlung in Form von Aktien“) vorgesehen. Für die Umsetzung dieser Auflagen muss der ursprüngliche Garantiebereitstellungsvertrag, wie in den Randnummern (201) bis (208) erläutert, geändert werden.
(202)
Erstens muss die zusätzliche Prämie in den Vertrag aufgenommen werden. Die Bemessungsgrundlage für die zusätzliche Prämie sollte jener für die Grundprämie ähneln und sich aus dem Nennwert der Garantie abzüglich etwaiger Teilkündigungen aber nicht etwaiger Garantieziehungen zusammensetzen. Die Bemessungsgrundlage für die zusätzliche Prämie sollte jedoch davon abhängig sein, in welchem Umfang die HSH letztlich diese Garantie kündigt, wobei der Zeitpunkt der Kündigung nicht von Belang ist. Die Rentabilität der HSH ist folglich nur in dem Umfang betroffen, wie die HSH die Garantie in Anspruch nimmt. Bei Teilkündigung der Garantie wird deshalb der Teil aller geleisteten zusätzlichen Prämien, der dem teilgekündigten Garantiebetrag entspricht, an die HSH zurückgezahlt. Um diesen Effekt zu erreichen, sollte - auch wenn beide Prämien anhand des vertraglich vereinbarten Garantiebetrags abzüglich von Kündigungen, aber nicht Ziehungen zu berechnen sind - die Grundprämie jährlich auf den ausstehenden Garantiebetrag gezahlt, die zusätzliche Prämie jedoch in ein Konto eingezahlt werden. Die zusätzliche Prämie wird nur dann an die HSH Finanzfonds AöR gezahlt, wenn die Garantie in Anspruch genommen wird. Entsprechend sollte bei Teilkündigung der Garantie die auf das Konto eingezahlte zusätzliche Prämie, die dem teilgekündigten Garantiebetrag entspricht, an die HSH zurückgezahlt werden.
(203)
Damit Kündigungen nicht zu Lasten der Rentabilität gehen, sollten Teilkündigungen der Garantie nur dann erfolgen, wenn die Common-Equity-Quote der HSH dadurch nicht zum 31. Dezember 2011 unter [8,5-9,5] %, zum 31. Dezember 2012 unter [9-10] %, zum 31. Dezember 2013 unter [9,5-10,5] % bzw. zum 31. Dezember 2014 unter [10-11] % fällt. Ferner darf eine Teilkündigung nicht vorgenommen werden, wenn zwar zum Zeitpunkt der Teilkündigung die vorgenannten Quoten jeweils erreicht werden, dies aber bei konservativer Planung für die Folgejahre nicht mehr der Fall wäre.
(204)
Die zusätzliche Prämie sollte rückwirkend ab dem 31. März 2009 erhoben und für Teile von Geschäftsjahren zeitanteilig berechnet werden. Die zusätzliche Prämie sollte zusammen mit der Grundprämie gezahlt werden, solange die Common-Equity-Quote der HSH mindestens 10 % („Mindest-Common-Equity-Quote“) beträgt.
(205)
Damit die Rentabilität der HSH nicht durch die Entrichtung der zusätzlichen Prämie gefährdet wird, sollte der Claw-back-Mechanismus einen Besserungsschein beinhalten. Der Besserungsschein sollte eine Laufzeit bis zum 31. Dezember [2030-2040] haben. Sollte die Common-Equity-Quote der HSH aufgrund der zu zahlenden zusätzlichen Prämie unter die Mindest-Common-Equity-Quote fallen, so wird die Zahlung gegen Gewährung eines Besserungsscheins auf einen späteren Zeitpunkt verschoben. Überschreitet die Common-Equity-Quote die Mindest-Common-Equity-Quote wird der Besserungsschein bis zur Mindest-Common-Equity-Quote wieder zurückgezahlt. Durch diesen Mechanismus verfügt die HSH über die nötige Flexibilität, er stellt jedoch gleichzeitig sicher, dass die Rückzahlung erfolgt, sobald die HSH wieder zahlen kann.
(206)
Der aufgeschobene Anspruch auf die zusätzliche Prämie sollte während der Laufzeit des Besserungsscheins vollständig wieder aufleben. Die zusätzliche Prämie ist längstens zahlbar bis zum 31. Dezember [2015-2025]. Ungeachtet dessen sollten die Grundprämie und die zusätzliche Prämie längstens bis zu dem Zeitpunkt, an dem die Summe aus Teilkündigungen und Inanspruchnahme der Garantie 10 Mrd. EUR ergibt, zahlbar sein.
(207)
Zweitens sollte der HSH Finanzfonds AöR und der HSH auferlegt werden, den am 2. Juni 2009 geschlossenen Garantiebereitstellungsvertrag dahingehend zu ändern, dass ein Anspruch der HSH Finanzfonds AöR gegen die HSH auf eine Einmalzahlung von 500 Mio. EUR begründet wird. Um eine weitere Reduzierung der Eigenkapitalquote der HSH zu vermeiden, sollte die HSH diesem Anspruch durch Ausgabe von Stammaktien im Zuge einer Kapitalerhöhung nachkommen. Der Ausgabepreis ist anhand des Wertes der HSH an dem Tag des Hauptversammlungsbeschlusses über eine solche Kapitalerhöhung und des Nettowertes des Anspruchs auf die Einmalzahlung zu berechnen. Die HSH sollte direkt an die HSH Finanzfonds AöR (und damit indirekt an die öffentlichen Eigentümer) Aktien in Höhe des Nettowerts des Anspruchs ausgeben.
(208)
Die Kapitalerhöhung kann entweder im Wege einer ordentlichen Sachkapitalerhöhung unter Ausschluss des Bezugsrechts der Minderheitsaktionäre oder im Wege einer gemischten Sach-/Barkapitalerhöhung mit Bezugsrecht aller Aktionäre außer der HSH Finanzfonds AöR bezüglich des Baranteils erfolgen. Es bleibt der HSH Finanzfonds AöR und der HSH vorbehalten, die Form der Kapitalerhöhung zu wählen, die eine zügigere Umsetzung und Eintragung in das Handelsregister garantiert.
(209)
Wenn der Garantiebereitstellungsvertrag geändert wird, schwankt der absolute Betrag der zusätzlichen Prämie entsprechend der Höhe der tatsächlich von der HSH Finanzfonds AöR gedeckten Verluste (d. h., je höher die von der HSH Finanzfonds AöR absorbierten Verluste, desto höher die Rückzahlung). Die Rückzahlungen, die sich insgesamt aus den beiden oben beschriebenen Bedingungen der Kommission für die drei in Randnummer (46) beschriebenen Szenarien ergeben, sind in der nachstehenden Tabelle zusammengefasst.
Tabelle 13
Claw-back über Grundprämie, Einmalzahlung und zusätzliche Prämie
(In Mio. EUR)
Szenario 1
(keine Garantieziehung: 0 EUR)
Szenario 2
(Garantieziehung: 5 Mrd. EUR)
Szenario 3
(Garantie-ziehung: 10 Mrd. EUR)
Grundprämie (400 bps auf ausstehenden Nennwert der Garantie)
[ 1,5]
[ 2,5]
[ 4]
davon Kapitalentlastungsvergütung ([ca. 220] bps auf ausstehenden Nennwert der Garantie)
[700-900]
[1 200-1 600]
[1 800-2 500]
In der Grundprämie enthaltene zusätzliche Rückzahlung
[500-800]
[1 000-1 400]
[1 500-2 000]
Zusätzliche Prämie (385 bps auf letztlich gezogenen Garantiebetrag)
0
[1 500-2 500]
[3 500-4 500]
Einmalzahlung in Form von Aktien
500
500
500
Insgesamt geleisteter Claw-back
[1 000-1 300]
[3 000-4 400]
[5 500-7 000]
Weitere erforderliche Rückzahlungen
(…)
(…)
(…)
(210)
Die Kommission räumt ein, dass trotz der zusätzlichen Auflagen der Vergütungsmechanismus für alle drei Szenarien in Tabelle 13 nach wie vor nur eine partielle Rückzahlung der insgesamt bestehenden Differenz von [2,5-10] EUR zwischen dem tatsächlichen wirtschaftlichen Wert und dem garantierten Wert ([…] EUR im ersten Szenario, […] EUR im zweiten Szenario und […] EUR im dritten Szenario) erfolgen wird.
(211)
Die Kommission hat jedoch die in Rede stehende Risikoabschirmung (einschließlich der zusätzlichen Auflagen bezüglich der Vergütung) mit genehmigten Entlastungsmaßnahmen für andere Banken verglichen. Die Kommission weist außerdem darauf hin, dass Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung bei der Würdigung von Entlastungsmaßnahmen, bei denen keine angemessene Vergütung gezahlt werden kann, einen gewissen Spielraum lässt, wenn die betreffende Maßnahme durch tiefgreifende Umstrukturierungen und/oder einen Claw-back-Mechanismus untermauert wird. Ferner weist die Kommission darauf hin, dass sie im Rahmen ihrer Beschlusspraxis sowohl Maßnahmen mit vollständiger Rückzahlung (z. B. bei ING (67) oder der LBBW (68)) als auch Maßnahmen, in denen keine Rückzahlung erfolgte, jedoch eine sehr weitreichende Umstrukturierung vorgenommen wurde (z. B. bei der Parex Banka (69)), genehmigt hat.
(212)
Die Risikoabschirmung sieht eine partielle Rückzahlung in Verbindung mit einer weitreichenden Umstrukturierung vor. Sie erfüllt somit die Voraussetzungen von Randnummer 41 der Impaired-Assets-Mitteilung und fällt in das Spektrum der Maßnahmen, die die Kommission bislang in ihrer Beschlusspraxis genehmigt hat. Der HSH-Garantievergütungsmechanismus ermöglicht zudem in allen möglichen Szenarien eine partielle Rückzahlung. Wenn wie zum Beispiel im Szenario 3 die volle Garantiesumme in Anspruch genommen werden würde, betrüge der entsprechende partielle Rückzahlungsbetrag […] % der erforderlichen Rückforderung. Gleichzeitig wird sich, wie nachstehend in den Randnummern (266) bis (270) dargelegt, aus der Umstrukturierung der HSH eine Reduzierung der Bilanzsumme um 61 % ergeben. In Anbetracht der derzeitigen weitreichenden Umstrukturierung steht diese partielle Rückzahlung im Einklang mit der Beschlusspraxis der Kommission. Deshalb vertritt die Kommission die Auffassung, dass die Entlastungsmaßnahmen als mit der Impaired-Assets-Mitteilung vereinbar betrachtet werden können, sofern die vorgenannten und in Anhang II näher beschriebenen Auflagen erfüllt werden.
9.2.2.7. Schlussfolgerung
(213)
Aus den vorstehenden Gründen kommt die Kommission zu dem Schluss, dass ihre wettbewerbsrechtlichen Bedenken bezüglich der Risikoabschirmung durch die Stellungnahmen Deutschlands und sonstiger Beteiligter nicht ausgeräumt worden sind. Die Kommission ist der Ansicht, dass die Risikoabschirmung, was die in Abschnitt 9.2.2 dieses Beschlusses geprüften Aspekte betrifft, nicht mit der Impaired-Assets-Mitteilung im Einklang steht. Bei Erfüllung der in Anhang II aufgeführten Auflagen könnte jedoch eine Vereinbarkeit mit dem Binnenmarkt erreicht werden.
9.2.3. VEREINBARKEIT DES GEÄNDERTEN UMSTRUKTURIERUNGSPLANS MIT DEM BINNENMARKT
9.2.3.1. Umfang der erforderlichen Umstrukturierung
(214)
In der Umstrukturierungsmitteilung sind die Beihilfevorschriften festgelegt, die für die Umstrukturierung von Finanzinstituten im Hinblick auf Maßnahmen gelten, die bis einschließlich 31. Dezember 2010 bei der Kommission angemeldet werden. Daher wird der geänderte Umstrukturierungsplan der HSH auf dieser Grundlage geprüft. Um mit Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV vereinbar zu sein, muss die Umstrukturierung von Finanzinstituten im Kontext der derzeitigen Finanzkrise nach der Umstrukturierungsmitteilung gewährleisten, dass
a)
die langfristige Rentabilität der HSH wiederhergestellt wird;
b)
der Begünstigte einen ausreichenden Eigenbeitrag leistet (Lastenverteilung) und
c)
ausreichende Maßnahmen zur Begrenzung von Wettbewerbsverfälschungen getroffen werden.
(215)
Im Einklang mit ihrer Beschlusspraxis während der Finanzkrise fügt die Kommission bei der Prüfung von Umstrukturierungsbestimmungen den Betrag von Liquiditätsgarantien dem Beihilfebetrag nicht hinzu.
9.2.3.2. Wiederherstellung der langfristigen Rentabilität
(216)
In der Eröffnungsentscheidung wurden Zweifel daran geäußert, dass die HSH zur Wiederherstellung ihrer langfristigen Rentabilität in der Lage ist. Diese Zweifel wurden durch eine eingehende Prüfung der Rentabilität bestärkt, die nach der Annahme der Eröffnungsentscheidung durchgeführt wurde.
(217)
In der Eröffnungsentscheidung wurden drei wesentliche Schwachstellen festgestellt, die die langfristige Rentabilität der HSH wahrscheinlich gefährden und im ursprünglichen Umstrukturierungsplan nicht ausreichend berücksichtigt wurden: a) die Abhängigkeit der HSH vom Geld- und Kapitalmarkt, b) ihre Abhängigkeit von volatilen und zyklischen Tätigkeiten und c) der große Umfang ihrer Kapitalmarkttätigkeiten im Verhältnis zu ihren Banktätigkeiten. Ferner wurden Zweifel an der Zuverlässigkeit der Wachstumsraten und anderen dem ursprünglichen Umstrukturierungsplan zugrunde liegenden Prognosen geäußert.
(218)
Die Prüfung deckte hinsichtlich der Finanzierungssituation der HSH Folgendes auf: a) eine schwache Finanzierungsstruktur mit begrenzten Quellen für eine langfristige stabile Finanzierung, da insbesondere nach der „Grandfathering-Klausel“ emittierte staatlich garantierte Anleihen nach und nach fällig werden und refinanziert werden müssen, b) eine große Abhängigkeit von Sparkassen als bevorzugter Finanzierungsquelle und c) einen Mangel an auf USD lautenden Finanzierungen.
(219)
In der Eröffnungsentscheidung (70) wurde hervorgehoben, dass die HSH 2014 [60-110] Mrd. EUR auf dem Geld- und Kapitalmarkt refinanzieren muss; gleichzeitig wurden Bedenken geäußert, dass die HSH dazu nicht in der Lage sein würde. Die Kommission hatte eine Lücke von rund [15-30] Mrd. EUR festgestellt, für deren Schließung die HSH keine spezifischen Finanzierungsquellen eingeplant und zugewiesen hatte. Wie in Randnummer (54) ausgeführt, wies der Finanzierungsplan der HSH eine Lücke von 48 Mrd. EUR auf, die auf der Grundlage von Prognosen für Eigenkapital und Derivate im Einklang mit Daten aus der Vergangenheit angepasst und mit etwa [15-30] Mrd. EUR an ungedecktem Finanzierungsbedarf angegeben werden kann. Durch die Bilanzsummenreduktion auf Konzernebene um 34 Mrd. EUR auf 120 Mrd. EUR bis Ende 2014 (im Vergleich zu 150 Mrd. EUR im ursprünglichen Umstrukturierungsplan) wird jedoch der Finanzierungsbedarf auf dem Geld- und Kapitalmarkt sowie der Druck auf die Finanzierungssituation der HSH gesenkt. So wird die Finanzierungslücke geschlossen, für die die HSH keine spezifischen Finanzierungsquellen vorgesehen hat. Des Weiteren hat die HSH belegt, dass ihre Prognosen zum geplanten Bodensatz im Vergleich zum derzeitigen und früheren Finanzierungsniveau aus dieser Quelle konservativ angesetzt sind. Die Kommission ist daher der Auffassung, dass der Finanzierungsbedarf in Höhe von [15-25] Mrd. EUR, zu dessen Deckung keine Finanzierungsquellen vorgesehen sind, durch Eigenkapital, überschüssige Einlagen und kurzfristige Finanzierungen (besicherte und unbesicherte Finanzierungen) ohne negative Auswirkungen auf die Finanzierungskosten der HSH gedeckt werden kann. Somit muss die HSH keine neuen Finanzierungsquellen finden und kann sich bei ihrem gesamten Finanzierungsbedarf bis 2014 auf festgestellte und bestehende Quellen stützen.
(220)
Zur Abhängigkeit von Sparkassen als bevorzugter Finanzierungsquelle (siehe Randnummer (95)) stellt die Kommission fest, dass mit der Senkung des Risikoprofils der HSH auch die Bedeutung der Sparkassen gegenüber anderen Quellen zurückgeht. Die im geänderten Umstrukturierungsplan vorgesehene zusätzliche Bilanzsummenreduktion (um 30 Mrd. EUR im Vergleich zum ursprünglichen Umstrukturierungsplan, siehe Randnummer (51)) wird den neuen Finanzierungsbedarf und die Finanzierungslücke beträchtlich verkleinern. Durch die vorgesehene Finanzierungsmischung zum Ende der Umstrukturierungsphase (siehe Tabelle 7 und Randnummer (93)) wird die Abhängigkeit der HSH von kurzfristigen unbesicherten Finanzierungen gesenkt, wodurch sie auch weniger stark durch Liquiditätskrisen gefährdet ist. Die HSH wird ihre Finanzierung außerdem im Verhältnis stärker auf gedeckte Anleihen stützen, die in Deutschland strikte Emissionsauflagen erfüllen und als stabile und relativ günstige Finanzierungsquelle betrachtet werden können.
(221)
Der Mangel an auf USD lautenden Finanzierungen der HSH stellt eine weitere wichtige Schwachstelle im Geschäftsprofil der HSH dar. Ende 2010 lauteten etwa [20-30] % der Gesamtvermögenswerte der HSH auf USD; dies entspricht [50-70] Mrd. USD, wovon lediglich [15-20] Mrd. USD ([20-25] %) direkt in USD finanziert wurden. Die Lücke wird durch Devisenswapgeschäfte geschlossen, die regelmäßig verlängert werden. Aufgrund der anhaltenden Ausweitung des EUR/USD-Devisenswaps seit dem Ausbruch der Finanzkrise kostet diese Finanzierungsstrategie im Vergleich zu einer auf USD lautenden Finanzierungsstrategie zusätzlich etwa [20-30] Basispunkte. Des Weiteren birgt diese Strategie eine Reihe von Risiken. Hierzu zählen a) potenzielle zusätzliche Kosten, die sich aus wahrscheinlichen Diskrepanzen zwischen tatsächlichen und erwarteten Cashflows aus USD-Vermögenswerten ergeben, b) die erhöhte Volatilität der kurzfristigen Liquiditätsposition aufgrund der Verpflichtung zum Margenausgleich in Verbindung mit den Swap-Positionen (71) und c) die erhöhte Exposition in Bezug auf das Gegenparteiausfallrisiko aufgrund der Tatsache, dass Swaps außerbörslich gehandelt werden und die HSH das Gegenparteiausfallrisiko für diese Transaktionen voll trägt. Da die Verringerung des Risikoprofils der HSH jedoch hauptsächlich in Segmenten stattfindet, in denen auf USD lautende Vermögenswerte entstehen (z. B. Flugzeug-, Schiffs- und Auslandsimmobilienfinanzierung), trägt sie auch wesentlich zur Verringerung des Finanzierungsbedarfs in USD bei. Des Weiteren hat sich die HSH verpflichtet, den Anteil des USD-Geschäfts der Kernbank, das durch USD-Funding refinanziert wird, bis Ende 2014 auf mindestens […] % zu erhöhen.
(222)
Zusammenfassend ist festzustellen, dass die von der Kommission geäußerten Bedenken durch die vorgeschlagenen Maßnahmen ausgeräumt werden. Die Maßnahmen sollten gewährleisten, dass die HSH auf dem richtigen Weg ist, im Hinblick auf Volumen, Fälligkeit, Vorrangigkeit, Sicherheit und Währungen eine nachhaltigere und stabilere Finanzierungsmischung zu entwickeln. Die Verpflichtung, bis Ende 2012 und damit vor Ablauf der vom Baseler Ausschuss für Bankenaufsicht hierfür festgesetzten Frist eine NET Stable Funding Ratio und eine Liquidity Coverage Ratio […] zu erreichen, wird eine Kontrolle der Fortschritte der HSH in diesem Bereich ermöglichen und dürfte dazu beitragen, dass sie die Qualität und Stabilität ihrer Finanzierung weiter verbessert und ausreichend überschüssige Liquidität für Stresssituationen vorhält.
(223)
In der Eröffnungsentscheidung (72) wurde in Frage gestellt, dass die HSH ihre langfristige Rentabilität sicherstellen kann, indem sie sich auf eine Expansion der zyklischen und volatilen Geschäftssegmente (73) konzentriert. Die eingehende Rentabilitätsprüfung bestärkte diese Bedenken, da sie ergab, dass ein wachsender Anteil der Nettozinserträge der HSH durch volatile und zyklische Tätigkeiten erzielt wird (74). Als besonders problematisch wurde die relativ große Bedeutung der Schiffs- und Flugzeugfinanzierung eingestuft. Im geänderten Umstrukturierungsplan wird jedoch der Aspekt der zyklischen Natur der Vermögenswerte angemessen berücksichtigt und gleichzeitig die HSH-Franchise im Geschäftsbereich Shipping gewahrt.
(224)
Der zusätzliche Abbau von Vermögenswerten im Umfang von [30-35] Mrd. EUR (auf 82 Mrd. EUR im Jahr 2014) wird vollständig bei der Kernbank und insbesondere bei zyklischen und volatilen Tätigkeiten vorgenommen. Die HSH wird ihre Aktivitäten im Bereich Flugzeugfinanzierungen einstellen. Die bestehenden Vermögenswerte im Bereich Flugzeugfinanzierung im Umfang von [3-8] Mrd. EUR werden bis Ende [2011-2012] auf die Restructuring Unit übertragen und abgewickelt. Die HSH verpflichtet sich, keine neuen Geschäfte in diesem Bereich zu tätigen. Außerdem verpflichtete sie sich, ihre Gesamtvermögenswerte innerhalb der Kernbank im Geschäftsbereich Shipping bis Ende 2014 auf 15 Mrd. EUR zu senken. Dies wird erreicht, indem weitere [0,5-2] Mrd. EUR bis Ende [2011-2012] auf die Restructuring Unit übertragen und das Neugeschäftsvolumen beschränkt werden. Der Gesamtbetrag von 15 Mrd. EUR der Vermögenswerte im Bereich Schiffs- und Luftfahrtfinanzierung steht im Vergleich zu einem Wert von [25-30] Mrd. EUR im Jahr 2008.
(225)
Zudem sollen die Gesamtvermögenswerte des Geschäftsbereichs Immobilien bis Ende 2014 auf 13 Mrd. EUR gesenkt werden, da das neue internationale Immobiliengeschäft für deutsche Firmenkunden eingestellt und das andere Neugeschäft eingeschränkt wird. Ferner wird das Firmenkundengeschäft bis 2014 durch geringere Neugeschäftsvolumen deutlich eingeschränkt.
(226)
Die Verringerung insgesamt geht mit einer Verbesserung der Risikoverwaltungsverfahren der HSH einher. Insbesondere arbeitet die HSH daran, vor allem im Geschäftsbereich Shipping große Einzelrisiken zu beschränken. Sie hat sich außerdem verpflichtet, bestehende große Einzelrisiken auf […] Mio. EUR zu senken und neue Einzelrisiken auf maximal […] Mio. EUR zu begrenzen.
(227)
In Randnummer 62 der Eröffnungsentscheidung äußerte die Kommission Bedenken im Hinblick auf den Umfang des Kapitalmarktgeschäfts der HSH, das trotz der Neuausrichtung auf regionale Tätigkeiten noch immer als unverhältnismäßig groß angesehen wurde. Insbesondere trug der Eigenhandel zu den Schwierigkeiten der HSH bei.
(228)
Die Bilanzsummenreduktion wird zu einer erheblichen Reduzierung der Kapitalmarktaktivitäten der HSH führen. Letztere werden bis 2014 auf einen Umfang von [25-35] Mrd. EUR an Vermögenswerten in der Kernbank reduziert. Im Vergleich dazu belief sich der Umfang 2008 auf 98,8 Mrd. EUR. Ferner sagte Deutschland zu, dass die HSH keinen Eigenhandel betreiben werde. Die HSH wird Handelstätigkeiten nur in dem Umfang eingehen, der für die Ausführung von Kundenaufträgen, zum Zwecke des Hedgings für das Kundengeschäft bzw. zur Liquiditätssteuerung im Bereich Treasury sowie zur Verwaltung der Bilanzsumme (in jedem Fall bis zu einer Wertgrenze gemessen mit einem maximalen Value-at-Risk (VaR)) notwendig ist. Folglich werden die in der Eröffnungsentscheidung geäußerten Bedenken mit diesen Maßnahmen ausgeräumt.
(229)
Die schwache Kapitalstruktur der HSH stellt ein weiteres mögliches Hindernis für ihre langfristige Rentabilität dar. Insbesondere im Hinblick auf die nachstehenden Punkte war es fraglich, ob die erwartete geringe Kapitalisierung, die im ursprünglichen Umstrukturierungsplan zum Ende der Umstrukturierungsphase vorgesehen war (eine Tier-1-Quote von [rund 9] %), angemessen ist: a) die zyklische und volatile Natur des Geschäftsprofils der HSH, die einen zusätzlichen Kapitalpuffer notwendig macht, um wiederkehrende, erhöhte korrelierte Verluste abzufangen, b) die Auswirkungen der Finanzkrise auf das Kapital der HSH (75) und c) die Einführung der neuen Basel-III-Regeln, durch die die neue, aufsichtsrechtlich geforderte Mindestkapitalhöhe (76) deutlich angehoben wird. Es ist außerdem anzunehmen, dass Marktteilnehmer und insbesondere Institutionen, die wahrscheinlich ungesicherte Finanzierungsmittel auf dem Geld- und Kapitalmarkt anbieten, höhere Kapitalquoten erwarten.
(230)
Die weitere Senkung des Risikoprofils der HSH, die Einbehaltung von Gewinnen und die Kapitalerhöhung um 500 Mio. EUR im Jahr 2013 werden die Kapitalisierung der HSH deutlich verbessern. Ende 2014 dürfte ihre Common-equity-Quote bei über 10 % und die Tier-1-Quote bei über 12 % liegen. Diese Zahlen stehen den im ursprünglichen Umstrukturierungsplan vorgesehenen Quoten von [rund 7] % bzw. [rund 9] % gegenüber. Sie entsprechen eher den neuen Kapitalnormen für Banken. Ein Teil dieser Verbesserungen ist zwar mit der noch immer beträchtlichen Verringerung der risikogewichteten Vermögenswerte verbunden, die durch die Risikoabschirmung bedingt ist, die Kapitalstruktur würde sich jedoch in jedem Fall verbessern. Diese Verbesserung muss im Zusammenhang mit der Verringerung des Risikoprofils der Bilanz der HSH und insbesondere der Verringerung des Anteils an zyklischen Vermögenswerten gesehen werden.
(231)
Ferner lautete eine der von der Kommission erlassenen Auflagen für die Vereinbarkeit der Vergütung der Risikoabschirmung sowie der Rückzahlung mit dem Binnenmarkt, dass die HSH die Risikoabschirmung nicht kündigen darf, wenn dies dazu führen würde, dass die Common-equity-Quote während der Umstrukturierungsphase unter die festgelegten Werte sinkt und vor allem zum 31. Dezember 2014 auf unter 10 % fällt (siehe Randnummer (203)). So wird sichergestellt, dass die HSH in der Lage ist, während der Umstrukturierungsphase eine angemessene Kapitalisierung aufrechtzuerhalten, selbst wenn es zu einer Verschlechterung der wirtschaftlichen Situation kommt. Dieser Mechanismus sollte dazu beitragen, dass die HSH das Vertrauen der Geschäftspartner am Markt wiedergewinnt. Der geänderte Umstrukturierungsplan der HSH sieht vor, dass diese bis [2014-2016] ganz aus der Garantie aussteigen wird; dann dürfte die Common-Equity-Quote bei [ 10] % liegen.
(232)
Abschließend lässt sich feststellen, dass sich die Kapitalstruktur der HSH durch die vorgeschlagenen Maßnahmen verbessert, so dass sie mit den neuen internationalen Normen im Einklang steht. Die verbesserten Kapitalquoten und die höhere Stressresistenz werden sich mittelfristig positiv auf die Finanzierungskosten der HSH auswirken.
(233)
In der Eröffnungsentscheidung (Erwägungsgründe 60 und 63) wurden Zweifel an der Verlässlichkeit bestimmter Prognosen geäußert, auf die bei der Planung der HSH zurückgegriffen wurde. Diese Zweifel bezogen sich insbesondere auf Prognosen für a) das Wachstum der wichtigsten Geschäftssegmente, b) das Wachstum der nicht aus Zinserträgen stammenden Einnahmen, c) die Margen in den wichtigsten Geschäftssegmenten und d) die Entwicklung der Risikovorsorge.
(234)
Die Kommission befand die Wachstumsprognosen vor allem in den Segmenten Shipping, Transport und Firmenkunden für zu optimistisch. Es wurde daher in Frage gestellt, ob die HSH die vorgesehenen Gesamterträge erzielen kann. Der geänderte Umstrukturierungsplan basiert jedoch auf angemesseneren Wachstumsprognosen für die Segmente Shipping und Firmenkunden (siehe Tabelle 5). Da die HSH nun aus dem Flugzeugfinanzierungsgeschäft aussteigen wird, ist die Wachstumsrate in diesem Segment nicht mehr von Bedeutung. Wie in Tabelle 5 und 6 dargestellt, sind die für die Planung der Segmente Shipping und Firmenkunden angesetzten Wachstumsraten erheblich niedriger als die im ursprünglichen Umstrukturierungsplan vom 1. September 2009 verwendeten. Des Weiteren entsprechen sie dem absoluten Geschäftsvolumen, das die HSH in diesen Branchen angesichts ihres Marktanteils und des Gesamtmarktvolumens eher erreichen dürfte.
(235)
Die HSH hat außerdem ihre Prognosen für das Wachstum bei den nicht aus Zinserträgen stammenden Einnahmen überprüft. Es wird angenommen, dass die nicht aus Zinserträgen stammenden Einnahmen im Zeitraum 2010-2014 durchschnittlich etwa [7-12] % der Nettozinserträge der Kernbank ausmachen werden. Angesichts der Absicht der HSH, das Cross-Selling von Produkten zwischen ihren Finanzmarktsegmenten und anderen Geschäftsbereichen zu verbessern, scheint dieses Ziel erreichbar.
(236)
In der Eröffnungsentscheidung wurden die im ursprünglichen Umstrukturierungsplan angesetzten Margenprognosen in Frage gestellt. Die neuen Geschäftsmargen Ende 2010 fielen jedoch tatsächlich höher aus als ursprünglich angenommen und die Planungsprognosen wurden entsprechend angepasst.
(237)
In der Eröffnungsentscheidung wurde in Frage gestellt, ob die HSH in der Lage sein wird, die nächste Rezession zu überstehen, ohne wieder staatliche Beihilfen in Anspruch nehmen zu müssen, und somit ihre langfristige Rentabilität angezweifelt. Diese Bedenken basierten auf den folgenden Schwachstellen: a) einer fragilen Finanzierungsstruktur und insbesondere einer bevorstehenden großen Finanzierungslücke sowie einer chronische Knappheit an auf USD lautenden Finanzierungen, b) dem Schwerpunkt auf zyklischen und volatilen Tätigkeiten, die wahrscheinlich zu wiederkehrenden großen, korrelierten Verlusten führen und c) einer zu geringen Kapitalisierung, um solche Verluste auffangen zu können. Die im geänderten Umstrukturierungsplan enthaltenen zusätzlichen Maßnahmenvorschläge sind jedoch geeignet, die Zweifel der Kommission auszuräumen. Der geänderte Umstrukturierungsplan baut auf realistischeren und nachvollziehbareren Prognosen auf und zeichnet daher ein verlässlicheres Bild der Rentabilität der HSH. Das sich ergebende Bild ist das einer Bank, die am Ende der Umstrukturierungsphase angemessen mit Kapital ausgestattet sein wird, einen geringeren Anteil ihrer Transaktionen auf stark zyklische Segmente ausrichtet und eine stabilisierte, jedoch noch immer schwierige Finanzierungsstruktur aufweisen wird, wobei die Kontrollinstrumente (die NET Stable Funding Ratio und der Anteil der auf USD lautenden Finanzierungen) dazu beitragen sollten, dass die HSH sich mittelfristig auf eine kontinuierliche Verbesserung in diesem Bereich konzentriert. Die HSH sollte daher nun über die Kapitalgrundlage und die notwendige Finanzierungsstruktur verfügen, um eine Rezession ohne Inanspruchnahme staatlicher Beihilfen überstehen zu können. Im Hinblick auf die Gesamtrentabilität der HSH zeigt der geänderte Umstrukturierungsplan, dass die Eigenkapitalrendite der HSH während der Umstrukturierungsphase 2014 [5-10] % erreichen wird (77). In absoluten Zahlen ist dieser Prozentsatz niedrig, sollte jedoch infolge des deutlich niedrigeren Risikoprofils der HSH stabiler sein. Er sollte daher als deutliche Verbesserung gegenüber den Prozentsätzen angesehen werden, die in den zehn Jahren vor der Krise festzustellen waren.
9.2.3.3. Eigenbeitrag der Minderheitsaktionäre und Einbindung in die Lastenverteilung
(238)
Um Wettbewerbsverfälschungen zu begrenzen und moralischen Risiken vorzubeugen, sollten nach der Umstrukturierungsmitteilung a) die Umstrukturierungskosten und gleichzeitig b) der Beihilfebetrag begrenzt werden; außerdem ist ein wesentlicher Eigenbeitrag erforderlich. Nach der Umstrukturierungsmitteilung sollten die Banken zur Finanzierung der Umstrukturierung ferner zunächst ihre Eigenmittel verwenden, um die Beihilfe auf das erforderliche Minimum zu beschränken. Die mit der Umstrukturierung verbundenen Kosten sollten nicht ausschließlich vom Staat, sondern auch von denjenigen, die in die HSH investiert haben, getragen werden. Zu letzteren zählen Anteilseigner und Inhaber von nachrangigen Schuldverschreibungen.
9.2.3.3.1. Eigenbeitrag, Lastenverteilung und Beschränkung der Beihilfe auf das erforderliche Minimum
(239)
In Randnummer 65 der Eröffnungsentscheidung stellte die Kommission fest, dass der Umfang des Eigenbeitrags, der in Form der vorgeschlagenen Veräußerungen geleistet werden sollte, vage war. Deutschland hat zugesagt, dass die HSH bis zum Ende der Umstrukturierungsphase [100-120] Tochtergesellschaften veräußern wird. Die HSH hat bereits [30-40] dieser [100-120] Tochtergesellschaften veräußert und erwartet, dass sämtliche Veräußerungen spätestens zum […] abgeschlossen werden. Die erzielten Einnahmen und Gewinne werden zur Deckung der Umstrukturierungskosten verwendet. Die zu veräußernden finanziellen Beteiligungen sind in Anhang II aufgeführt und umfassen die HSH Real estate AG, […], die DekaBank und die […], die größten HSH-Tochtergesellschaften.
(240)
Ferner sagte Deutschland zu, dass die HSH bis 31. Dezember 2014 keine Übernahmen tätigen wird.
(241)
Die Kommission ist der Auffassung, dass die in Randnummer (239) und (240) dargelegten Maßnahmen zum Eigenbeitrag nicht gewährleisten, dass die HSH unter den derzeitigen finanziellen Umständen den größtmöglichen Eigenbeitrag zu den Umstrukturierungskosten leistet. Im Einklang mit Randnummer 26 der Umstrukturierungsmitteilung ist die Kommission insbesondere der Auffassung, dass im Kontext einer Umstrukturierung ein im Ermessen der begünstigten Banken erfolgender Verlustausgleich (beispielsweise durch Freisetzung von Rückstellungen oder Verringerung des Eigenkapitals) zur Sicherstellung von Dividenden- und Kuponzahlungen für im Umlauf befindliche nachrangige Verbindlichkeiten mit dem Ziel der Beschränkung der Beihilfe auf das erforderliche Minimum grundsätzlich nicht vereinbar ist. Insbesondere sollten Finanzinstrumente mit Eigenkapitalkomponenten an entstandenen Verlusten beteiligt werden.
(242)
Da Deutschland es ablehnt, zusätzliche Maßnahmen zum Eigenbeitrag vorzuschlagen, kann die Beihilfe nach Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 659/199 nicht als mit dem Binnenmarkt vereinbar erklärt werden. Solche Maßnahmen können jedoch auferlegt werden.
(243)
Die Kommission erlegt der HSH daher auf, dass sie während der Umstrukturierungsphase keine Zahlungen auf gewinnabhängige Eigenkapitalinstrumente (wie hybride Finanzinstrumente und Genussscheine) leisten darf, soweit diese nicht vertraglich oder gesetzlich geschuldet sind. Nach Auffassung der Kommission ist Teil eines solchen Dividendenverbots, dass diese Instrumente auch an Verlusten beteiligt werden, wenn die Bilanz der HSH ohne Auflösung von Rücklagen und Reserven einen Verlust ausweisen würde. Eine Teilnahme an Verlustvorträgen aus Vorjahren sollte nicht stattfinden.
(244)
Um sicherzustellen, dass die Bankeigentümer während der Umstrukturierungsphase im größtmöglichen Umfang an der Wiederherstellung einer angemessenen Kapitalbasis teilnehmen (siehe Randnummern (229) bis (231)), würde die Kommission auch alle Dividendenzahlungen während der Umstrukturierungsphase als Verstoß gegen den Grundsatz der Beschränkung der Beihilfe auf das erforderliche Minimum erachten. Daher vertritt die Kommission den Standpunkt, dass die HSH bis einschließlich Ende des Geschäftsjahres 2014 keine Dividenden ausschütten sollte.
9.2.3.3.2. Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung
(245)
In der Eröffnungsentscheidung (Erwägungsgründe 66 bis 72) vertrat die Kommission den vorläufigen Standpunkt, dass die Anteile der Minderheitsaktionäre, die sich nicht an der Rekapitalisierung der HSH im Mai 2009 beteiligt hatten, nicht ausreichend verwässert wurden. So sah der ursprüngliche Umstrukturierungsplan keine angemessene Lastenverteilung vor, die eine Bewertung der Beihilfe für die HSH als mit dem Binnenmarkt vereinbar zugelassen hätte. Des Weiteren warf die Kommission die Frage auf, ob die Minderheitsaktionäre selbst möglicherweise durch die staatliche Beihilfe begünstigt wurden, indem sie übermäßig hohe Anteile an der HSH behielten. Die Kommission kam zu dem Schluss, dass die Maßnahme eine potenzielle mittelbare Beihilfe zugunsten der Minderheitsaktionäre umfasste, die mit dem Binnenmarkt unvereinbar sein könnte, falls keine Mechanismen zur Gewährleistung einer angemessenen Lastenverteilung eingerichtet würden (Randnummer 73 der Eröffnungsentscheidung).
(246)
Zunächst stellt die Kommission fest, dass entgegen der Stellungnahme der Sparkassenverbände, sie habe bisher in keiner anderen Rekapitalisierungen betreffenden Beihilfesache die Sekundäreffekte mittelbarer Beihilfen geprüft (siehe Randnummer (130)), mittelbare Beihilfen sehr wohl im Zusammenhang mit einer großen Bandbreite an Beihilfemaßnahmen im Rahmen einer Reihe von Beschlüssen bzw. Entscheidungen untersucht wurden (78).
(247)
Die Kommission erinnert daran, dass Artikel 107 Absatz 1 AEUV nach ständiger Rechtsprechung staatliche Eingriffe nicht im Hinblick auf deren Gründe oder Ziele, sondern deren Auswirkungen unterscheidet (79). Der den Minderheitsaktionären indirekt gewährte Vorteil entstand dadurch, dass die öffentlichen Eigentümer auf die zusätzliche Beteiligung an der HSH verzichteten, die sie erhalten hätten, wenn der Preis der neuen Anteile korrekt festgesetzt worden wäre. Es besteht ein kausaler Zusammenhang zwischen den aus staatlichen Mitteln gewährten Beihilfen an die HSH und dem Vorteil für die Minderheitsaktionäre.
(248)
Die Kommission teilt ferner nicht die geltend gemachte Auffassung, dass der Vorteil für die Minderheitsaktionäre nicht dem Staat zuzurechnen sei, da die Entscheidung über die Rekapitalisierung sowie über die Anzahl der Anteile und deren Preis auf der Hauptversammlung der Anteilseigner gefasst wurde (siehe Randnummer (129)). Bei der genannten Versammlung waren die öffentlichen Eigentümer jedoch als Anteilseigner vertreten und handelten in ihrer Eigenschaft als öffentliche Einrichtungen (80). Daraus ergibt sich, dass zum damaligen Zeitpunkt eine politische Debatte über die Zukunft der HSH stattfand.
(249)
Die wichtigsten Stellungnahmen Deutschlands und der Minderheitsaktionäre beziehen sich auf das Argument, dass eine geringere Verwässerung keine Beihilfe darstelle und dass eine Verwässerung in jedem Fall schlicht Ergebnis der für die Kapitalerhöhung gewählten Parameter, d. h. der Anzahl und des Preises der Anteile, sei. Im Hinblick auf diese Parameter wiesen Deutschland und die Minderheitsaktionäre darauf hin, dass die Bewertung von PwC, einem angesehenen Unternehmen, im Einklang mit anerkannten Bewertungsnormen vorgenommen wurde. Die Bewertung basierte auf der Annahme, dass die HSH 2013 wieder über ein A-Rating verfügen würde, wofür gute Gründe sprächen. Die Sparkassenverbände und Flowers stimmen Deutschland in diesem Punkt zu. Sie bringen vor, dass der Ausgabepreis der neuen Anteile in Wirklichkeit zu niedrig gewesen sei.
(250)
Die Kommission zweifelt nicht an, dass PwC ein angesehenes Unternehmen ist und die Bewertung der HSH im Einklang mit anerkannten Bewertungsnormen vorgenommen hat. Sie bleibt jedoch bei dem Standpunkt, dass bei der Bewertung der HSH mehrere Aspekte nicht berücksichtigt wurden, die andernfalls zu einem niedrigeren Wert der HSH geführt hätten.
(251)
Der PwC-Bewertungsbericht (81) („Bewertungsbericht“) wurde am 15. Mai 2009 herausgegeben. Am 30. April 2009 meldete Deutschland bei der Kommission die Beihilfemaßnahmen zugunsten der HSH an, da die HSH Gefahr lief, die aufsichtsrechtlichen Kapitalanforderungen nicht erfüllen zu können. Zu diesem Zeitpunkt war offensichtlich, dass die HSH sich einer beträchtlichen Umstrukturierung würde unterziehen und Ausgleichsmaßnahmen für die Wettbewerbsverfälschungen würde anbieten müssen, die die Beihilfemaßnahmen verursachen könnten. Die PwC-Bewertung erfolgte auf der Grundlage eines Geschäftsplans, der nicht allen diesen Aspekten Rechnung trug. In der Zusammenfassung (82) des Bewertungsberichts gab PwC eindeutig an, dass die Bewertung auf der Planung der HSH basierte, die von einer Normalisierung der Märkte im Jahr 2011 ausging. Diese Prognose kann nicht als konservativ bewertet werden.
(252)
Des Weiteren lag der Bewertung die Annahme zugrunde, dass die HSH 2013 wieder ein A-Rating erhalten würde. PwC erwähnte im Bewertungsbericht ausdrücklich (83), dass S&P die HSH am 6. Mai 2009 von A auf BBB + mit negativem Ausblick herabgestuft hatte und dass sich diese Herabstufung nicht im Finanzierungsplan widerspiegelte, auf dem die Bewertung basierte, und daher bei der Berechnung des indikativen Werts der HSH nicht berücksichtig wurde. Ferner stellte PwC fest, dass mit Blick auf die bevorstehende beihilfenrechtliche Prüfung Auflagen zu erwarten seien, mit denen die Vereinbarkeit der Beihilfemaßnahme mit dem Binnenmarkt sichergestellt werden soll und die beträchtliche Auswirkungen auf den Geschäftsplan der HSH haben würden. PwC stellte außerdem fest, dass die allgemeinen wirtschaftlichen Rahmenbedingungen in den für die HSH relevanten Branchen (Schifffahrt, Luftfahrt) sowie die Beschränkungen auf dem Kapitalmarkt (Finanzierung) eine Vorhersage künftiger Entwicklungen erschwerten.
(253)
Abschließend ist festzustellen, dass die Bewertung unter der Annahme vorgenommen wurde, dass die Risikoabschirmung umgesetzt wird. Ohne die Risikoabschirmung hätte die Entlastung risikogewichteter Vermögenswerte nicht stattgefunden, der Umfang der erforderlichen Rekapitalisierung hätte erhöht und die Rating-Prognosen hätten überprüft werden müssen. PwC (84) berechnete den Wert der HSH auch für den Fall, dass die Risikoabschirmung nicht umgesetzt wird, und kam zu einem indikativen Wert der HSH in Höhe von [0,8-1,2] Mrd. bis [1,5-2] Mrd. EUR, was einem Aktienpreis zwischen [ 9] und [ 22] EUR entspricht. Angesichts dieser Tatsachen betrachtet die Kommission den Preis der neu ausgegebenen Anteile noch immer als deutlich zu hoch.
(254)
Die Minderheitsaktionäre führten ferner an, dass die Kommission in ihrem Beschluss in der Beihilfesache Hypo Real Estate einen Preis für die neuen Aktien akzeptiert habe, der über dem Börsenpreis lag, ohne die Angemessenheit des Preises im Hinblick auf die Lastenverteilung in Frage zu stellen. Nach Ansicht der Minderheitsaktionäre sollte daher auch der HSH-Aktienpreis nicht geprüft werden. Nach Auffassung der Kommission sind die beiden Beihilfesachen jedoch nicht vergleichbar. In der Beihilfesache Hypo Real Estate wurde eine Reihe von Maßnahmen ergriffen, die zur vollständigen Verstaatlichung der Bank führten. Der Hauptunterschied zwischen den beiden Fällen besteht darin, dass die Hypo Real Estate verstaatlicht wurde und der Staat die Anteile zu einem Preis erwarb, der auf dem Konzernwert ohne staatliche Unterstützung beruhte (85). Dies ist bei der HSH nicht der Fall. Die Bewertung der HSH zur Bestimmung des Preises der neu ausgegebenen Aktien fand in der Annahme statt, dass die Risikoabschirmung in Höhe von 10 Mrd. EUR umgesetzt würde. Diese Annahme hat das Bewertungsergebnis erheblich beeinflusst.
(255)
Die Minderheitsaktionäre führten des Weiteren aus, dass sie die HSH 2008 durch beträchtliche finanzielle Beiträge unterstützt und an der Rekapitalisierung im April 2009 nicht hätten teilnehmen können. Sie seien hierzu auch nicht verpflichtet gewesen, da eine Option auf neue Aktien nicht mit einer Bezugspflicht einhergehe.
(256)
Nach Auffassung der Kommission hatten die Sparkassenverbände ein Bezugsrecht für neue Aktien, waren aber nicht zur Wahrnehmung dieses Rechts verpflichtet. Die Kommission kann jedoch die finanzielle Unterstützung der HSH durch die Minderheitsaktionäre 2008 nicht als Beitrag zur Lastenverteilung im Zusammenhang mit den der HSH im Mai und Juni 2009 gewährten Beihilfemaßnahmen behandeln. Die der Bank 2008 zur Verfügung gestellte Unterstützung erfolgte auf eine Investitionsentscheidung hin, die die Minderheitsaktionäre zum damaligen Zeitpunkt trafen. Die Kommission sieht keine Verbindung zwischen den Kapitalmaßnahmen 2008 und den Beihilfemaßnahmen 2009.
(257)
Die Kommission stimmt der Stellungnahme der Sparkassenverbände nicht zu, wonach diese keine wirtschaftlichen Tätigkeiten ausübten und daher nicht als Unternehmen für die Zwecke der Beihilfevorschriften angesehen werden könnten (siehe Randnummer (129)). Die Sparkassen in Schleswig-Holstein üben eine wirtschaftliche Tätigkeit aus (86). Sie haben ihre wirtschaftlichen Interessen in den Sparkassenverbänden gebündelt. Die Sparkassenverbände erbringen Dienstleistungen für die Sparkassen in Schleswig-Holstein und halten Beteiligungen/Anteile für die Sparkassen, so wie es bei den Sparkassenanteilen an der HSH der Fall ist. Steigt der Wert der Beteiligungen der Sparkassen an den Verbänden, so steigt auch der Wert der Sparkassen. Die Sparkassenverbände und die Sparkassen, die bei ihnen Mitglied sind, bilden eine wirtschaftliche Einheit. Ein Vorteil für die Verbände bildet gleichzeitig einen Vorteil für die Sparkassen in Schleswig-Holstein. Daher können die Sparkassenverbände, die den Sparkassen in Schleswig-Holstein wirtschaftlich vollständig zurechenbar sind, als Begünstigte staatlicher Beihilfen im Sinne von Artikel 107 Absatz 1 AEUV betrachtet werden.
(258)
Die Stellungnahmen Deutschlands und Dritter haben die Zweifel der Kommission hinsichtlich der unzureichenden Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung nicht ausgeräumt. Die Kommission ist nach wie vor der Auffassung, dass die Anteile der Minderheitsaktionäre, die nicht an der Rekapitalisierung der HSH in 2009 teilgenommen haben, nicht ausreichend verwässert wurden, da die Anzahl der Anteile, die den öffentlichen Eigentümern im Rahmen der Rekapitalisierung zugewiesen wurden, zum damaligen Zeitpunkt nicht auf einer korrekten Bewertung der HSH basierte. Die Kommission stellt jedoch fest, dass der geänderte Umstrukturierungsplan zusätzliche Maßnahmen enthält, die die Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung deutlich verbessern.
(259)
Insbesondere wird durch die zusätzlichen Maßnahmen zur Vergütung der Risikoabschirmung, die die Kommission auferlegt hat (Erwägungsgründe (202) bis (208)) der Beitrag zur Lastenverteilung vergrößert. Die zusätzliche Vergütung für die Risikoabschirmung, die sich aus der zusätzlichen Prämie und der Einmalzahlung von 500 Mio. EUR in Anteilen zusammensetzt, wird zwei Haupteffekte mit sich bringen: Zum einen werden durch die Erhöhung des absoluten Betrags der Vergütungszahlung an die öffentlichen Eigentümer die ausschüttungsfähigen Gewinne der HSH reduziert und somit der Wert der HSH für ihre Anteilseigner gesenkt. Zum anderen wird die Einmalzahlung in Höhe von 500 Mio. EUR die Anteile der Minderheitsaktionäre von derzeit 16,8 % auf etwa 14-15 % verwässern (abhängig von der Bewertung des Aktienpreises).
(260)
Über den Effekt hinaus, der sich durch die Auflagen im Zusammenhang mit der Vergütung der Risikoabschirmung ergibt, wird die Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung durch die Beschränkung der Vergütung der Kapitalinstrumente weiter verbessert (siehe Erwägungsgründe (241) bis (244)). Der Wert der HSH für die Anteilseigner hängt von den künftigen Cashflows ab, wobei diese Cashflows in Form von Dividenden nicht vor 2014 gezahlt werden. Daher werden die von der Kommission auferlegten Beschränkungen im Hinblick auf den Zeitplan der künftigen Cashflows die Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung weiter verstärken.
(261)
Die Kommission ist der Auffassung, dass die Maßnahmen zur Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung im geänderten Umstrukturierungsplan und durch die von der Kommission vorgeschriebenen Auflagen zwar deutlich verbessert wurden, sie jedoch dennoch nicht gewährleisten, dass die Minderheitsaktionäre den größtmöglichen Beitrag zur Lastenverteilung leisten. Da Deutschland es ablehnt, zusätzliche Maßnahmen zur Lastenverteilung vorzuschlagen, kann die Beihilfemaßnahme nicht nach Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 659/199 als mit dem Binnenmarkt vereinbar erklärt werden. Auf dieser Grundlage wäre die mittelbare Beihilfe für die Minderheitsaktionäre als mit dem Binnenmarkt unvereinbar einzustufen, sofern nicht weitere Auflagen erlassen werden können, die die Einbindung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung verbessern.
(262)
Angesichts des potenziellen Vorteils, den die Minderheitsaktionäre erhalten haben, und der Notwendigkeit einer angemessenen Lastenverteilung ist die Kommission somit der Auffassung, dass eine Ausweitung des Dividendenverbots über das Jahr 2014 hinaus erforderlich ist. Um die Verhältnismäßigkeit zu wahren, sollte das Dividendenverbot jedoch beschränkt werden. Hierzu erlässt die Kommission die Auflage, dass im Zeitraum vom 1. Januar 2015 bis zum 31. Dezember 2016 Dividendenzahlungen nur bis in Höhe von 50 % des Jahresüberschusses des jeweils vorangegangenen Geschäftsjahres erfolgen dürfen. Des Weiteren sind Dividendenzahlungen in diesem Zeitraum nur insoweit zulässig, als sie die Einhaltung der Vorschriften über die Eigenmittelausstattung der Kreditinstitute nach Basel III mittelfristig nicht gefährden.
9.2.3.3.3. Schlussfolgerung zum Eigenbeitrag der Minderheitsaktionäre und ihrer Einbindung in die Lastenverteilung
(263)
Die Kommission kommt zu dem Schluss, dass ein angemessener Eigenbeitrag und eine angemessene Einbindung in die Lastenverteilung seitens der Minderheitsaktionäre erreicht werden kann und dass die Beihilfe daher unter den in den Randnummern (262), (202) bis (208)) und (241) bis (244) aufgeführten Auflagen als mit dem Binnenmarkt vereinbar betrachtet werden kann.
9.2.3.4. Maßnahmen zur Begrenzung von Wettbewerbsverzerrungen
(264)
Der Umstrukturierungsmitteilung zufolge muss der Umstrukturierungsplan Maßnahmen zur Begrenzung beihilfenbedingter Wettbewerbsverzerrungen und zur Gewährleistung eines wettbewerbsbestimmten Bankensektors vorsehen. Nach Randnummer 30 der Umstrukturierungsmitteilung sollten die Maßnahmen zur Begrenzung der Wettbewerbsverzerrungen immer auf die spezifischen Probleme der Märkte zugeschnitten sein, auf denen die begünstigte, nach der Umstrukturierung wieder rentabel arbeitende Bank tätig ist. Bei der Prüfung der betreffenden Maßnahmen sollte die Kommission zunächst von Umfang, Reichweite und Art der Geschäftstätigkeiten der Bank ausgehen.
(265)
In der Eröffnungsentscheidung kam die Kommission zu dem Ergebnis, dass die vorgeschlagenen Maßnahmen zur Begrenzung etwaiger Wettbewerbsverzerrungen nicht weitreichend genug waren. Der geänderte Umstrukturierungsplan enthält allerdings weitere Maßnahmen zur Begrenzung etwaiger Wettbewerbsverzerrungen.
(266)
Im geänderten Umstrukturierungsplan ist im Vergleich zum ursprünglichen Umstrukturierungsplan eine erheblich stärkere Bilanzsummenreduktion vorgesehen. Bis Ende 2014 wird die HSH die Summe der Bilanzaktiva des Konzerns gegenüber der Bilanzsumme von 2008 um 61 % reduzieren (87). Die Bilanzsummenreduktion um mehr als die Hälfte des Wertes der HSH ist in Anbetracht der Wettbewerbsverzerrungen, die durch die sehr hohen Beihilfen entstanden sind, angemessen. Relativ gesehen entspricht diese Reduktion der Beschlusspraxis der Kommission bei vergleichbaren Beihilfebeträgen. Im Falle der HSH sind die Umstrukturierung und die Bilanzsummenreduktion angesichts der durch die unvollständigen Claw-Back-Klauseln bedingte unzureichende Lastenverteilung besonders wichtig. Die Bilanzsummenreduktion ergänzt die Zusage der HSH, die Mehrheit ihrer Beteiligungen zu veräußern.
(267)
Des Weiteren hat die HSH zugesagt, die Zahl der internationalen Niederlassungen oder Repräsentanzen von 21 auf 6 und die Zahl der Niederlassungen in Deutschland von 9 auf 7 zu senken. Die verbleibenden Niederlassungen bzw. Repräsentanzen in London und New York werden erheblich verkleinert, die Niederlassung in Luxemburg wird ausschließlich als Niederlassung der Restructuring Unit fungieren.
(268)
Ferner hat die HSH zugesagt, während der Umstrukturierungsphase (bis 31. Dezember 2014) auf Übernahmen zu verzichten (Übernahmeverbot). Die HSH wird ihre Geschäftstätigkeit nicht durch Übernahme anderer Unternehmen ausbauen. Zusammenschlüsse im Rahmen einer möglichen Landesbankenkonsolidierung sind vorbehaltlich der vorherigen Genehmigung durch die Kommission nach wie vor möglich. Debt-to-Equity-Swaps und andere Maßnahmen im Rahmen des üblichen Asset-Managements sind zulässig, solange sie nicht den Zweck verfolgen, das Übernahmeverbot zu umgehen. Geben die öffentlichen Eigentümer die Kontrolle über die HSH ab, so gilt das Übernahmeverbot nur für drei Jahre. Die Kommission vertritt die Auffassung, dass sich die Privatisierung der HSH positiv auf die Rentabilität der HSH auswirken und einen wirksamen Wettbewerb gewährleisten würde. Eine Beibehaltung des Übernahmeverbots weit über den Verkaufstermin hinaus könnte eine mögliche Privatisierung erschweren.
(269)
So hat sich die HSH außerdem verpflichtet, zusätzliche Maßnahmen zu ergreifen, die direkt auf die Wettbewerbsverzerrungen auf Märkten abzielen, in denen sich die HSH eine starke Stellung erworben hatte und in denen sie expandieren wollte. Die HSH wird ihre Geschäftstätigkeiten im Bereich Finanzdienstleistungen im Luftverkehr vollständig aufgeben (88). Insgesamt [3-8] Mrd. EUR an Vermögenswerten des Geschäftsbereichs Luftfahrt sollen der Restructuring Unit übertragen bzw. ab Ende [2011-2012] verkauft werden. Des Weiteren wird die HSH ihre Geschäftsaktivitäten in den Bereichen Shipping, Immobilienfinanzierung und Firmenkunden erheblich abbauen. So hat die HSH für den Geschäftsbereich Shipping, mit dem sie sich einen Namen als führender Anbieter von Schiffsfinanzierungen gemacht hat und den sie weiter ausbauen wollte, für die gesamte Umstrukturierungsphase zugesagt, dass ihr Marktanteil am Neugeschäft in der weltweiten Schiffsfinanzierung [ 8] % nicht übersteigen wird und sie vermeiden wird, unter den drei Anbietern von Schiffsfinanzierungen mit dem größten Neugeschäftsvolumen zu sein.
(270)
Die vorgeschlagenen Maßnahmen zur Begrenzung von Wettbewerbsverzerrungen stellen folglich eine wesentliche Verbesserung gegenüber den bislang von der HSH ergriffenen Schritten im ursprünglichen Umstrukturierungsplan dar und werden als angemessen und ausreichend betrachtet.
9.2.3.5. Schlussfolgerung bezüglich der Umstrukturierung
(271)
Die Kommission ist zu dem Ergebnis gekommen, dass sich die Umstrukturierungsmaßnahmen einschließlich der Verpflichtungszusagen Deutschlands in Anhängen I und III eignen, die langfristige Rentabilität der HSH wiederherzustellen, dass sie einen angemessenen Eigenbeitrag der HSH darstellen und dass sie die beihilfenbedingten Wettbewerbsverzerrungen ausgleichen. Unter den von der Kommission auferlegten und in Anhang II genannten Voraussetzungen in Bezug auf Vergütung und Lastenverteilung, beinhaltet der geänderte Umstrukturierungsplan eine angemessene und ausreichende Lastenverteilung und kann somit nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV als mit dem Binnenmarkt vereinbar erklärt werden.
(272)
Die Kommission vertritt die Auffassung, dass es sich bei der Beihilfe, die in den vom SoFFin gestellten Liquiditätsgarantien im Umfang von 17 Mrd. EUR enthalten ist, insofern um eine mit dem Binnenmarkt vereinbare Umstrukturierungsbeihilfe handelt, als die Garantien in Anbetracht des Marktversagens aufgrund des Zusammenbruchs des Interbankenmarktes erforderlich waren.
10. POTENZIELLER NUTZEN FÜR ANDERE ANTEILSEIGNER
(273)
Die Minderheitsaktionäre haben geltend gemacht, dass eine Teilung des Verfahrens, bei der in dem einen Verfahren die direkten Beihilfemaßnahmen für HSH genehmigt würden und in einem anderen Verfahren die Frage etwaiger indirekter Beihilfen an Minderheitsaktionäre untersucht würde, einen Verstoß gegen Artikel 7 der Verfahrensverordnung darstelle. Ein Negativbeschluss zur Rekapitalisierung in Bezug auf die Sparkassenverbände und Flowers würde dazu führen, dass die Rekapitalisierung eine nicht vereinbare Beihilfe darstellen würde. Nach Auffassung der Sparkassenverbände sollte die Kommission die Frage der Einbeziehung der Minderheitsaktionäre in die Lastenverteilung vor dem allgemeinen Hintergrund der Beurteilung der Lastenverteilung im Zusammenhang mit der Rekapitalisierung behandeln.
(274)
Die Kommission stimmt den Minderheitsaktionären in ihrer Auslegung der Verfahrensverordnung nicht zu. Eine Unterteilung der Beihilfesache ist rechtlich möglich und wurde bereits in anderen Fällen von der Kommission praktiziert (89). Gibt es bei einer einzelnen staatlichen Beihilfemaßnahme mehrere Begünstigte, die aufgrund ihrer Rechtsstellung einer unterschiedlichen Würdigung bedürfen, was sich auf das Tempo und Fortkommen der Untersuchung auswirken kann, kann die förmliche Prüfung im Interesse einer effizienten Verfahrensdurchführung aufgeteilt werden.
(275)
Des Weiteren ist die Kommission nicht der Auffassung, dass sich eine unterschiedliche beihilfenrechtliche Würdigung der Beihilfemaßnahme hinsichtlich der Minderheitsaktionäre als indirekt Begünstigte auf die beihilfenrechtliche Würdigung (und die Vereinbarkeit) derselben Beihilfemaßnahme mit Blick auf die HSH als direkt Begünstigte auswirken würde. In diesem Zusammenhang verweist die Kommission auf das Urteil des Gerichtshofs in der Rechtssache C-382/99, Niederlande/Kommission (90), in dem der Gerichtshof die Würdigung der Kommission bestätigte, dass eine Beihilfe zugunsten eines Begünstigten als mit dem Binnenmarkt vereinbar betrachtet werden kann (weil sie mit den De-minimis-Bestimmungen im Einklang steht), sie aber gleichzeitig in Bezug auf die indirekt Begünstigten als mit dem Binnenmarkt unvereinbar erklärt werden kann und deshalb zurückgefordert werden muss. Die Kommission hält fest, dass durch angemessene Maßnahmen im geänderten Umstrukturierungsplan die Verhältnismäßigkeit der Rekapitalisierung im Hinblick auf die HSH gewährleistet werden kann, während Vorteile, die den Minderheitsaktionären durch völlig überhöhte Aktienausgabepreise gewährt wurden, separat beschieden und korrigiert werden könnten (indem sie z. B. in die Lastenverteilung mit einbezogen werden).
(276)
Die Kommission sieht jedoch keinen Anlass für eine Aufteilung der Beihilfesache, da sie die verschiedenen Aspekte der Beihilfemaßnahme in einem Beschluss behandeln kann. Etwaige Vorteile für Minderheitsaktionäre könnten folglich auch, wie im verfügenden Teil der Eröffnungsentscheidung erläutert, im Falle einer unzureichenden Lastenverteilung gewürdigt werden. Die Kommission stellt jedoch fest, dass sich aus der Änderung der Vergütung für die Risikoabschirmung und den zusätzlichen Maßnahmen zur Lastenverteilung eine erhebliche Verwässerung des Aktienbesitzes der Minderheitsaktionäre und eine zusätzliche Einbindung in die Lastenverteilung ergeben wird, wodurch wiederum die Schwachpunkte, die auf die von PwC vorgenommene Bewertung zurückzuführen sind, erheblich gemindert werden, so dass wieder eine angemessene Lastenverteilung gegeben ist. Da durch die mit diesem Beschluss verbundenen Auflagen für eine angemessene Lastenverteilung gesorgt ist, betrachtet die Kommission die Lastenverteilung als weitreichend genug und wird diesen Aspekt nicht weiter prüfen.
11. SCHLUSSFOLGERUNGEN
(277)
In Anbetracht des von Deutschland unterbreiteten Zusagenkatalogs bezüglich der Umstrukturierung der HSH und der von der Kommission diesem Mitgliedstaat auferlegten Auflagen in Bezug auf Vergütung und Lastenverteilung kommt die Kommission zu dem Schluss, dass die Risikoabschirmung im Einklang mit Abschnitt 5 der Impaired-Assets-Mitteilung steht. In Anbetracht des vorgelegten geänderten Umstrukturierungsplans, des Zusagenkatalogs Deutschlands und der von der Kommission diesem Mitgliedstaat auferlegten Auflagen steht die Umstrukturierungsbeihilfe, die eine Risikoabschirmung, eine Rekapitalisierung und Liquiditätsgarantien beinhaltet, im Einklang mit Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe b AEUV und kann als mit dem Binnenmarkt vereinbar betrachtet werden. Die in der Eröffnungsentscheidung dargelegten beihilfenrechtlichen Bedenken der Kommission konnten ausgeräumt werden.
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
1. Die Rekapitalisierung in Höhe von 3 Mrd. EUR, die von Deutschland in Form einer Risikoabschirmung gestellte Garantie für die HSH AG in Höhe von 10 Mrd. EUR und die von Deutschland gestellten Liquiditätsgarantien stellen staatliche Beihilfen im Sinne von Artikel 107 Absatz 1 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union dar.
2. Die Beihilfe in Form einer Rekapitalisierung von 3 Mrd. EUR, die von Deutschland in Form einer Risikoabschirmung gestellte Garantie für die HSH AG in Höhe von 10 Mrd. EUR und die von Deutschland gestellten Liquiditätsgarantien sind in Anbetracht der Zusagen in den Anhängen I und III und vorbehaltlich der Erfüllung der Auflagen in Anhang II mit dem Binnenmarkt vereinbar.
Artikel 2
Deutschland stellt sicher, dass der am 1. September 2009 übermittelte ursprüngliche Umstrukturierungsplan, der zuletzt entsprechend der Mitteilung Deutschlands vom 11 Juli 2011 geändert wurde, einschließlich des Zusagenkatalogs in den Anhängen I und III und der Auflagen in Anhang II vollständig im Einklang mit dem im Zusagen- und Auflagenkatalog angegebenen Zeitplan umgesetzt wird.
Artikel 3
Deutschland unterrichtet die Kommission innerhalb von zwei Monaten nach Bekanntgabe dieses Beschlusses über die Maßnahmen, die ergriffen wurden, um dem Beschluss nachzukommen
Artikel 4
Dieser Beschluss ist an die Bundesrepublik Deutschland gerichtet.
Deutschland wird aufgefordert, dem Begünstigten unverzüglich eine Kopie dieses Beschlusses zuzuleiten.
Brüssel, den 20. September 2011