PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. července 2012,
kterým se mění přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES, pokud jde o některé požadavky na veterinární osvědčení pro dovoz embryí skotu do Unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 4816)
(Text s významem pro EHP)
(2012/414/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 89/556/EHS ze dne 25. září 1989 o veterinárních otázkách obchodu s embryi skotu ve Společenství a dovozů těchto embryí ze třetích zemí (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 první pododstavec písm. b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2006/168/ES ze dne 4. ledna 2006, kterým se stanoví veterinární podmínky a požadavky na veterinární osvědčení pro dovoz embryí skotu do Společenství a kterým se ruší rozhodnutí 2005/217/ES (2), stanoví v příloze I seznam třetích zemí, z nichž členské státy povolují dovoz embryí skotu (dále jen „embrya“). Stanoví také doplňkové záruky týkající se konkrétních nákaz zvířat, které mají určité třetí země uvedené v dané příloze poskytnout.
(2)
V rozhodnutí 2006/168/ES se rovněž stanoví, že členské státy povolí dovoz embryí, která jsou v souladu s veterinárními požadavky uvedenými ve vzorových veterinárních osvědčeních v přílohách II, III a IV uvedeného rozhodnutí.
(3)
Veterinární požadavky týkající se katarální horečky ovcí ve vzorovém veterinárním osvědčení v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES jsou založeny na doporučeních kapitoly 8.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), která se týká katarální horečky ovcí. Uvedená kapitola obsahuje celou řadu opatření ke zmírnění rizik zaměřených buď na ochranu hostitelů z řad savců před expozicí vektoru infekce, nebo na inaktivaci viru protilátkami.
(4)
Světová organizace pro zdraví zvířat dále v rámci Kodexu zdraví suchozemských živočichů stanovila kapitolu o dozoru nad členovci, kteří jsou přenašeči nákaz zvířat. V ní uvedená doporučení nezahrnují sledování přežvýkavců na protilátky virů Simbu, jako jsou viry Akabane a Aino čeledi Bunyaviridae, což bylo v minulosti do doby, než bylo k dispozici více informací o šíření těchto nákaz, považováno za úspornou metodu stanovení výskytu vektorů katarální horečky ovcí.
(5)
Světová organizace pro zdraví zvířat rovněž nákazy Akabane a Aino neuvádí v Kodexu zdraví suchozemských živočichů. Požadavek každoročního vyšetření na tyto nákazy k prokázání nepřítomnosti vektoru by proto měl být v příloze I rozhodnutí 2006/168/ES a ve vzorovém veterinárním osvědčení v příloze II, III a IV uvedeného rozhodnutí zrušen.
(6)
Kromě toho byly uzavřeny dvoustranné dohody mezi Unií a některými třetími zeměmi, které obsahují zvláštní podmínky pro dovoz embryí do Unie. V zájmu jednotnosti by proto v případě, že tyto dvoustranné dohody obsahují specifické podmínky a vzorová veterinární osvědčení pro dovoz, měly být místo podmínek a vzorů stanovených v rozhodnutí 2006/186/ES použity uvedené podmínky a vzory.
(7)
Nákazový status ve Švýcarsku je rovnocenný statusu členských států. Proto je vhodné, aby embrya získaná in vivo a vyprodukovaná in vitro dovážená do Unie z uvedené třetí země byla doprovázena veterinárním osvědčením vypracovaným v souladu se vzorem osvědčení pro obchod uvnitř Unie, které se používá v případě obchodu s embryi skotu v rámci Unie a které je uvedeno v příloze C směrnice 89/556/EHS. Dané osvědčení by mělo zohlednit úpravy stanovené v dodatku 2 kapitole VI oddíle B bodě 2 přílohy 11 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, schválené rozhodnutím Rady a Komise 2002/309/ES, Euratom týkajícím se dohody o vědeckotechnické spolupráci, ze dne 4. dubna 2002 o uzavření sedmi dohod se Švýcarskou konfederací (3).
(8)
Směrnicí 89/556/EHS byl jako třetí země s nákazovým statusem rovnocenným statusu členských států pro dovoz embryí získaných in vivo rovněž uznán Nový Zéland.
(9)
Proto je vhodné, aby embrya získaná in vivo, která byla odebrána na Novém Zélandu a z této třetí země dovezena do Unie, byla doprovázena zjednodušeným osvědčením vypracovaným v souladu s příslušným vzorovým veterinárním osvědčením stanoveným v příloze IV rozhodnutí Komise 2003/56/ES ze dne 24. ledna 2003 o veterinárních osvědčeních pro dovoz živých zvířat a živočišných produktů z Nového Zélandu (4) v souladu s Dohodou mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty (5), schválenou rozhodnutím Rady 97/132/ES (6).
(10)
Rozhodnutí Komise 2007/240/ES (7) stanoví, že předkládání různých veterinárních osvědčení a osvědčení o zdravotní nezávadnosti vyžadovaných pro dovoz živých zvířat, spermatu, embryí, vajíček a produktů živočišného původu do Unie probíhá na základě jednotných vzorů veterinárních osvědčení uvedených v příloze I uvedeného rozhodnutí. V zájmu jednotnosti a zjednodušení právních předpisů Unie by vzorová veterinární osvědčení stanovená v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES měla zohledňovat rozhodnutí 2007/240/ES.
(11)
Přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(12)
Aby nedošlo k narušení obchodu, mělo by být za určitých podmínek v přechodném období povoleno používání veterinárních osvědčení vydaných v souladu s rozhodnutím 2006/168/ES ve znění platném před zavedením změn na základě tohoto rozhodnutí.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přílohy I až IV rozhodnutí 2006/168/ES se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Po přechodné období do 30. června 2013 budou členské státy nadále povolovat dovoz zásilek embryí skotu ze třetích zemí, které jsou doprovázeny veterinárním osvědčením vydaným nejpozději 31. května 2013 v souladu se vzory stanovenými v přílohách II, III a IV rozhodnutí 2006/168/ES ve znění platném před zavedením změn na základě tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. července 2012.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 17. Juli 2012
zur Änderung der Anhänge I bis IV der Entscheidung 2006/168/EG hinsichtlich bestimmter Veterinärbescheinigungen für die Einfuhr von Rinderembryonen in die Union
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2012) 4816)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2012/414/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 89/556/EWG des Rates vom 25. September 1989 über viehseuchenrechtliche Fragen beim innergemeinschaftlichen Handel mit Embryonen von Hausrindern und ihrer Einfuhr aus Drittländern (1), insbesondere auf Artikel 7 Absatz 1 und Artikel 9 Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstabe b,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Entscheidung 2006/168/EG der Kommission vom 4. Januar 2006 zur Festlegung der Veterinärbedingungen und Veterinärbescheinigungen für die Einfuhr von Rinderembryonen in die Gemeinschaft und zur Aufhebung der Entscheidung 2005/217/EG (2) enthält in Anhang I das Verzeichnis der Drittländer, aus denen die Mitgliedstaaten die Einfuhr von Embryonen von Hausrindern (nachstehend „Embryonen“) genehmigen müssen. Auch ist dort festgelegt, welche zusätzlichen Garantien hinsichtlich spezifischer Tierkrankheiten bestimmte in diesem Anhang aufgeführte Drittländer vorlegen müssen.
(2)
Die Entscheidung 2006/168/EG sieht auch vor, dass die Mitgliedstaaten die Einfuhr von Embryonen genehmigen, die die Tiergesundheitsanforderungen in den Muster-Veterinärbescheinigungen in den Anhängen II, III und IV der genannten Entscheidung erfüllen.
(3)
Die Tiergesundheitsanforderungen in Bezug auf die Blauzungenkrankheit in den Muster-Veterinärbescheinigungen in den Anhängen II, III und IV der Entscheidung 2006/168/EG beruhen auf den Empfehlungen in Kapitel 8.3 betreffend diese Krankheit im Gesundheitskodex für Landtiere (Terrestrial Animal Health Code) der Weltorganisation für Tiergesundheit (OIE). In diesem Kapitel wird eine Reihe von Risikominimierungsmaßnahmen empfohlen, die darauf abzielen, entweder das Säugerwirtstier vor dem Infektionsvektor zu schützen oder das Virus durch Antikörper zu inaktivieren.
(4)
Der Gesundheitskodex für Landtiere (Terrestrial Animal Health Code) der OIE enthält zudem ein Kapitel zur Überwachung von Gliederfüßlern als Vektor von Tierseuchen. Bei diesen Empfehlungen fehlt die Überwachung von Wiederkäuern auf Antikörper gegen Simbu-Viren wie Akabane und Aino aus der Familie Bunyaviridae, was in der Vergangenheit als wirtschaftliche Methode galt, um vorläufig die Verbreitung von Vektoren zu bestimmen, die die Blauzungenkrankheit tragen können, bis mehr Informationen über die Verbreitung der Krankheiten vorliegen.
(5)
Im Gesundheitskodex für Landtiere der OIE sind die Akabane- und Aino-Krankheiten außerdem nicht aufgeführt. Die Anforderung, wegen dieser Krankheiten jährlich Untersuchungen durchzuführen, um die Abwesenheit des Vektors nachzuweisen, sollte folglich aus Anhang I der Entscheidung 2006/168/EG und aus den Muster-Veterinärbescheinigungen in den Anhängen II, III und IV gestrichen werden.
(6)
Außerdem sind in den bilateralen Abkommen zwischen der Union und bestimmten Drittländern die besonderen Bedingungen für die Einfuhr von Embryonen in die Union festgelegt. Daher sollten im Interesse der Kohärenz, sofern diese bilateralen Abkommen besondere Bedingungen und Muster-Veterinärbescheinigungen für Einfuhren dieser Ware enthalten, diese Bedingungen und Muster und nicht die Bedingungen und Muster in der Entscheidung 2006/168/EG gelten.
(7)
Der Tiergesundheitsstatus der Schweiz ist dem der Mitgliedstaaten gleichwertig. Es ist daher angemessen, dass in vivo und in vitro erzeugte Embryonen, die aus diesem Drittland in die EU eingeführt werden, von einer Veterinärbescheinigung nach dem Muster für den Handel innerhalb der Union mit Embryonen von Hausrindern gemäß Anhang C der Richtlinie 89/556/EWG begleitet werden. In dieser Bescheinigung sollten die Anpassungen in Anhang 11 Anlage 2 Kapitel VI(B) Nummer 2 des Abkommens zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über den Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen, genehmigt mit dem Beschluss 2002/309/EG, Euratom des Rates und der Kommission bezüglich des Abkommens über die wissenschaftliche und technische Zusammenarbeit vom 4. April 2002 über den Abschluss von sieben Abkommen mit der Schweizerischen Eidgenossenschaft (3), berücksichtigt werden.
(8)
Auf der Grundlage der Richtlinie 89/556/EWG wurde Neuseeland als Drittland mit einem dem der Mitgliedstaaten gleichwertigen Tiergesundheitsstatus in Bezug auf die Einfuhr in vivo gewonnener Embryonen anerkannt.
(9)
Es ist daher angemessen, dass in Neuseeland in vivo gewonnene Embryonen, die aus diesem Drittland in die Union eingeführt werden, durch eine vereinfachte Bescheinigung nach dem Muster in Anhang IV der Entscheidung 2003/56/EG der Kommission vom 24. Januar 2003 mit Veterinärbescheinigungen für die Einfuhr lebender Tiere und tierischer Erzeugnisse aus Neuseeland (4), festgelegt in Übereinstimmung mit dem Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Neuseeland über veterinärhygienische Maßnahmen im Handel mit lebenden Tieren und tierischen Erzeugnissen (5), genehmigt durch den Beschluss 97/132/EG (6), begleitet werden.
(10)
Die Entscheidung 2007/240/EG (7) besagt, dass die verschiedenen Veterinär-, Tiergesundheits- und Genusstauglichkeitsbescheinigungen, die für die Einfuhr von lebenden Tieren, Sperma, Embryonen, Eizellen und Erzeugnissen tierischen Ursprungs in die Europäische Union erforderlich sind, auf den einheitlichen Muster-Veterinärbescheinigungen in Anhang I der genannten Entscheidung beruhen müssen. Im Interesse der Kohärenz und Vereinfachung der Rechtsvorschriften der Union sollte in den Muster-Veterinärbescheinigungen in den Anhängen II, III und IV der Entscheidung 2006/168/EG genannte Entscheidung 2007/240/EG berücksichtigt werden.
(11)
Die Anhänge I bis IV der Entscheidung 2006/168/EG sollten daher entsprechend geändert werden.
(12)
Damit Handelsstörungen vermieden werden, sollte die Verwendung von Veterinärbescheinigungen, die gemäß Entscheidung 2006/168/EG in der Fassung vor den mit dem vorliegenden Beschluss eingeführten Änderungen ausgestellt wurden, unter bestimmten Voraussetzungen während einer Übergangsfrist zulässig sein.
(13)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Anhänge I bis IV der Entscheidung 2006/168/EG werden gemäß dem Anhang des vorliegenden Beschlusses geändert.
Artikel 2
Während einer Übergangszeit bis zum 30. Juni 2013 erlauben die Mitgliedstaaten weiterhin die Einfuhr von Sendungen mit Embryonen von Hausrindern aus Drittländern, denen eine spätestens am 31. Mai 2013 ausgestellte Veterinärbescheinigung gemäß einem der Muster in den Anhängen II, III und IV der Entscheidung 2006/168/EG in der Fassung vor der Änderung durch den vorliegenden Beschluss beigefügt ist.
Artikel 3
Dieser Beschluss gilt ab dem 1. Januar 2013.
Artikel 4
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 17. Juli 2012