ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2010,
kterým se stanoví kritéria a opatření pro financování komerčních demonstračních projektů, jež jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, která nepoškozují životní prostředí, a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie v rámci systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, jak je stanoveno směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 7499)
(2010/670/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 8 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada v červnu 2008 vyzvala Komisi, aby co nejdříve vypracovala mechanismus pro podporu investic členských států a soukromého sektoru s cílem zajistit do roku 2015 vybudování a provozování až dvanácti demonstračních zařízení na zachycování a ukládání CO2 (CCS).
(2)
Ustanovení čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES zavádí mechanismus pro financování komerčních demonstračních projektů, které jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, jež nepoškozuje životní prostředí (dále jen „demonstrační projekty (CCS)“), a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie (dále jen „demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie“). S cílem zajistit hladké fungování tohoto mechanismu je nutné stanovit pravidla a kritéria pro výběr a zavádění těchto projektů a základní zásady pro zpeněžení povolenek a pro správu výnosů.
(3)
Komise dne 7. října 2009 přijala sdělení nazvané „Investování do vývoje nízkouhlíkových technologií“ (2), které zdůrazňuje úlohu financování na základě tohoto rozhodnutí při zavádění Evropského strategického plánu pro energetické technologie (plán SET) s ohledem na potřebné demonstrační projekty.
(4)
Podle tohoto rozhodnutí by mělo být financování podmíněno schválením jakékoli účasti státní podpory na celkovém finančním příspěvku z veřejných zdrojů ze strany Komise podle článků 107 a 108 Smlouvy, aby bylo financování omezeno na rozsah nezbytný pro zavádění a provozování projektu, s ohledem na možné škodlivé dopady na hospodářskou soutěž. Členské státy by proto Komisi měly oznámit jakoukoli státní podporu financování podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aby byla umožněna koordinace výběrového řízení na základě tohoto rozhodnutí s posouzením státní podpory.
(5)
Financování stanovené podle tohoto rozhodnutí není součástí souhrnného rozpočtu Evropské unie. Proto jej lze kombinovat s financováním z jiných nástrojů, včetně strukturálních fondů a Fondu soudržnosti a Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení (EEPR). Lze jej kombinovat i s úvěrem v rámci finančního nástroje na sdílení rizik (RSFF) poskytovaným Unií a Evropskou investiční bankou (EIB).
(6)
Aby se vyloučila podpůrná hospodářská soutěž mezi členskými státy, mělo by být financování podle tohoto rozhodnutí stanoveno na 50 % relevantních nákladů, jestliže by souhrnná částka financování podle tohoto rozhodnutí nepřekročila limit 15 % celkového počtu povolenek podle směrnice 2003/87/ES. V daném případě by financování mělo být omezeno na 15 % celkového počtu povolenek. toto financování by mělo rovněž doplňovat podstatné spolufinancování provozovatelem. Aby nedocházelo k preferenčnímu zacházení s projekty financovanými Evropským energetickým programem na podporu hospodářského oživení (EEPR), financování podle tohoto rozhodnutí by mělo být sníženo o částku rovnající se finančnímu příspěvku z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení.
(7)
Vytvoření demonstračního programu EU zahrnujícího nejlepší projekty týkající se široké řady technologií na geograficky vyvážených místech v rámci území členských států, jejich výlučných hospodářských zón a kontinentálních šelfů nemůže být dostatečně dosaženo, pokud budou projekty vybírány na vnitrostátní úrovni. Proto by měl být výběr prováděn na úrovni Evropské unie. S ohledem na zajištění soudržnosti s vnitrostátními postupy výběrového řízení a financování by měly být členské státy odpovědny za shromažďování žádostí o finanční podporu od zadavatelů a za hodnocení projektů podle kritérií způsobilosti stanovených v tomto rozhodnutí. Protože projekty financované podle tohoto rozhodnutí budou ve většině případů spolufinancovány členskými státy, členské státy by měly mít možnost se rozhodnout, které projekty chtějí podpořit a které žádosti chtějí předložit do výběrového řízení Evropské unie. Smyslem podávání těchto žádostí není nenahradit oznámení o státní podpoře v případech, kdy se na financování podílí státní podpora. Úloha členských států by měla být dále posílena tak, že příslušný členský stát bude před přijetím rozhodnutí o přidělení finančních prostředků znovu konzultován, aby potvrdil hodnotu a strukturu celkového finančního příspěvku z veřejných zdrojů, a Výboru pro změnu klimatu bude předložena předloha seznamu vybraných projektů, a to i s ohledem na kvalitu těchto projektů.
(8)
S ohledem na zkušenosti EIB s výběrovým řízením a financováním projektů Komise usilovala o její začlenění do provádění tohoto rozhodnutí. EIB souhlasila, že na žádost Komise, jejím jménem a na účet Komise by měla plnit určité úkoly týkající se výběru projektů, zpeněžení povolenek a správy výnosů. Zvláštní podmínky spolupráce, včetně odměny EIB, by měly být stanoveny v dohodě mezi Komisí a EIB, pokud je schválí rozhodovací orgány EIB. EIB by měla být odměňována za plnění těchto úkolů z příjmu vzniklého ze správy výnosů.
(9)
Dostupné výnosy z 300 milionů povolenek by měly být přidělovány prostřednictvím dvou kol výzev k podávání návrhů, aby na jedné straně bylo zajištěno financování vyspělých projektů již v prvním kole a na druhé straně poskytnuta možnost upravit jakékoli technické nebo geografické nevyváženosti ve druhém kole. Neexistuje-li v prvním kole dostatečná hospodářská soutěž v určité podkategorii projektů, přijetí rozhodnutí o přidělení v této podkategorii by se mělo odložit do druhého kola, a to s ohledem na maximální využití finančních prostředků podle tohoto rozhodnutí.
(10)
Financování podle tohoto rozhodnutí by mělo být vyhrazeno pro projekty, které využívají technologie, které jsou ve vztahu k současnému stavu vědy a techniky inovativní v hlavních podkategoriích každé technologie. Tyto technologie by ještě neměly být obchodně dostupné, nicméně měly by být dostatečně vyspělé na to, aby byly připraveny na demonstraci v poloprovozním měřítku. Měl by u nich existovat odůvodněný předpoklad úspěšné demonstrace s ohledem na nevyhnutelnost technologických rizik a navrhované měřítko demonstrace by mělo být takové, aby nebyly očekávány žádné výrazné problémy při další úpravě měřítka. Měly by mít i vysoce opakovatelný potenciál a tím nabízet významné předpoklady pro nákladově efektivní snižování emisí CO2 v Unii i celosvětově. Proto by měly být způsobilé k financování pouze ty projekty, které spadají do určitých kategorií projektů a které odpovídají zvláštním požadavkům stanoveným v tomto rozhodnutí.
(11)
S ohledem na zajištění technologické rozmanitosti by mělo být nejprve financováno osm demonstračních projektů CCS (z toho nejméně jeden a nejvýše tři projekty v každé kategorii projektů, nejméně tři projekty na uchovávání v ložisku uhlovodíků a nejméně tři projekty na uchovávání v hlubinném zásobníku slané vody) v prvním kole výzev k podávání návrhů a zároveň by měl být financován jeden projekt v každé podkategorii projektů obnovitelných zdrojů energie v prvním kole výzev k podávání návrhů. Jsou-li k dispozici dostatečné prostředky, mělo by být možno financovat více projektů, přičemž je třeba zachovat vyváženost mezi demonstračními projekty CCS a projekty obnovitelných zdrojů energie. Co se týká zajištění geografické vyváženosti, v jednom členském státu by měl být financován nejméně jeden a ne více než tři projekty. Tímto kritériem by ovšem neměly být omezeny projekty, které budou uskutečněny na území několika členských států.
(12)
V zásadě by měly být vybrány projekty, které nákladově nejefektivnějším způsobem splňují požadavky na počty projektů v každé kategorii.
(13)
Aby byly vybrané projekty zahájeny podle plánu a aby byly finanční prostředky efektivně využívány, rozhodnutí o přidělení finančních prostředků by mělo být podmíněno vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva Unie a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli ve stanoveném časovém období od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(14)
Členské státy by měly vyplácet výnosy na projekty podle právně závazných nástrojů. Podle ustanovení směrnice 2003/87/ES by mělo vyplácení probíhat jednou ročně, a to na základě množství uloženého CO2 u demonstračních projektů CCS, které bylo vykázáno, monitorováno a ověřeno podle směrnice 2003/87/ES, a na základě množství vyrobené energie u projektů obnovitelných zdrojů energie. Pokud ale členské státy zaručí, že jakékoli přebytečné finanční prostředky budou vráceny, mělo by být možno vyplatit část nebo celou finanční částku na projekt před jeho uvedením do provozu. Na základě zvláštního významu sdílení znalostí v kontextu demonstračního programu by měly být finanční prostředky vypláceny pouze při splnění požadavků na sdílení znalostí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví pravidla a kritéria pro tyto oblasti:
1)
výběr komerčních demonstračních projektů, které jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2 („demonstrační projekty CCS“) a demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie („demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie“) uvedených ve směrnici 2003/87/ES;
2)
zpeněžení povolenek uvedených ve směrnici 2003/87/ES pro podporu demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie a pro správu souvisejících výnosů;
3)
vyplácení výnosů a provádění demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie.
Toto rozhodnutí, včetně ustanovení týkajících se peněžního vyčíslení povolenek, není dotčeno jinými prováděcími opatřeními přijatými podle směrnice 2003/87/ES.
Článek 2
Zásady
1. Počet povolenek v rezervě vyhrazené pro nové účastníky podle čl. 10a odst. 8 směrnice 2003/87/ES je 300 milionů.
2. Výběr demonstračních projektů CCS a projektů obnovitelných zdrojů energie pro financování podle tohoto rozhodnutí probíhá ve dvou kolech výzev k podávání návrhů organizovaných Komisí a adresovaných členským státům, které zahrnují ekvivalent 200 milionů povolenek v prvním kole výzev k podávání návrhů a ekvivalent 100 milionů povolenek a povolenek zbývajících z prvního kola výzev k podávání návrhů ve druhém kole výzev k podávání návrhů.
3. S výhradou čl. 10a odst. 8 čtvrté věty čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES představuje financování podle tohoto rozhodnutí 50 % relevantních nákladů. Jestliže celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů činí méně než 50 % relevantních nákladů, je celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů financován v rámci tohoto rozhodnutí.
Pokud je však financování podle tohoto rozhodnutí kombinováno s financováním z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení (EEPR), financování podle tohoto rozhodnutí se sníží o finanční částku obdrženou z Evropského energetického programu na podporu hospodářského oživení.
Článek 3
Relevantní náklady
1. Pro účely čl. 2 odst. 3 se použijí pravidla ustanovení odstavců 2 až 5 tohoto článku.
2. Relevantní náklady demonstračních projektů CCS jsou takové investiční náklady, které vzniknou u projektu v důsledku využití zachycování a ukládání CO2, po odečtení čisté současné hodnoty nejlepšího odhadu provozních výnosů a nákladů vzniklých v důsledku využití zachycování a ukládání CO2 během prvních deseti let provozu.
3. Relevantní náklady demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie jsou takové dodatečné investiční náklady, které vzniknou u projektu v důsledku používání inovativní technologie v oblasti obnovitelných zdrojů energie, po odečtení čisté současné hodnoty nejlepšího odhadu provozních nákladů a výnosů vzniklých během prvních pěti let ve srovnání s obvyklou výrobou o stejné kapacitě z hlediska efektivní výroby energie.
4. Investiční náklady uvedené v odstavcích 2 a 3 zahrnují investice do pozemku, provozovny a zařízení.
Mohou se rovněž týkat investic do přenosu technologií a provozních licencí technologických postupů (dále jen „nehmotná aktiva“) při splnění těchto podmínek:
a)
nehmotné aktivum lze považovat za odepisovatelné aktivum;
b)
nehmotné aktivum je zakoupeno za tržních podmínek za co nejnižší cenu;
c)
nehmotné aktivum zůstane v provozovně příjemce alespoň pět let.
Pokud je nehmotné aktivum prodáno před uplynutím pětiletého období, uvedeného v písmenu c) druhého pododstavce, zisk z prodeje se odečte z relevantních nákladů.
5. Čisté provozní náklady a výnosy uvedené v odstavcích 2 a 3 vycházejí z nejlepšího odhadu provozních výdajů vzniklých v rámci projektu z hlediska výrobních nákladů a zohledňují jakékoli dodatečné výnosy vyplývající z podpůrných programů, a to i když se nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, ušetřené náklady a stávající daňová podpůrná opatření.
Článek 4
Úloha EIB
Evropská investiční banka (EIB) plní své úkoly podle tohoto rozhodnutí na vyžádání Komise, jejím jménem a na účet Komise. Komise je odpovědná vůči třetím stranám.
EIB je odměňována za plnění těchto úkolů z příjmu vzniklého ze správy výnosů.
Komise a EIB uzavřou dohodu, kterou se stanoví zvláštní podmínky, na jejichž základě EIB plní své úkoly.
Článek 5
Výběrové řízení
1. Výzvy k podávání návrhů se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Členské státy shromáždí žádosti o financování projektů, které se mají uskutečnit na jejich území.
Pokud se však projekt má uskutečnit na území několika členských států (dále jen „přeshraniční projekt“), členský stát, který obdrží žádost o financování, informuje ostatní dotčené členské státy a spolupracuje s nimi s cílem dosáhnout společného rozhodnutí o předložení projektu členským státem, který obdrží žádost o financování.
3. Členské státy posoudí, zda projekt splňuje kritéria způsobilosti uvedená v článku 6. Pokud tomu tak je a pokud členský stát projekt podporuje, členský stát předloží návrh EIB a informuje o tom Komisi.
Při předkládání návrhů na financování členský stát u každého projektu poskytne tyto informace:
a)
relevantní náklady podle čl. 2 odst. 3 vyjádřené v eurech;
b)
celkový požadavek na financování z veřejných zdrojů vyjádřený v eurech, tj. relevantní náklady, od nichž se odečte případný příspěvek provozovatele k těmto nákladům;
c)
nejlepší možný odhad čisté současné hodnoty dodatečných výnosů vyplývajících z podpůrných režimů a vypočtených podle čl. 3 odst. 5;
d)
u demonstračních projektů CCS výkonnost znamená celkové předpokládané množství CO2 uložené během prvních deseti let provozu a u demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie výkonnost znamená celkové předpokládané množství energie vyrobené během prvních pěti let provozu.
Členské státy rovněž oznámí Komisi jakékoli financování projektu, které zahrnuje státní podporu podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, aby byla umožněna koordinace výběrového řízení s posouzením státní podpory.
4. Na základě návrhu předloženého podle odstavce 3 tohoto článku EIB posoudí finanční a technickou životaschopnost (náležitá finanční a technická kontrola) projektu v souladu s článkem 7.
Pokud je závěr hodnocení kladný, EIB podle článku 8 doporučí Komisi přijmout příslušné rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
5. Na základě doporučení uvedených v odstavci 4 Komise po opětovné konzultaci dotčených členských států, při níž tyto členské státy případně potvrdí hodnotu a strukturu celkového finančního příspěvku z veřejných zdrojů, a v návaznosti na stanovisko přijaté Výborem pro změnu klimatu podle článku 3 rozhodnutí Rady 1999/468/ES (3) přijme rozhodnutí o přidělení finančních prostředků adresované příslušným členským státům, ve kterém je uvedeno přidělené financování dotčených projektů v eurech.
Článek 6
Kritéria způsobilosti
1. Projekt je způsobilý pro přidělení financování, pokud jsou splněna tato kritéria:
a)
projekt musí spadat do jedné z kategorií uvedených v části A přílohy I;
b)
projekt musí odpovídat požadavkům uvedeným v části B přílohy I;
c)
projekty uvedené v části A.II přílohy I musí mít inovativní charakter. Stávající, vyzkoušené technologie jsou nezpůsobilé.
2. Není-li členský stát schopen předložit EIB podle čl. 5 odst. 3 návrhy projektů, které spadají do jedné z podkategorií uvedených v části A.II přílohy I a které splňují příslušné prahové hodnoty pro některou z dotčených podkategorií, může tento členský stát předložit návrhy projektů pod těmito prahovými hodnotami, jež jsou odchylně od odstavce 1 považovány za způsobilé pro přidělení financování.
Článek 7
Náležitá finanční a technická kontrola
EIB provede náležitou kontrolu každého navrhovaného projektu podle parametrů uvedených ve výzvách k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1, které se týkají přinejmenším těchto aspektů:
1)
technické oblasti působnosti;
2)
nákladů;
3)
financování;
4)
provádění;
5)
provozování;
6)
dopadu na životní prostředí;
7)
postupů zadávání zakázek.
Článek 8
Výběr projektů
1. Financováno je osm projektů spadajících do části A.I přílohy I a jeden projekt v každé podkategorii projektů uvedených v části A.II přílohy I.
Pokud to umožní finanční zdroje, mohou však být financovány další projekty, přičemž je třeba dbát na vyváženost demonstračních projektů CCS a demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
Pokud jsou v dané podkategorii předloženy ne více než dva projekty, Komise posoudí možné dopady omezeného počtu návrhů na soutěž při výběru podle tohoto rozhodnutí a popřípadě může rozhodnout o odložení přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků v příslušné podkategorii do druhého kola výzev k podávání návrhů.
2. Projekty se uspořádají podle zvyšujících se nákladů na výkonnostní jednotku. Demonstrační projekty CCS představují jedinou skupinu. Demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie jsou uspořádány v rámci každé z podkategorií uvedených v části A.II přílohy I.
Pro účely prvního pododstavce se náklady na výkonnostní jednotku vypočítají jako součet částek podle čl. 5 odst. 3 písm. b) a c), vydělený celkovým předpokládaným množstvím CO2 uloženým během prvních deseti let provozu u demonstračních projektů CCS nebo celkovým předpokládaným množstvím energie vyrobené během prvních pěti let provozu u demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
Potvrdí-li příslušné členské státy podle čl. 5 odst. 5, že je poskytován dostatečný finanční příspěvek na demonstrační projekty CCS z veřejných zdrojů, vyberou se projekty umístěné na nejvyšších místech v sestupném pořadí, pokud splňují tato kritéria:
a)
v každé kategorii projektů se vybere nejméně jeden projekt a nejvýše tři projekty;
b)
vyberou se nejméně tři projekty na uchovávání v ložisku uhlovodíků;
c)
vyberou se nejméně tři projekty na uchovávání v hlubinném zásobníku slané vody.
Pokud tato kritéria nejsou splněna, projekt zvažovaný k výběru není vybrán a pro výběr je zvažován další projekt v pořadí. Takto se postupuje dále, dokud není vybráno osm projektů.
Pokud dotyčný členský stát podle čl. 5 odst. 5 potvrdí existenci dostatečného finančního příspěvku z veřejných zdrojů na demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie, je v každé podkategorii vybrán projekt umístěný na nejvyšším místě. Nejsou-li v jednom z obou kol výzev k podávání návrhů v jedné nebo více podkategoriích projektů předloženy žádné způsobilé a zároveň ekonomicky a technicky přijatelné projekty, je dodatečně financován odpovídající počet projektů v jiných podkategoriích téže kategorie projektů. Podrobné informace budou uvedeny ve výzvě k podávání návrhů podle čl. 5 odst. 1.
Vybrané demonstrační projekty CCS společně tvoří „skupinu projektů CCS“ a vybrané demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie společně tvoří „skupinu projektů obnovitelných zdrojů energie“.
3. Odchylně od odstavce 1, pokud je celkový požadavek na financování podle tohoto rozhodnutí vyšší než dostupné finanční prostředky, počet vybraných projektů se omezí tak, že se požadavek na financování stejným poměrem omezí u každé ze skupin uvedených v odst. 2 třetím a pátém pododstavci.
V každé ze skupin se nejprve odebere projekt představující nejvyšší náklady na výkonnostní jednotku, poté projekt představující nejvyšší náklady na výkonnostní jednotku v další kategorii. Tento postup se opakuje, dokud dostupné prostředky nepokryjí požadované financování.
4. Pokud byly EIB předloženy návrhy podle čl. 5 odst. 3 a EIB Komisi doporučila přijmout rozhodnutí o přidělení finančních prostředků podle čl. 5 odst. 4, jsou v každém členském státě financovány nejméně jeden a nejvýše tři projekty.
Ustanovení prvního pododstavce se však nevztahuje na přeshraniční projekty.
Článek 9
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků jsou podmíněna vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva EU, schválením případné státní podpory poskytnuté projektu ze strany Komise a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli, přičemž tato opatření musí být splněna do 24 měsíců od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
V případě demonstračních projektů CCS s uchováváním v hlubinném zásobníku slané vody je přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků podmíněno vydáním veškerých příslušných vnitrostátních povolení v souladu s příslušnými požadavky platného práva EU, schválením případné státní podpory poskytnuté projektu ze strany Komise a přijetím konečných investičních rozhodnutí zadavateli, přičemž tato opatření musí být splněna do 36 měsíců od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
Rozhodnutí o přidělení finančních prostředků pozbývá právního účinku, pokud nejsou splněny podmínky uvedené v prvním nebo druhém pododstavci.
Článek 10
Zpeněžení povolenek a správa výnosů
1. Pro účely zpeněžení povolenek a správy výnosů Komise jedná jménem členských států.
2. 300 milionů povolenek uvedených v čl. 2 odst. 1 se převede na EIB za účelem zpeněžení a správy výnosů.
3. EIB prodá povolenky určené pro první kolo výzev k podávání návrhů před přijetím rozhodnutí Komise o přidělení finančních prostředků v každém kole výzev k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1.
EIB spravuje výnosy a předává je členským státům podle požadavků na vyplácení uvedených v článku 11.
Článek 11
Vyplácení výnosů a použití nevyplacených výnosů
1. Členské státy vyplácejí výnosy zadavatelům projektů na základě právně závazných nástrojů, které stanoví přinejmenším toto:
a)
projekt a přidělené financování v eurech;
b)
datum uvedení do provozu;
c)
požadavky na sdílení znalostí podle článku 12;
d)
požadavky týkající se vyplácení výnosů podle odstavců 2 až 6 tohoto článku;
e)
požadavky na vykazování podle článku 13;
f)
informace o podmínkách účinnosti rozhodnutí uvedené v článku 9.
Pro první kolo výzev k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1 je 31. prosinec 2015 nejzazším datem uvedení do provozu podle písmene b) prvního pododstavce tohoto odstavce 31. prosinec 2011, s výjimkou případů, kdy je dotyčné rozhodnutí o přidělení finančních prostředků přijato před 31. prosincem 2011, v takovém případě je datum uvedení do provozu nejpozději čtyři roky od přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
2. Vyplácení se provádí jednou ročně. Vyplácená částka pro demonstrační projekty CCS představuje množství CO2 uložené v příslušném roce, které bylo vykázáno, monitorováno a ověřeno podle článků 14 a 15 směrnice 2003/87/ES, vynásobené sazbou financování, a pro demonstrační projekty obnovitelných zdrojů energie množství vyrobené energie vynásobené sazbou financování.
Sazba financování se vypočítá vydělením přidělených financí 75 % celkového předpokládaného množství uloženého CO2 během prvních deseti let provozu u demonstračních projektů CCS, nebo 75 % celkového předpokládaného množství vyrobené energie během prvních pěti let provozu v případě demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie.
3. Vyplacení podpory pro daný rok se uskuteční pouze tehdy, jsou-li pro uvedený rok splněny požadavky na sdílení znalostí.
4. Vyplácení se omezí na období deseti let od data uvedeného v odst. 1 písm. b) v případě demonstračních projektů CCS a na období pěti let od tohoto data v případě demonstračních projektů obnovitelných zdrojů energie. Celkové vyplacené finanční prostředky nesmí překročit přidělené finanční prostředky uvedené v odst. 1 písm. a).
5. Pokud dotyčný členský stát zaručí, že jakékoli přebytečné finanční prostředky, přidělené podle odstavců 2, 3 a 4, budou vráceny EIB, může být vyplacena část nebo všechny finanční prostředky pro projekt před jeho uvedením do provozu v souladu s ustanoveními vymezenými v rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
6. Aniž je dotčen čl. 4 druhý pododstavec, použijí se výnosy, které nejsou vyplaceny na projekty, a příjmy vzniklé ze správy výnosů na spolufinancování dalších demonstračních projektů podle tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2015.
Nevyplacené výnosy členské státy převedou zpět EIB.
Po 31. prosinci 2015 zbývající finanční prostředky připadnou členským státům v souladu se zásadami uvedenými v čl. 10a odst. 7 směrnice 2003/87/ES.
Článek 12
Sdílení znalostí
Členské státy zajistí, aby všichni provozovatelé projektů, členové konsorcií, dodavatelé a subdodavatelé, kteří obdrží podstatný příspěvek na rozvoj jejich produktu nebo služby z veřejných finančních prostředků, sdíleli informace o prvcích stanovených v příloze II s ostatními provozovateli projektů, orgány veřejné moci, výzkumnými ústavy, nevládními organizacemi a veřejností v souladu s dalšími ustanoveními vymezenými ve výzvách k podávání návrhů uvedených v čl. 5 odst. 1.
Informace se sdílí jednou ročně a obsahují všechny poznatky získané a zpracované za daný rok.
Článek 13
Podávání zpráv členskými státy
Během období uvedených v čl. 11 odst. 4 členské státy každoročně do 31. prosince předloží Komisi zprávy o provádění projektů.
Tyto zprávy obsahují alespoň tyto informace o každém projektu:
1)
množství uloženého CO2 nebo vyrobené čisté energie;
2)
vyplacené finanční prostředky;
3)
jakékoli závažné problémy při provádění projektu.
Článek 14
Zpráva Komise
Po dokončení prvního kola výzev k podávání návrhů Komise předloží Výboru pro změnu klimatu informace o provádění tohoto kola výzev k podávání návrhů, kde označí, zda jsou zapotřebí nějaké změny tohoto rozhodnutí s ohledem na zajištění geografické a technické vyváženosti ve druhém kole výzev k podávání návrhů.
Článek 15
Adresáti
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 3. listopadu 2010.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 3. November 2010
über Kriterien und Maßnahmen für die Finanzierung von kommerziellen Demonstrationsprojekten, die auf eine umweltverträgliche Abscheidung und geologische Speicherung von CO2 abzielen, und von Demonstrationsprojekten für innovative Technologien für erneuerbare Energien im Rahmen des Gemeinschaftssystems für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten nach der Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 7499)
(2010/670/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2003/87/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über ein System für den Handel mit Treibhausgasemissionszertifikaten in der Gemeinschaft und zur Änderung der Richtlinie 96/61/EG des Rates (1), insbesondere auf Artikel 10a Absatz 8 Unterabsatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Auf seiner Tagung vom Juni 2008 forderte der Europäische Rat die Kommission auf, möglichst bald ein System vorzustellen, mit dem Anreize für Investitionen der Mitgliedstaaten und des Privatsektors geschaffen werden, damit bis 2015 der Bau und der Betrieb von bis zu zwölf Abscheidungs- und geologischen Speicherungs-Demonstrationsanlagen gewährleistet sind.
(2)
Mit Artikel 10a Absatz 8 der Richtlinie 2003/87/EG wird ein Mechanismus zur Finanzierung von kommerziellen Demonstrationsprojekten, die auf eine umweltverträgliche Abscheidung und geologische Speicherung von CO2 abzielen („CCS-Demonstrationsprojekte“), sowie von Demonstrationsprojekten für innovative Technologien für erneuerbare Energien („RES-Demonstrationsprojekte“) eingeführt. Um ein reibungsloses Funktionieren dieses Mechanismus zu gewährleisten, ist es erforderlich, sowohl die Vorschriften und Kriterien für die Auswahl und Durchführung dieser Projekte als auch die grundlegenden Prinzipien für die Monetarisierung der Zertifikate und die Verwaltung der Einkünfte festzulegen.
(3)
Am 7. Oktober 2009 nahm die Kommission die Mitteilung „Investitionen in die Entwicklung von Technologien mit geringen CO2-Emissionen“ (2) an, in der sie betont, welche Bedeutung der im Rahmen dieses Beschlusses vorgesehenen Finanzierung für die Durchführung des Europäischen Strategieplans für Energietechnologie (SET-Plan) in Bezug auf die erforderlichen Demonstrationsprojekte zukommt.
(4)
Die Finanzierung im Rahmen dieses Beschlusses sollte unter Berücksichtigung potenziell nachteiliger Auswirkungen auf den Wettbewerb und unter der Voraussetzung erfolgen, dass die Kommission eine im gesamten Finanzbeitrag aus öffentlichen Mitteln etwa enthaltene staatliche Beihilfe gemäß den Artikeln 107 und 108 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union (im Folgenden „AEUV“) gebilligt hat, damit gewährleistet ist, dass die Finanzierung auf das Maß beschränkt wird, das für die Verwirklichung und Durchführung des Projekts notwendig ist. Damit die Auswahlverfahren im Rahmen dieses Beschlusses mit der Prüfung staatlicher Beihilfen koordiniert werden können, sollten die Mitgliedstaaten die Kommission über eine etwaige Finanzierung durch staatliche Beihilfen nach Artikel 108 Absatz 3 AEUV unterrichten.
(5)
Die gemäß diesem Beschluss gewährte Finanzierung ist nicht Bestandteil des Gesamthaushaltsplans der Europäischen Union. Sie kann daher mit der Finanzierung aus anderen Instrumenten, unter anderem aus den Strukturfonds und dem Kohäsionsfonds sowie aus dem Europäischen Energieprogramm zur Konjunkturbelebung (EEPR), kombiniert werden. Ferner kann sie mit der Darlehensfinanzierung kombiniert werden, die im Rahmen der Fazilität für Finanzierungen auf Risikoteilungsbasis vorgesehen ist, welche von der Union und der Europäischen Investitionsbank (EIB) eingerichtet wurde.
(6)
Um einem Subventionswettbewerb unter den Mitgliedstaaten vorzubeugen, sollte die Finanzierung im Rahmen dieses Beschlusses auf 50 % der maßgeblichen Kosten beschränkt werden, sofern die Gesamtfinanzierungssumme im Rahmen dieses Beschlusses nach Maßgabe der Richtlinie 2003/87/EG die Grenze von 15 % der insgesamt verfügbaren Zertifikate nicht überschreitet, anderenfalls sollte die Finanzierung auf 15 % der insgesamt verfügbaren Zertifikate beschränkt werden. Die Finanzierung sollte ferner eine umfangreiche Kofinanzierung durch den Betreiber ergänzen. Um zu vermeiden, dass Projekte, die aus dem EEPR finanziert werden, bevorzugt werden, sollte die Finanzierung im Rahmen dieses Beschlusses um den Betrag gekürzt werden, der aus dem EEPR gezahlt wird.
(7)
Ein EU-Demonstrationsprogramm, das die bestmöglichen Projekte aus einer breiten Palette von Technologien an geografisch ausgewogenen Standorten in dem Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten, ihren ausschließlichen Wirtschaftszonen und ihren Festlandsockeln umfassen soll, kann nicht in ausreichendem Maße verwirklicht werden, wenn die Projekte auf einzelstaatlicher Ebene ausgewählt werden. Folglich sollte die Auswahl auf der Ebene der Europäischen Union getroffen werden. Um die Kohärenz mit einzelstaatlichen Auswahl- und Finanzierungsverfahren zu gewährleisten, sollten die Mitgliedstaaten für die Annahme der Finanzierungsanträge der Geldgeber und die Beurteilung der Projekte anhand der in diesem Beschluss niedergelegten Förderkriterien zuständig sein. Da die im Rahmen dieses Beschlusses finanzierten Projekte in den meisten Fällen von den Mitgliedstaaten kofinanziert werden dürften, sollten die Mitgliedstaaten entscheiden können, welche Projekte sie fördern und wessen Anträge sie für das auf der Ebene der Europäischen Union stattfindende Auswahlverfahren einreichen möchten. Die Einreichung dieser Anträge soll nicht die Anmeldung staatlicher Beihilfen in den Fällen, in denen die Finanzierung ein Element staatlicher Beihilfe enthält, ersetzen. Die Rolle der Mitgliedstaaten sollte weiter gestärkt werden, indem vor Ergehen des Finanzhilfebeschlusses der betreffende Mitgliedstaat erneut konsultiert wird, um den Wert und die Zusammensetzung des gesamten Finanzbeitrags aus öffentlichen Mitteln zu bestätigen, und indem dem Ausschuss für Klimaänderung der Entwurf einer Liste ausgewählter Projekte - auch im Hinblick auf die Qualität der Projekte - vorgelegt wird.
(8)
In Anbetracht der Erfahrungen der EIB mit Projektauswahl und -finanzierung hat sich die Kommission bemüht, die EIB an der Durchführung dieses Beschlusses zu beteiligen. Die EIB hat zugesagt, auf Wunsch, im Namen und auf Rechnung der Kommission bestimmte Aufgaben bei der Projektauswahl, der Monetarisierung der Zertifikate und der Verwaltung der Einkünfte zu übernehmen. Die genauen Bedingungen der Zusammenarbeit, einschließlich der Vergütung der EIB, sollten in einer Vereinbarung zwischen der Kommission und der EIB geregelt werden, die der Genehmigung durch die Entscheidungsgremien der EIB bedarf. Die EIB sollte für die Durchführung dieser Aufgaben eine Vergütung aus dem Einkommen erhalten, das sie bei der Verwaltung der Einkünfte erwirtschaftet.
(9)
Die verfügbaren Einkünfte aus den 300 Mio. Zertifikaten sollten im Wege zweier Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen verteilt werden, um einerseits dafür zu sorgen, dass ausgereifte Projekte bereits im Rahmen der ersten Aufforderung Finanzmittel erhalten, und andererseits die Möglichkeit zu schaffen, bei der zweiten Aufforderung ein etwaiges technisches oder geografisches Ungleichgewicht zu beheben. Ist für eine bestimmte Unterkategorie von Projekten bei der ersten Aufforderung der Wettbewerb unzureichend, so sollten die Beschlüsse über die Gewährung einer Finanzhilfe zwecks maximaler Nutzung der im Rahmen dieses Beschlusses vorgesehenen Mittel bis zur zweiten Aufforderung aufgeschoben werden.
(10)
Die Finanzierung nach diesem Beschluss sollte Projekten vorbehalten sein, bei denen Technologien zum Einsatz kommen, die gemessen am neuesten Stand der Technik in wichtigen Teilbereichen der einzelnen Technologien innovativ sind. Diese Technologien sollten kommerziell noch nicht verfügbar, jedoch ausgereift genug sein, um für die Demonstration in vorkommerziellem Maßstab in Betracht zu kommen. Unter Berücksichtigung der Tatsache, dass technische Risiken unvermeidbar sind, sollten sie angemessene Aussichten auf eine erfolgreiche Demonstration bieten, und die Demonstration sollte in einem Maßstab vorgesehen sein, bei dem bei weiterer Maßstabsvergrößerung nicht mit wesentlichen Zusatzproblemen zu rechnen ist. Sie sollten in hohem Maße serienfähig sein und somit gute Aussichten dafür bieten, sowohl in der Europäischen Union als auch weltweit den CO2-Ausstoß kostengünstig zu senken. Folglich sollten ausschließlich Projekte, die bestimmten Projektkategorien zugeordnet werden können und bestimmte, in diesem Beschluss genannte Voraussetzungen erfüllen, für eine Finanzierung in Betracht kommen.
(11)
Um die technologische Vielfalt zu gewährleisten, sollten im Rahmen der ersten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen acht CCS-Demonstrationsprojekte (darunter mindestens ein und höchstens drei Projekte in jeder Projektkategorie, mindestens drei Projekte der Speicherung in einer ehemaligen Kohlenwasserstofflagerstätte und mindestens drei Projekte der Speicherung in salinen Aquiferen) sowie ein Projekt in jeder der RES-Projektunterkategorien gefördert werden. Bei Verfügbarkeit ausreichender Mittel sollte es möglich sein, weitere Projekte zu finanzieren, wobei auf die Ausgewogenheit von CCS- und RES-Demonstrationsprojekten zu achten ist. Außerdem sollten zur Gewährleistung der geografischen Ausgewogenheit mindestens eines und nicht mehr als drei Projekte in jedem Mitgliedstaat gefördert werden. Dieses Kriterium darf jedoch nicht dazu führen, dass Projekte, die im Hoheitsgebiet mehrerer Mitgliedstaaten durchgeführt werden sollen, gerade deswegen eingeschränkt werden.
(12)
Grundsätzlich sollten Projekte ausgewählt werden, die die Anforderungen an die Projektzahl je Kategorie in der kostengünstigsten Weise erfüllen.
(13)
Um zu gewährleisten, dass die ausgewählten Projekte wie vorgesehen durchgeführt und die Mittel wirksam verwendet werden, sollten die Finanzhilfebeschlüsse mit der Voraussetzung verknüpft sein, dass innerhalb einer vorgegebenen Frist nach Annahme der Finanzhilfebeschlüsse alle einzelstaatlichen Genehmigungen nach den einschlägigen Rechtsvorschriften der Europäischen Union erteilt worden sind und die Geldgeber die endgültigen Investitionsentscheidungen getroffen haben.
(14)
Die Mitgliedstaaten sollten die Einkünfte auf der Grundlage verbindlicher Rechtsakte an Projekte auszahlen. Nach Maßgabe der Richtlinie 2003/87/EG sollte die Auszahlung jährlich, bei CCS-Demonstrationsprojekten auf der Grundlage der gespeicherten Menge CO2, die nach Richtlinie 2003/87/EG gemeldet, überwacht und überprüft wurde, und bei RES-Projekten auf der Grundlage der erzeugten Energie erfolgen. Wenn ein Mitgliedstaat allerdings garantiert, dass überschüssige Mittel erstattet werden, sollte es möglich sein, die Mittel für ein Projekt zu einem Teil oder vollständig auszuzahlen, bevor das Projekt in Betrieb geht. Angesichts der besonderen Bedeutung, die dem Austausch von Wissen im Rahmen eines Demonstrationsprogramms zukommt, sollten Mittel nur dann ausgezahlt werden, wenn die Anforderungen an den Wissensaustausch erfüllt sind.
(15)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Klimaänderung -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand
Dieser Beschluss enthält Vorschriften und Kriterien für
1.
die Auswahl von kommerziellen Demonstrationsprojekten, die auf eine umweltverträgliche Abscheidung und geologische Speicherung von CO2 abzielen („CCS-Demonstrationsprojekte“) und von Demonstrationsprojekten für innovative Technologien für erneuerbare Energien („RES-Demonstrationsprojekte“) nach der Richtlinie 2003/87/EG;
2.
die Monetarisierung von Zertifikaten nach der Richtlinie 2003/87/EG für die Förderung von CCS- und RES-Demonstrationsprojekten, und die Verwaltung der damit verbundenen Einkünfte;
3.
die Auszahlung der Einkünfte und die Durchführung von CCS- und RES-Demonstrationsprojekten.
Dieser Beschluss einschließlich der Bestimmungen über die Monetarisierung von Zertifikaten gilt unbeschadet anderer nach der Richtlinie 2003/87/EG erlassenen Durchführungsrechtsakte.
Artikel 2
Grundsätze
(1) Aus der Reserve für neue Marktteilnehmer nach Artikel 10a Absatz 8 der Richtlinie 2003/87/EG werden 300 Mio. Zertifikate zur Verfügung gestellt.
(2) Die Auswahl der CCS- und RES-Demonstrationsprojekte für die Finanzierung im Rahmen dieses Beschlusses erfolgt im Wege zweier Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen, die von der Kommission durchgeführt werden und an die Mitgliedstaaten gerichtet sind, und die im Rahmen der ersten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen das Äquivalent von 200 Mio. Zertifikaten und im Rahmen der zweiten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen das Äquivalent von 100 Mio. Zertifikaten sowie die im Rahmen der ersten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen nicht in Anspruch genommenen Zertifikate umfassen.
(3) Vorbehaltlich Artikel 10a Absatz 8 Unterabsatz 4 Satz 4 der Richtlinie 2003/87/EG beträgt die Finanzierung im Rahmen dieses Beschlusses 50 % der maßgeblichen Kosten. Betragen die insgesamt beantragten öffentlichen Mittel weniger als 50 % der maßgeblichen Kosten, so werden die beantragten öffentlichen Mittel vollständig im Rahmen dieses Beschlusses finanziert.
Wird die Finanzierung gemäß diesem Beschluss mit einer Finanzierung aus dem Europäischen Energieprogramm zur Konjunkturbelebung (EEPR) kombiniert, so wird der Betrag der Finanzierung aus dem EEPR von der Finanzierung gemäß diesem Beschluss abgezogen.
Artikel 3
Maßgebliche Kosten
(1) Für die Zwecke von Artikel 2 Absatz 3 gelten die Absätze 2 bis 5 dieses Artikels.
(2) Die maßgeblichen Kosten von CCS-Demonstrationsprojekten sind die Investitionskosten, die dem Projekt aufgrund der Anwendung von CCS entstehen, abzüglich des Kapitalwertes der bestmöglichen Schätzung der Betriebsgewinne und -kosten, die sich aufgrund der Anwendung von CCS in den ersten zehn Betriebjahren ergeben.
(3) Die maßgeblichen Kosten von RES-Demonstrationsprojekten sind die zusätzlichen Investitionskosten, die dem Projekt aufgrund der Anwendung einer innovativen Technologie für erneuerbare Energien entstehen, abzüglich des Kapitalwertes der bestmöglichen Schätzung der Betriebskosten und -gewinne, die sich in den ersten fünf Jahren im Vergleich zur konventionellen Produktion mit derselben Kapazität in Bezug auf die tatsächliche Energieerzeugung ergeben.
(4) Die Investitionskosten nach den Absätzen 2 und 3 decken die Kosten der Investitionen in Grundstücke, Anlagen und Ausrüstungen.
Investitionskosten können außerdem die Investitionen in den Technologietransfer und in Know-how-Nutzungslizenzen („immaterielle Vermögenswerte“) umfassen, sofern die folgenden Voraussetzungen erfüllt sind:
a)
der immaterielle Vermögenswert kann als abschreibungsfähiger Vermögenswert erachtet werden;
b)
der immaterielle Vermögenswert wird zu Marktbedingungen zum geringstmöglichen Preis erworben;
c)
der immaterielle Vermögenswert verbleibt mindestens fünf Jahre lang im Betrieb des Empfängers.
Wird der immaterielle Vermögenswert vor Ablauf der Fünfjahresfrist nach Unterabsatz 2 Buchstabe c veräußert, wird der Verkaufserlös von den maßgeblichen Kosten abgezogen.
(5) Die Netto-Betriebskosten und -gewinne gemäß den Absätzen 2 und 3 beruhen auf der bestmöglichen Schätzung der auf das Projekt entfallenden betrieblichen Aufwendungen aus Produktionskosten, wobei etwaige zusätzliche Gewinne infolge von Fördermaßnahmen, selbst wenn es sich nicht um eine staatliche Beihilfe im Sinne von Artikel 107 Absatz 1 AEUV handelt, sowie vermiedene Kosten und geltende Steueranreize berücksichtigt werden.
Artikel 4
Aufgabe der EIB
Die Europäische Investitionsbank (EIB) nimmt die ihr im Rahmen dieses Beschlusses übertragenen Aufgaben auf Aufforderung sowie im Namen und auf Rechnung der Kommission wahr. Die Kommission ist gegenüber Dritten verantwortlich.
Die EIB wird für die Wahrnehmung dieser Aufgaben aus dem Einkommen vergütet, das sie bei der Verwaltung der Einkünfte erwirtschaftet.
Die Kommission und die EIB treffen eine Vereinbarung, in der die Bedingungen, unter denen die EIB ihre Aufgaben wahrnimmt, im Einzelnen festgelegt sind.
Artikel 5
Auswahlverfahren
(1) Die Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen werden im Amtsblatt der Europäischen Union bekannt gemacht.
(2) Die Mitgliedstaaten nehmen die Anträge auf Finanzierung von Projekten entgegen, die in ihrem Hoheitsgebiet durchgeführt werden sollen.
Soll ein Projekt jedoch im Hoheitsgebiet mehrerer Mitgliedstaaten durchgeführt werden („grenzüberschreitendes Projekt“), unterrichtet der Mitgliedstaat, der den Antrag auf Finanzierung entgegennimmt, die anderen in Betracht kommenden Mitgliedstaten hierüber und arbeitet mit diesen zusammen, um gemeinsam über die Einreichung des Projekts durch den Mitgliedstaat, der den Antrag auf Finanzierung entgegennimmt, zu entscheiden.
(3) Die Mitgliedstaaten prüfen, ob ein Projekt die Förderkriterien nach Artikel 6 erfüllt. Ist dies der Fall und unterstützt der Mitgliedstaat das Projekt, so unterbreitet dieser Mitgliedstaat der EIB den Vorschlag und unterrichtet die Kommission hierüber.
Bei der Einreichung von Finanzierungsvorschlägen macht der Mitgliedstaat zu jedem Projekt die folgenden Abgaben:
a)
die maßgeblichen Kosten nach Artikel 2 Absatz 3 in Euro;
b)
die insgesamt beantragten öffentlichen Mittel in Euro, d. h. die maßgeblichen Kosten abzüglich eines Finanzierungsbeitrags des Betreibers;
c)
die bestmögliche Schätzung des Kapitalwerts von gemäß Artikel 3 Absatz 5 berechneten zusätzlichen Gewinnen infolge von Förderregelungen;
d)
bei CCS-Demonstrationsprojekten die veranschlagte Gesamtmenge CO2, die während der ersten zehn Betriebsjahre gespeichert werden soll, oder bei RES-Demonstrationsprojekten die veranschlagte Gesamtmenge Energie, die in den ersten fünf Betriebsjahren erzeugt werden soll.
Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission außerdem über eine etwaige Förderung des Projekts mittels einer staatlichen Beihilfe nach Artikel 108 Absatz 3 AEUV, um die Koordinierung des Auswahlverfahrens mit der beihilferechtlichen Würdigung zu ermöglichen.
(4) Ausgehend von den Vorschlägen, die nach Absatz 3 eingereicht werden, beurteilt die EIB nach Artikel 7 die finanzielle und technische Leistungsfähigkeit des Projekts (finanzielle und technische Due-diligence-Prüfung).
Ist das Ergebnis der Beurteilung positiv, erteilt die EIB der Kommission nach Artikel 8 Empfehlungen hinsichtlich der Finanzhilfebeschlüsse.
(5) Ausgehend von den Empfehlungen nach Absatz 4 erlässt die Kommission, nach erneuter Konsultierung der betreffenden Mitgliedstaaten, bei der diese gegebenenfalls den Wert und die Zusammensetzung des gesamten öffentlichen Finanzbeitrags bestätigen, und nach Stellungnahme des Ausschusses für Klimaänderung gemäß Artikel 3 des Beschlusses 1999/468/EG des Rates (3) Finanzhilfebeschlüsse, die an die betreffenden Mitgliedstaaten gerichtet sind und aus denen die für die jeweiligen Projekte gewährte Finanzierung in Euro hervorgeht.
Artikel 6
Förderkriterien
(1) Ein Projekt ist förderfähig, wenn die folgenden Kriterien erfüllt sind:
a)
das Projekt muss in eine der Kategorien nach Anhang I Teil A fallen;
b)
das Projekt muss den Anforderungen nach Anhang I Teil B entsprechen;
c)
die in Anhang I Teil A.II aufgeführten Projekte müssen ihrer Art nach innovativ sein. Vorhandene, bewährte Technologien sind nicht förderfähig.
(2) Ist ein Mitgliedstaat nicht in der Lage, der EIB gemäß Artikel 5 Absatz 3 Vorschläge für Projekte zu unterbreiten, die die geltenden Schwellenwerte einhalten und unter eine der Unterkategorien gemäß Anhang I Teil A.II fallen, so kann dieser Mitgliedstaat Vorschläge für Projekte unterhalb der Schwellenwerte, die unter eine der betroffenen Unterkategorien fallen, unterbreiten, welche abweichend von Absatz 1 als förderfähig erachtet werden.
Artikel 7
Finanzielle und technische Due-diligence-Prüfung
Die EIB prüft im Rahmen der Due-diligence-Prüfung ein vorgeschlagenes Projekt nach Maßgabe der Leistungsbeschreibung, die in den Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen nach Artikel 5 Absatz 1 festgelegt ist, wobei diese Prüfung mindestens die folgenden Aspekte umfasst:
1.
technischer Anwendungsbereich;
2.
Kosten;
3.
Finanzierung;
4.
Durchführung;
5.
Betrieb;
6.
Umweltverträglichkeit;
7.
Beschaffungsverfahren.
Artikel 8
Projektauswahl
(1) Zu finanzieren sind acht Projekte, die unter Anhang I Teil A.I fallen, und ein Projekt in jeder Projektunterkategorie gemäß Anhang I Teil A.II.
Wenn die Mittelausstattung es jedoch erlaubt, können weitere Projekte finanziert werden, wobei auf die Ausgewogenheit von CCS- und RES-Demonstrationsprojekten zu achten ist.
Werden nicht mehr als zwei Vorschläge in einer bestimmten Unterkategorie eingereicht, beurteilt die Kommission die möglichen Folgen der begrenzen Anzahl von Vorschlägen für den Auswahlwettbewerb im Rahmen dieses Beschlusses, und sie kann gegebenenfalls entscheiden, die Finanzhilfebeschlüsse für die betreffende Unterkategorie bis zur zweiten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen aufzuschieben.
(2) Die Projekte werden nach steigenden Kosten je Leistungseinheit geordnet. CCS-Demonstrationsprojekte bilden eine einzige Gruppe. RES-Demonstrationsprojekte werden innerhalb jeder der Unterkategorien gemäß Anhang I Teil A.II geordnet.
Für die Zwecke von Unterabsatz 1 sind die Kosten je Leistungseinheit als die Summe der Beträge gemäß Artikel 5 Absatz 3 Buchstaben b und c, dividiert durch die geschätzte Gesamtmenge CO2, die während der ersten zehn Betriebsjahre gespeichert wird im Falle von CCS-Demonstrationsprojekten, oder im Falle von RES-Demonstrationsprojekten die geschätzte Gesamtmenge Energie, die während der ersten fünf Betriebsjahre erzeugt wird, zu verstehen.
Bestätigen die betreffenden Mitgliedstaaten gemäß Artikel 5 Absatz 5, dass ein hinreichender öffentlicher Finanzierungsbeitrag für CCS-Demonstrationsprojekte geleistet wird, so werden die am höchstens eingeordneten Projekte in der Reihenfolge ihrer Einordnung ausgewählt, wenn alle der folgenden Kriterien erfüllt sind:
a)
in jeder Projektkategorie werden mindestens ein Projekt und höchstens drei Projekte ausgewählt,
b)
mindestens drei Projekte der Speicherung in ehemaligen Kohlenwasserstofflagerstätten werden ausgewählt,
c)
mindestens drei Projekte der Speicherung in salinen Aquiferen werden ausgewählt.
Wenn diese Kriterien nicht erfüllt sind, so wird das betreffende Projekt nicht ausgewählt und das nächste Projekt in der Reihenfolge für die Auswahl berücksichtigt. In dieser Weise wird weiter verfahren, bis acht Projekte ausgewählt wurden.
Bestätigen die betreffenden Mitgliedstaaten gemäß Artikel 5 Absatz 5, dass ein hinreichender öffentlicher Finanzierungsbeitrag für RES-Demonstrationsprojekte geleistet wird, so wird in jeder Unterkategorie das am höchsten eingestufte Projekt ausgewählt. Werden bei keiner der Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen für eine oder mehrere Projektunterkategorien Projekte vorgeschlagen, die förderfähig und gleichzeitig finanziell und technisch machbar sind, so wird in anderen Unterkategorien derselben Projektkategorie eine entsprechende Zahl Projekte zusätzlich finanziert. Die Einzelheiten werden in der Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen gemäß Artikel 5 Absatz 1 beschrieben.
Die ausgewählten CCS-Demonstrationsprojekte bilden zusammen die „CCS-Gruppe“, und die ausgewählten RES-Demonstrationsprojekte bilden zusammen die „RES-Gruppe“.
(3) Abweichend von Absatz 1 wird die Zahl der ausgewählten Projekte in dem Fall, dass die insgesamt im Rahmen dieses Beschlusses beantragte Finanzierung höher als die verfügbaren Mittel ist, dergestalt verringert, dass die beantragte Finanzierung im gleichen Verhältnis in jeder der Gruppen nach Absatz 2 Unterabsätze 3 und 5 verringert wird.
In jeder der Gruppen ist zunächst das Projekt mit den höchsten Kosten je Leistungseinheit zu streichen, anschließend ist in einer weiteren Kategorie das Projekt mit den höchsten Kosten je Leistungseinheit zu streichen. Dieses Vorgehen ist so lange zu wiederholen, bis die beantragte Finanzierung durch die verfügbaren Mittel gedeckt ist.
(4) Sofern der EIB gemäß Artikel 5 Absatz 3 Vorschläge unterbreitet wurden und die EIB der Kommission gemäß Artikel 5 Absatz 4 den Erlass von Finanzhilfebeschlüssen empfohlen hat, werden in einem Mitgliedstaat mindestens ein und höchstens drei Projekte finanziert.
Unterabsatz 1 gilt jedoch nicht für grenzüberschreitende Projekte.
Artikel 9
Finanzhilfebeschlüsse
Die Finanzhilfebeschlüsse erfolgen unter der Voraussetzung, dass alle einschlägigen einzelstaatlichen Genehmigungen nach Maßgabe der einschlägigen Anforderungen des EU-Rechts erteilt werden, dass die Kommission eine etwaige staatliche Beihilfe für ein Projekt genehmigt und dass die Geldgeber die Investition endgültig beschließen, wobei diese Voraussetzungen binnen 24 Monaten nach Erlass der Finanzhilfebeschlüsse erfüllt sein müssen.
Im Falle von CCS-Demonstrationsprojekten der Speicherung in salinen Aquiferen Finanzhilfebeschlüsse erfolgen die Finanzhilfebeschlüsse unter der Voraussetzung, dass alle einschlägigen einzelstaatlichen Genehmigungen nach Maßgabe der einschlägigen Anforderungen des EU-Rechts erteilt werden, dass die Kommission eine etwaige staatliche Beihilfe für ein Projekt genehmigt und dass die Geldgeber die Investition endgültig beschließen, wobei diese Voraussetzungen binnen 36 Monaten nach Erlass der Finanzhilfebeschlüsse erfüllt sein müssen.
Werden die in Absätzen 1 oder 2 genannten Voraussetzungen nicht erfüllt, so sind die Finanzhilfebeschlüsse rechtlich nicht mehr bindend.
Artikel 10
Monetarisierung der Zertifikate und Verwaltung von Einkünften
(1) Für die Zwecke der Monetarisierung der Zertifikate und der Verwaltung der Einkünfte handelt die Kommission im Namen der Mitgliedstaaten.
(2) Die 300 Mio. Zertifikate nach Artikel 2 Absatz 1 werden zum Zwecke der Umwandlung und der Verwaltung der Einkünfte an die EIB übertragen.
(3) Vor Erlass der Finanzhilfebeschlüsse durch die Kommission im Rahmen jeder Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen nach Artikel 5 Absatz 1 veräußert die EIB die Zertifikate für die erste Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen.
Die EIB verwaltet die Einkünfte und leitet sie zur Auszahlung nach Artikel 11 an die Mitgliedstaaten weiter.
Artikel 11
Auszahlung der Einkünfte und Verwendung nicht ausgezahlter Einkünfte
(1) Die Mitgliedstaaten zahlen die Einkünfte an die Geldgeber der Projekte auf der Grundlage rechtsverbindlicher Instrumente aus, in denen mindestens Folgendes festgelegt ist:
a)
das Projekt und die gewährte Finanzierung in Euro;
b)
das Datum der Inbetriebnahme;
c)
die Anforderungen an den Wissensaustausch nach Artikel 12;
d)
die Anforderungen an die Auszahlung der Einkünfte nach den Absätzen 2 bis 6;
e)
die Anforderungen an die Berichterstattung nach Artikel 13;
f)
Angaben zu den Voraussetzungen für die Beschlussfassung nach Artikel 9.
Für die erste Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen nach Artikel 5 Absatz 1 muss der Termin der Inbetriebnahme nach Unterabsatz 1 Buchstabe b spätestens der 31. Dezember 2015 sein, außer wenn der entsprechende Finanzhilfebeschluss nach dem 31. Dezember 2011 erlassen wird, in diesem Fall darf der Termin der Inbetriebnahme nicht später als vier Jahre nach dem Datum des Finanzhilfebeschlusses liegen.
(2) Die Auszahlung erfolgt jährlich. Der ausgezahlte Betrag entspricht bei CCS-Demonstrationsprojekten der Menge CO2, die in dem betreffenden Jahr gemäß der Überwachung, Prüfung und Berichterstattung nach den Artikeln 14 und 15 der Richtlinie 2003/87/EG gespeichert wurde, multipliziert mit dem Finanzierungssatz, und bei RES-Demonstrationsprojekten der Menge erzeugter Energie multipliziert mit dem Finanzierungssatz.
Zur Berechnung des Finanzierungssatzes wird die gewährte Finanzierung bei CCS-Demonstrationsprojekten durch 75 % der geschätzten Gesamtmenge des in den ersten zehn Betriebsjahren gespeicherten CO2 und bei RES-Demonstrationsprojekten durch 75 % der geschätzten Gesamtmenge der in den ersten fünf Betriebsjahren erzeugten Energie dividiert.
(3) Die Auszahlung für ein bestimmtes Jahr erfolgt unter der Voraussetzung, dass die Anforderungen an den Wissensaustausch für das Jahr erfüllt sind.
(4) Die Auszahlung ist bei CCS-Demonstrationsprojekten auf den Zeitraum von zehn Jahren ab dem Datum nach Absatz 1 Buchstabe b und bei RES-Demonstrationsprojekten auf den Zeitraum von fünf Jahren nach diesem Datum beschränkt. Die ausgezahlten Mittel dürfen insgesamt die nach Absatz 1 Buchstabe a gewährten Mittel nicht überschreiten.
(5) Gewährleistet der betreffende Mitgliedstaat, dass die Finanzierung, die über den nach den Absätzen 2 bis 4 bestimmten Betrag hinausgeht, der EIB erstattet wird, können die Mittel für ein Projekt nach Maßgabe der Leistungsbeschreibung des Finanzhilfebeschlusses ganz oder teilweise ausgezahlt werden, bevor es in Betrieb genommen wird.
(6) Unbeschadet von Artikel 4 Absatz 2 werden Einkünfte, die nicht für Projekte ausgezahlt werden, und Einkommen, das aus der Verwaltung der Einkünfte erwirtschaftet wird, verwendet, um im Rahmen dieses Beschlusses bis zum 31. Dezember 2015 weitere Demonstrationsprojekte zu kofinanzieren.
Die Mitgliedstaaten erstatten der EIB die nicht ausgezahlten Einkünfte.
Die verbleibenden Mittel fließen den Mitgliedstaaten nach dem 31. Dezember 2015 im Einklang mit den Grundsätzen nach Artikel 10a Absatz 7 der Richtlinie 2003/87/EG zu.
Artikel 12
Wissensaustausch
Die Mitgliedstaaten gewährleisten, dass alle Projektbetreiber, Konsortiumsmitglieder, Lieferanten und Unterauftragnehmer, die hinsichtlich der Entwicklung ihres Produkts oder ihrer Dienstleistung einen erheblichen Nutzen aus den bereitgestellten öffentlichen Mitteln ziehen, die Informationen über die in Anhang II genannten Gesichtspunkte mit anderen Projektbetreibern, Behörden, Forschungseinrichtungen, nichtstaatlichen Organisationen und der Öffentlichkeit nach Maßgabe der genaueren Beschreibung in den Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen nach Artikel 5 Absatz 1 austauschen.
Die Informationen sind jährlich auszutauschen, wobei der Austausch alle Informationen umfasst, die in einem bestimmten Jahr gewonnen und verarbeitet werden.
Artikel 13
Berichterstattung durch die Mitgliedstaaten
Während des jeweiligen Zeitraums nach Artikel 11 Absatz 4 erstatten die Mitgliedstaaten der Kommission bis zum 31. Dezember jedes Jahres Bericht über die Durchführung der Projekte.
In den Berichten sind für jedes Projekt mindestens die folgenden Angaben zu machen:
1.
die gespeicherte Menge CO2 oder die umweltverträglich erzeugte Menge Energie;
2.
die ausgezahlten Mittel;
3.
etwaige größere Probleme bei der Projektdurchführung.
Artikel 14
Berichterstattung durch die Kommission
Nach Durchführung der ersten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen erstattet die Kommission dem Ausschuss für Klimaänderung hierüber Bericht und macht Angaben dazu, ob gegebenenfalls eine Änderung dieses Beschlusses erforderlich ist, um bei der zweiten Aufforderung zur Einreichung von Vorschlägen die geografische und technische Ausgewogenheit zu gewährleisten.
Artikel 15
Adressaten
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 3. November 2010