ROZHODNUTÍ RADY 2011/819/SZBP
ze dne 8. prosince 2011
o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je zapotřebí, aby Unie reagovala na regionální úrovni na složité a vzájemně související výzvy v oblasti Afrického rohu.
(2)
Pan Alexander RONDOS by měl být jmenován zvláštním zástupcem Evropské unie pro oblast Afrického rohu na období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012.
(3)
Zvláštní zástupce Evropské unie bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
Pan Alexander RONDOS je jmenován zvláštním zástupcem EU (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro oblast Afrického rohu na období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU prodloužen nebo ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálsko, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky včetně pirátství bude zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracovat se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
Vzhledem k potřebě regionálního přístupu ke vzájemně souvisejícím výzvám, jimž tato oblast čelí, bude zvláštní zástupce EU pro oblast Afrického rohu působit v úzké konzultaci se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán, který bude nadále vést činnost týkající se těchto dvou zemí.
Článek 2
Cíle politiky
1. Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Evropské unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) ve vztahu k oblasti Afrického rohu a jeho účelem je aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v regionu. Zvláštní zástupce EU bude rovněž usilovat o zvýšení kvality, intenzity a dopadu mnohostranného zapojení EU v oblasti Afrického rohu.
2. Počáteční prioritou je Somálsko a regionální rozměr konfliktu, jakož i pirátství, jehož základní příčinou je nestabilita Somálska.
3. Ve vztahu k Somálsku je cílem politiky EU podpořit prostřednictvím koordinovaného a efektivního využití všech svých nástrojů návrat Somálska a jeho lidu na cestu míru a prosperity. Za tímto účelem bude EU podporovat úlohu OSN při usnadňování věrohodného a integrujícího politického procesu pod vedením Somálska a společně s regionálními a mezinárodními partnery bude nadále aktivně přispívat k provádění mírové dohody z Džibuti a v ní obsažených ujednání pro období po transformaci.
4. V souvislosti s pirátstvím je úlohou zvláštního zástupce EU přispívat k rozvoji a uplatňování soudržného, účinného a vyváženého přístupu EU vůči pirátství, jehož původci jsou ze Somálska, zahrnujícího všechny aspekty činnosti EU, zejména aspekty politické, bezpečnostní i rozvojové, a působit jako hlavní prostředník EU v otázkách týkajících se pirátství pro mezinárodní společenství včetně oblasti východní a jižní Afriky/Indického oceánu.
Článek 3
Mandát
1. K dosažení politických cílů EU ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
spolupracovat se všemi příslušnými zainteresovanými stranami regionu, s vládami, stávajícími regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení cílů EU a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;
b)
zastupovat Unii na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory EU při řešení krizí a jejich předcházení;
c)
podněcovat a podporovat efektivní politickou spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství EU s Africkou unií a subregionálními organizacemi;
d)
přispívat k provádění politiky EU vůči oblasti Afrického rohu, a to v úzké spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“), delegacemi Unie v regionu a Komisí;
e)
ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k provádění mírové dohody z Džibuti a jejích ustanoveních týkajících se období po transformaci, budou podporovat budování institucí, právní stát a vytváření způsobilých vládních struktur na všech úrovních, posilovat bezpečnost, prosazovat spravedlnost, národní usmíření a dodržování lidských práv a zlepšovat přístup humanitární pomoci zejména v jižní a střední části Somálska prostřednictvím vhodné činnosti na podporu dodržování mezinárodního humanitárního práva, a to při zajištění souladu s humanitárními zásadami lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti;
f)
úzce a aktivně spolupracovat se zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro Somálsko, účastnit se práce mezinárodní kontaktní skupiny pro Somálsko a dalších příslušných fór a prosazovat koordinovaný a soudržný přístup mezinárodního společenství k Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), operace EUNAVFOR Atalanta a pokračující podpory ze strany EU misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), a to v úzké spolupráci s členskými státy;
g)
pozorně sledovat regionální rozměr somálské krize, včetně terorismu, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a námořní bezpečnosti, pirátství a souvisejících finančních toků;
h)
v souvislosti s pirátstvím vést přehled o všech opatřeních EU v rámci ESVČ, Komise a členských států a udržovat pravidelné politické kontakty na vysoké úrovni se zeměmi v regionu postiženými pirátstvím, které má původ v Somálsku, s regionálními organizacemi, kontaktní skupinou OSN pro pirátství při pobřeží Somálska, OSN a dalšími klíčovými aktéry za účelem zajištění soudržného a komplexního přístupu k pirátství a klíčové úlohy EU v rámci mezinárodního úsilí v boji proti pirátství. To zahrnuje aktivní podporu ze strany EU za účelem budování regionálních námořních kapacit a soudního stíhání pirátů a zajištění toho, aby byly odpovídajícím způsobem řešeny základní příčiny pirátství v Somálsku. Mezi tyto činnosti patří i nepřetržitá podpora oblasti východní a jižní Afriky/Indického oceánu při provádění její strategie a akčního plánu pro boj proti pirátství, jakož i kodexu chování z Džibuti;
i)
sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky EU vůči tomuto regionu, mimo jiné v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími znepokojivými otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu, včetně výzvy na zajištění odpovědných vlád nebo případů propuknutí násilí či politického kolapsu;
j)
pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;
k)
přispívat k provádění politiky EU v oblasti lidských práv v oblasti Afrického rohu, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky EU týkající se žen, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v tomto ohledu, podávání zpráv a vypracovávání příslušných doporučení.
2. Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:
a)
poskytuje poradenství při formulaci postojů EU na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy, a to za účelem proaktivní podpory komplexního politického přístupu EU k oblasti Afrického rohu;
b)
vede přehled o veškeré činnosti Unie a úzce spolupracuje se všemi příslušnými delegacemi Unie.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu z pověření vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. ledna 2012 do 30. června 2012 činí 670 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat personálu vyslaného členským státem, orgánem Unie nebo ESVČ ke zvláštnímu zástupci EU hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a jeho personálu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a jeho personálu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí nebo zeměmi. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou EU pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že
a)
vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a v rámci této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a zahrnující pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
2. V koordinaci s delegacemi Unie v oblasti podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie. Pomáhá zajišťovat vedoucím delegací Unie, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány soudržným způsobem v zájmu dosažení cílů politiky EU. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie, Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců EU působících v regionu, zejména se zvláštním zástupcem EU pro Súdán a Jižní Súdán a zvláštním zástupcem EU při Africké unii. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s delegacemi Unie a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění jeho mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta a veliteli mise EUTM Somalia. Zvláštní zástupce EU a velitel operace EU se podle potřeby navzájem konzultují.
3. Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, Africkou unií, Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 8. prosince 2011.
BESCHLUSS 2011/819/GASP DES RATES
vom 8. Dezember 2011
zur Ernennung eines Sonderbeauftragten der Europäischen Union für das Horn von Afrika
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 28, Artikel 31 Absatz 2 und Artikel 33,
auf Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Es ist erforderlich, dass die Union mit einem regionalen Ansatz auf die komplexen und miteinander verknüpften Probleme am Horn von Afrika reagiert.
(2)
Herr Alexander RONDOS sollte für den Zeitraum vom 1. Januar 2012 bis zum 30. Juni 2012 zum Sonderbeauftragten der Europäischen Union für das Horn von Afrika ernannt werden.
(3)
Der Sonderbeauftragte wird sein Mandat im Kontext einer Lage ausüben, die sich verschlechtern kann und die Erreichung der Ziele des auswärtigen Handelns der Union nach Artikel 21 des Vertrags behindern könnte -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der Sonderbeauftragte der Europäischen Union
Herr Alexander RONDOS wird für den Zeitraum vom 1. Januar 2012 bis zum 30. Juni 2012 zum Sonderbeauftragten der Europäischen Union für das Horn von Afrika ernannt. Das Mandat kann verlängert werden oder eher enden, wenn der Rat auf Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik einen entsprechenden Beschluss erlässt.
Für die Zwecke des Mandats des Sonderbeauftragten wird der Begriff „Horn von Afrika“ so definiert, dass er die Republik Dschibuti, den Staat Eritrea, die Demokratische Bundesrepublik Äthiopien, die Republik Kenia, Somalia, die Republik Sudan, die Republik Südsudan und die Republik Uganda umfasst. Bei Fragen mit überregionalen Auswirkungen - einschließlich der Piraterie - tritt der Sonderbeauftragte der Europäischen Union gegebenenfalls mit Ländern und regionalen Organisationen über das Horn von Afrika hinaus in Kontakt.
Da es in Anbetracht der miteinander verknüpften Probleme der Region eines regionalen Ansatzes bedarf, arbeitet der Sonderbeauftragte der Europäischen Union mit dem Sonderbeauftragten der Europäischen Union für die Republik Sudan und die Republik Südsudan zusammen, der für diese beiden Länder die Hauptverantwortung behält.
Artikel 2
Politische Ziele
(1) Das Mandat des Sonderbeauftragten beruht auf den politischen Zielen der Europäischen Union (im Folgenden „EU“ oder „Union“) in Bezug auf das Horn von Afrika, d. h. einen aktiven Beitrag zu den regionalen und internationalen Bemühungen um die dauerhafte Gewährleistung von Frieden, Sicherheit und Entwicklung in der Region zu leisten. Der EU-Sonderbeauftragte arbeitet ferner darauf hin, dass Qualität, Intensität und Wirkung des vielschichtigen Engagements der EU am Horn von Afrika verstärkt werden.
(2) Vorrang haben zunächst Somalia, die regionale Dimension des Konflikts sowie die Piraterie, deren Ursachen in der Instabilität Somalias zu suchen sind.
(3) Was Somalia anbelangt, so bezwecken die politischen Ziele der EU durch den koordinierten und effektiven Einsatz aller ihnen zu Gebote stehenden Instrumente, die Rückkehr des Landes und seiner Bevölkerung auf den Weg von Frieden und Wohlstand zu fördern. Hierzu unterstützt die EU die Vereinten Nationen (VN) in ihrer Rolle bei der Schaffung der Voraussetzungen für einen glaubwürdigen und inklusiven politischen Prozess unter somalischer Verantwortung und trägt zusammen mit den regionalen und internationalen Partnern aktiv zur Umsetzung des Friedensabkommens von Dschibuti und der dazugehörigen Vereinbarungen für die Zeit nach der Übergangsphase bei.
(4) Was die Piraterie anbelangt, so ist es die Aufgabe des Sonderbeauftragten der EU, bezüglich der von Somalia ausgehenden Piraterie einen Beitrag zur Ausarbeitung und Umsetzung eines kohärenten, effektiven und ausgewogenen Ansatzes der EU, der alle Aspekte des Handelns der Union, insbesondere politischer sowie sicherheits- und entwicklungsbezogener Aspekte umfasst, zu leisten und für die internationale Gemeinschaft einschließlich der Länder des östlichen und südlichen Afrikas und des Indischen Ozeans der Hauptansprechpartner bei der EU zu sein.
Artikel 3
Mandat
(1) Zur Erreichung der politischen Ziele der EU hinsichtlich des Horns von Afrika hat der Sonderbeauftragte im Rahmen seines Mandats folgende Aufgaben:
a)
Er nimmt Kontakt zu allen einschlägigen Akteuren der Region, den Regierungen, den bestehenden Regionalbehörden, den internationalen und regionalen Organisationen, der Zivilgesellschaft und den Angehörigen der Diaspora auf, um die Ziele der EU zu fördern und zu einem verbesserten Verständnis der Rolle der Union in der Region beizutragen;
b)
er vertritt die Union in den einschlägigen internationalen Gremien und sorgt für die Wahrnehmbarkeit der Unterstützungsleistungen der Union für Krisenbewältigung und -prävention;
c)
er fördert und unterstützt eine effektive politische Zusammenarbeit und wirtschaftliche Integration in der Region durch die Partnerschaft der EU mit der Afrikanischen Union (AU) und den Organisationen unterhalb der regionalen Ebene;
d)
er leistet in enger Zusammenarbeit mit dem Europäischen Auswärtigen Dienst (EAD) und den Delegationen der Union in der Region sowie mit der Kommission einen Beitrag zur Durchführung der politischen Strategie der EU in Bezug auf das Horn von Afrika;
e)
in Bezug auf Somalia trägt er in enger Abstimmung mit den einschlägigen regionalen und internationalen Partnern aktiv zu Maßnahmen und Initiativen bei, die der Umsetzung des Friedensabkommens von Dschibuti und der dazugehörigen Vereinbarungen über die Zeit nach dem Übergang dienen, und bemüht sich dabei um den Aufbau von Institutionen, Rechtsstaatlichkeit und die Errichtung kompetenter Lenkungsstrukturen auf allen Ebenen, die Verbesserung der Sicherheit, die Förderung der Justiz, der nationalen Aussöhnung und der Achtung der Menschenrechte, die Verbesserung des Zugangs der humanitären Hilfe besonders zum südlichen Zentralsomalia durch geeignete Maßnahmen zur Sensibilisierung für die Achtung des humanitären Völkerrechts unter Gewährleistung der Einhaltung der humanitären Grundsätze der Humanität, der Neutralität, der Unparteilichkeit und der Unabhängigkeit;
f)
er arbeitet eng und aktiv mit dem Sonderbeauftragten des Generalsekretärs der Vereinten Nationen für Somalia zusammen, beteiligt sich an der Arbeit der Internationalen Kontaktgruppe für Somalia und anderer einschlägiger Gremien, und fördert einen koordinierten und kohärenten internationalen Ansatz in Bezug auf Somalia - auch durch die Militärmission der Europäischen Union als Beitrag zur Ausbildung somalischer Sicherheitskräfte (EUTM Somalia) in Somalia, EUNAVFOR ATALANTA und die kontinuierliche Unterstützung der EU für die Mission der Afrikanischen Union in Somalia (AMISOM) - und arbeitet dabei eng mit den Mitgliedstaaten zusammen;
g)
er verfolgt mit besonderer Aufmerksamkeit die regionale Dimension der Krise in Somalia, einschließlich der Aspekte Terrorismus, Waffenschmuggel, Flüchtlings- und Migrationsströme sowie Sicherheit auf See, Piraterie und damit verbundene Geldflüsse;
h)
in Bezug auf die Piraterie behält er den Überblick über alle Maßnahmen der EU innerhalb des EAD, der Kommission und der Mitgliedstaaten und unterhält regelmäßige hochrangige politische Kontakte mit den Ländern in der Region, die von der von Somalia ausgehenden Piraterie betroffen sind, den regionalen Organisationen, der Kontaktgruppe der Vereinten Nationen für Seeräuberei vor der Küste Somalias, den Vereinten Nationen und anderen Hauptakteuren, um ein kohärentes und umfassendes Konzept in Bezug auf die Piraterie zu gewährleisten und die führende Rolle der EU bei den internationalen Anstrengungen zur Bekämpfung der Piraterie sicherzustellen. Dies umfasst auch die aktive Unterstützung der EU beim Aufbau von maritimen Kapazitäten in der Region und bei der justiziellen Behandlung der Piraterie und ferner die Sorge dafür, dass die in Somalia zu suchenden Ursachen der Piraterie angemessen angegangen werden. Außerdem umfasst es die fortgesetzte Unterstützung der Region der Länder des östlichen und südlichen Afrikas und des Indischen Ozeans bei der Umsetzung ihrer Pirateriebekämpfungsstrategie und des betreffenden Aktionsplans sowie des Verhaltenskodex von Dschibuti;
i)
er beobachtet die politischen Entwicklungen in der Region und trägt zur Entwicklung der Strategie der EU gegenüber der Region bei; dies gilt auch für die Grenzprobleme zwischen Äthiopien und Eritrea und die Umsetzung des Abkommens von Algier, die Nilbecken-Initiative und andere Anliegen in der Region, die sich auf ihre Sicherheit, ihre Stabilität und ihren Wohlstand auswirken können, einschließlich der Aufgabe, für Verantwortlichkeit im Handeln der Regierungen Sorge zu tragen oder in Fällen plötzlicher Gewaltausbrüche oder in politischen Notfällen reagieren zu können;
j)
er verfolgt genau die grenzübergreifenden Probleme am Horn von Afrika, einschließlich aller politischen und sicherheitspolitischen Auswirkungen humanitärer Krisen;
k)
er leistet einen Beitrag zur Umsetzung der Menschenrechtspolitik der EU am Horn von Afrika, einschließlich der Leitlinien der EU zu den Menschenrechten, insbesondere der EU-Leitlinien zum Thema Kinder und bewaffnete Konflikte sowie betreffend Gewalt gegen Frauen und die Bekämpfung aller Formen der Diskriminierung von Frauen, und der Politik der EU bezüglich Frauen, Frieden und Sicherheit, auch durch Verfolgung der diesbezüglichen Entwicklungen sowie durch einschlägige Berichterstattung und durch Abgabe entsprechender Empfehlungen;
(2) Zur Erfüllung seines Mandats geht der Sonderbeauftragte unter anderem wie folgt vor:
a)
Er erteilt Ratschläge und erstattet Bericht in Bezug auf die Festlegung der Standpunkte der EU in internationalen Gremien, um proaktiv den umfassenden Strategieansatz der EU gegenüber dem Horn von Afrika zu fördern;
b)
er behält den Überblick über alle Aktivitäten der Union und arbeitet eng mit allen maßgeblichen Delegationen der Union zusammen.
Artikel 4
Ausführung des Mandats
(1) Der Sonderbeauftragte ist für die Ausführung des Mandats verantwortlich und handelt unter der Aufsicht der Hohen Vertreterin.
(2) Das Politische und Sicherheitspolitische Komitee (im Folgenden „PSK“) unterhält eine enge Verbindung zu dem Sonderbeauftragten und ist dessen vorrangige Anlaufstelle im Rat. Unbeschadet der Befugnisse der Hohen Vertreterin erhält der Sonderbeauftragte im Rahmen des Mandats strategische Leitlinien und politische Vorgaben vom PSK.
(3) Der Sonderbeauftragte arbeitet in enger Absprache mit dem EAD.
Artikel 5
Finanzierung
(1) Der als finanzieller Bezugsrahmen dienende Betrag zur Deckung der Ausgaben in Verbindung mit dem Mandat des Sonderbeauftragten für den Zeitraum vom 1. Januar 2012 bis zum 30. Juni 2012 beläuft sich auf 670 000 EUR.
(2) Die Ausgaben werden nach den für den Gesamthaushaltsplan der Union geltenden Verfahren und Vorschriften verwaltet.
(3) Über die Verwaltung der Ausgaben wird ein Vertrag zwischen dem Sonderbeauftragten und der Kommission geschlossen. Der Sonderbeauftragte ist gegenüber der Kommission für alle Ausgaben rechenschaftspflichtig.
Artikel 6
Aufstellung und Zusammensetzung des Arbeitsstabs
(1) Im Rahmen seines Mandats und der dafür bereitgestellten Finanzmittel ist der Sonderbeauftragte dafür verantwortlich, einen Arbeitsstab aufzustellen. Im Arbeitsstab muss die für das Mandat erforderliche Fachkompetenz in spezifischen politischen und sicherheitspolitischen Fragen vorhanden sein. Der Sonderbeauftragte unterrichtet den Rat und die Kommission fortlaufend über die Zusammensetzung des Arbeitsstabs.
(2) Die Mitgliedstaaten, die Organe der Union und der EAD können vorschlagen, Personal zum Sonderbeauftragten abzuordnen. Die Besoldung des von einem Mitgliedstaat oder einem Organ der Union oder dem EAD zum Sonderbeauftragten abgeordneten Personals geht zulasten des betreffenden Mitgliedstaats, des betreffenden Organs der Union beziehungsweise des EAD. Von den Mitgliedstaaten zu den Unionsorganen oder zum EAD abgeordnete Experten können ebenfalls eine Verwendung beim Sonderbeauftragten erhalten. Sonstige internationale Mitarbeiter, die unter Vertrag genommen werden, müssen die Staatsangehörigkeit eines Mitgliedstaats besitzen.
(3) Alle abgeordneten Mitglieder des Personals unterstehen weiterhin der Verwaltungsaufsicht des abordnenden Mitgliedstaats, des abordnenden Organs der Union oder des EAD und erfüllen ihre Pflichten und handeln im Interesse des Mandats des Sonderbeauftragten.
Artikel 7
Vorrechte und Befreiungen des Sonderbeauftragten und der Mitarbeiter des Sonderbeauftragten
Die Vorrechte, Befreiungen und sonstigen Garantien, die für die Erfüllung und den reibungslosen Ablauf der Mission des Sonderbeauftragten und der Mitarbeiter des Sonderbeauftragten erforderlich sind, werden mit dem Gastland bzw. den Gastländern vereinbart. Die Mitgliedstaaten und die Kommission gewähren die hierfür erforderliche Unterstützung.
Artikel 8
Sicherheit von EU-Verschlusssachen
Der Sonderbeauftragte und die Mitarbeiter des Sonderbeauftragten beachten die Grundsätze und Mindeststandards für die Sicherheit, die im Beschluss 2011/292/EU des Rates vom 31. März 2011 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-Verschlusssachen (1) niedergelegt sind.
Artikel 9
Zugang zu Informationen und logistische Unterstützung
(1) Die Mitgliedstaaten, die Kommission, der EAD und das Generalsekretariat des Rates stellen sicher, dass der Sonderbeauftragte Zugang zu allen relevanten Informationen erhält.
(2) Die Delegationen der Union und/oder die Mitgliedstaaten - je nachdem, was angemessen ist - leisten logistische Unterstützung in der Region.
Artikel 10
Sicherheit
Gemäß dem Konzept der EU für die Sicherheit des im Rahmen des Titels V des Vertrags in operativer Funktion außerhalb der Union eingesetzten Personals trifft der Sonderbeauftragte im Einklang mit seinem Mandat und der Sicherheitslage in seinem geografischen Zuständigkeitsgebiet alle nach vernünftigem Ermessen durchführbaren Maßnahmen für die Sicherheit des ihm direkt unterstellten Personals, indem er insbesondere
a)
einen missionsspezifischen Sicherheitsplan aufstellt, der missionsspezifische objekt-, organisations- und verfahrensbezogene Sicherheitsmaßnahmen einschließt, die sichere Abwicklung des Transports des Personals in das Missionsgebiet und innerhalb dieses Gebiets sowie die Bewältigung von sicherheitsrelevanten Zwischenfällen regelt und einen Notfall- und Evakuierungsplan für die Mission enthält;
b)
sicherstellt, dass das gesamte außerhalb der Union eingesetzte Personal einen an die Bedingungen im Missionsgebiet angepassten Versicherungsschutz gegen große Risiken genießt;
c)
sicherstellt, dass alle außerhalb der Union einzusetzenden Mitarbeiter des Arbeitsstabs des Sonderbeauftragten, einschließlich des vor Ort verpflichteten Personals, vor oder bei Ankunft im Missionsgebiet eine angemessene Sicherheitsausbildung erhalten haben, und zwar auf der Grundlage der dem jeweiligen Missionsgebiet zugewiesenen Risikoeinstufungen;
d)
gewährleistet, dass alle akzeptierten Empfehlungen im Anschluss an die regelmäßigen Sicherheitsbewertungen umgesetzt werden, und dem Rat, der Hohen Vertreterin und der Kommission schriftliche Berichte über diese Umsetzung und andere sicherheitsrelevante Fragen im Rahmen des Zwischenberichts und des Berichts über die Ausführung des Mandats vorlegt.
Artikel 11
Berichterstattung
(1) Der Sonderbeauftragte erstattet der Hohen Vertreterin und dem PSK regelmäßig mündlich und schriftlich Bericht. Er erstattet erforderlichenfalls auch den Arbeitsgruppen des Rates Bericht. Die regelmäßigen schriftlichen Berichte werden über das COREU-Netz verteilt. Auf Empfehlung des Hohen Vertreters oder des PSK kann der Sonderbeauftragte dem Rat (Auswärtige Angelegenheiten) Bericht erstatten.
(2) Der Sonderbeauftragte erstattet darüber Bericht, auf welche Weise die Initiativen der Union, wie etwa der Beitrag der Union zu Reformen am besten weitergeführt und die politischen Aspekte der relevanten Entwicklungsvorhaben der Europäischen Union in Abstimmung mit den Delegationen der Union in der Region einbezogen werden können.
Artikel 12
Koordinierung
(1) Der Sonderbeauftragte fördert die Gesamtkoordinierung der Politik der Union und unterstützt die Delegationen der Union dabei, dass alle vor Ort eingesetzten Instrumente der Union kohärent zusammenwirken, damit die politischen Ziele der EU erreicht werden. Die Tätigkeiten des Sonderbeauftragten werden mit denen der Delegationen der Union und der Kommission sowie gegebenenfalls mit denen anderer Sonderbeauftragter, die in der Region tätig sind, insbesondere mit denen des Sonderbeauftragten für die Republik Sudan und die Republik Südsudan abgestimmt. Der Sonderbeauftragte unterrichtet die Vertretungen der Mitgliedstaaten und die Delegationen der Union regelmäßig über seine Arbeit.
(2) Vor Ort hält er engen Kontakt zu den Delegationen der Union sowie zu den Leitern der Vertretungen der Mitgliedstaaten. Diese unterstützen den Sonderbeauftragten nach besten Kräften bei der Ausführung seines Mandats. Der Sonderbeauftragte gibt in enger Absprache mit den einschlägigen Delegationen der Union dem Befehlshaber der EUNAVFOR Atalanta und dem Befehlshaber der EUTM Somalia vor Ort politische Handlungsempfehlungen. Der Sonderbeauftragte und der Zivile Operationskommandeur konsultieren einander je nach Bedarf.
(3) Der Sonderbeauftragte wirkt eng mit den Behörden der beteiligten Länder, den VN, der AU, der Zwischenstaatlichen Behörde für Entwicklung (IGAD) sowie mit anderen nationalen, regionalen und internationalen Akteuren und auch mit der Zivilgesellschaft in der Region zusammen.
Artikel 13
Überprüfung
Die Durchführung dieses Beschlusses und seine Kohärenz mit anderen von der Union in der Region geleisteten Beiträgen werden regelmäßig überprüft. Der Sonderbeauftragte unterbreitet dem Rat, der Hohen Vertreterin und der Kommission am Ende des Mandats einen umfassenden Bericht über die Ausführung des Mandats.
Artikel 14
Inkrafttreten
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
Geschehen zu Brüssel am 8. Dezember 2011.