ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. srpna 2010,
kterým se mění rozhodnutí 2004/558/ES o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Unie v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka
(oznámeno pod číslem K(2010) 5352)
(Text s významem pro EHP)
(2010/433/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Infekční bovinní rinotracheitida je popis nejnápadnějších klinických znaků infekce bovinním herpesvirem typu 1 (BHV1). Jelikož mnoho infekcí tímto virem má subklinický průběh, měla by být opatření pro tlumení zaměřena spíše na eradikaci infekce než na potlačení příznaků.
(2)
Příloha E (II) směrnice 64/432/EHS uvádí „infekční bovinní rinotracheitidu“ mezi nákazami, pro které mohou být schváleny vnitrostátní programy tlumení a mohou být požadovány doplňkové záruky.
(3)
Rozhodnutí Komise 2004/558/ES ze dne 15. července 2004 o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Společenství v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka a schválením vymýcovacích programů navrhovaných některými členskými státy (2) uvádí v příloze I členské státy nebo jejich části, které provádějí program pro eradikaci BHV1, a v příloze II členské státy nebo jejich části, které jsou již této nákazy prosté. V příloze III uvedeného rozhodnutí se stanoví kritéria pro hospodářství považované za prosté infekce BHV1.
(4)
Aby se zabránilo šíření BHV1 do hospodářství prostých BHV1, vyžaduje uvedené rozhodnutí, aby byl pro přesun skotu z oblasti se statusem „bez BHV1“ nebo z oblasti uvedené v příloze 1 do hospodářství v oblasti uvedené v příloze II proveden test na přítomnost protilátek proti viru BHV1 s negativním výsledkem na vzorcích odebraných během třicetidenní karantény před přesunem.
(5)
Na základě dosavadních zkušeností s prováděním schválených programů pro eradikaci infekce BHV1 by mohl být povolen přímý přesun skotu z hospodářství prostých infekce BHV1 do uzavřených výkrmen v členských státech nebo jejich částech, které jsou prosté infekce BHV1, pokud je k dispozici systém distribuce, jehož prostřednictvím zajistí příslušné orgány v místě výkrmny dodatečné zkoušky při příjezdu zvířat a jejich odstranění výlučně na jatkách.
(6)
V současnosti jsou v příloze I rozhodnutí 2004/558/ES uvedeny všechny regiony Německa s výjimkou správních jednotek (Regierungsbezirke) Oberpfalz a Oberfranken ve spolkové zemi Bavorsko.
(7)
Německo nyní předložilo podpůrnou dokumentaci ke své žádosti o prohlášení správních jednotek (Regierungsbezirke) Mittelfranken a Unterfranken ve spolkové zemi Bavorsko za oblasti rovněž prosté infekce BHV1 a stanovilo pravidla pro vnitrostátní přesuny skotu uvnitř této části jeho území a do ní. Německo odpovídajícím způsobem požádalo, aby bylo použití doplňkových záruk v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS rozšířeno na uvedené oblasti v Bavorsku.
(8)
Po posouzení žádosti předložené Německem je vhodné, aby uvedené dvě německé správní jednotky prosté BHV1 již nebyly uvedeny v příloze I, ale byly zahrnuty do přílohy II rozhodnutí 2004/558/ES a aby na ně byly rozšířeny doplňkové záruky stanovené v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS.
(9)
Rozhodnutí 2004/558/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2004/558/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 2 písm. b) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
jsou převezena tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty, která mají nižší nákazový status, do chovu, jehož status BHV1 není znám, v členském státě určení, který je uveden v příloze I, kde jsou podle schváleného vnitrostátního programu eradikace všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
za druhou odrážkou: „čl. 3 odst. … písm. … rozhodnutí Komise 2004/558/ES“;“
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Odchylně od odst. 1 písm. a) a b) může příslušný orgán v členském státě určení povolit vstup skotu určeného k produkci masa do hospodářství prostého BHV1 podle definice v příloze III (dále jen „hospodářství prosté BHV1“), které se nachází v regionu zmíněného členského státu uvedeného v příloze II za těchto podmínek:
a)
zvířata nesmí být očkována proti BHV1 a musí pocházet z hospodářství prostých BHV1, kde pobývala od narození;
b)
zvířata se převážejí tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty s nižším nákazovým statusem;
c)
zvířata pobývala po dobu nejméně 30 dnů bezprostředně před odesláním nebo, v případě zvířat mladších než 30 dní, od narození v hospodářství původu nebo v izolačním zařízení schváleném příslušným orgánem, které se nachází v členském státě, v němž je infekční bovinní rinotracheitida nákazou povinnou hlášením, a kde se během posledních 30 dní v okruhu 5 km kolem hospodářství nebo izolačního zařízení nevyskytl žádný klinický ani patologický důkaz infekce BHV1;
d)
zvířata byla s negativním výsledkem podrobena buď sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1, pokud jde o zvířata pocházející ze stáda očkovaného proti BHV1, nebo sérologickému testu na protilátky proti celému BHV1, pokud jde o všechna ostatní zvířata, a to na vzorku krve odebraném nejdříve 7 dní před odesláním z hospodářství uvedeného v písmeni c);
e)
v hospodářství určení prostém BHV1 jsou všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;
f)
zvířata uvedená v písmeni d) jsou podrobena sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném během 21 až 28 dnů po příjezdu do hospodářství uvedeného v písmeni e)
i)
buď v každém případě s negativním výsledkem, nebo
ii)
status hospodářství prostého BHV1 zůstane odejmut, dokud nebudou nakažená zvířata poražena do 45 dnů od příjezdu do hospodářství, a
-
zvířata, která byla v přímém kontaktu s nakaženými zvířaty, buď vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zvířata, která sdílela společný vzdušný prostor s nakaženými zvířaty, vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zbývající zvířata v hospodářství vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
status hospodářství prostého BHV1 je obnoven v souladu s přílohou III bodem 4.
5. Členský stát určení uvedený v odstavci 4 oznámí Komisi a ostatním členským státům regiony uvedené v příloze II, kde se budou provádět ustanovení odstavce 4, a datum předpokládaného zahájení jejich uplatňování.“
3)
Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí.
4)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. srpna 2010.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 5. August 2010
zur Änderung der Entscheidung 2004/558/EG zur Umsetzung der Richtlinie 64/432/EWG des Rates hinsichtlich ergänzender Garantien im Handel mit Rindern innerhalb der Union in Bezug auf die infektiöse bovine Rhinotracheitis
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 5352)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2010/433/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 64/432/EWG des Rates vom 26. Juni 1964 zur Regelung viehseuchenrechtlicher Fragen beim innergemeinschaftlichen Handelsverkehr mit Rindern und Schweinen (1), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 2 und Artikel 10 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die infektiöse bovine Rhinotracheitis ist die Beschreibung der auffälligsten klinischen Anzeichen einer Infektion mit dem bovinen Herpesvirus Typ 1 (BHV1). Da viele Infektionen mit diesem Virus einen subklinischen Verlauf nehmen, sollten Maßnahmen zu ihrer Bekämpfung eher auf die Tilgung der Infektion als auf die Beseitigung der Symptome ausgerichtet sein.
(2)
In Anhang E Teil II der Richtlinie 64/432/EWG ist die „infektiöse bovine Rhinotracheitis“ als eine der Seuchen aufgeführt, für deren Bekämpfung nationale Programme genehmigt und für die ergänzende Garantien verlangt werden können.
(3)
In Anhang I der Entscheidung 2004/558/EG der Kommission vom 15. Juli 2004 zur Umsetzung der Richtlinie 64/432/EWG des Rates hinsichtlich ergänzender Garantien im innergemeinschaftlichen Handel mit Rindern in Bezug auf die infektiöse bovine Rhinotracheitis und der Genehmigung der von einigen Mitgliedstaaten vorgelegten Tilgungsprogramme (2) sind die Mitgliedstaaten oder Teile von Mitgliedstaaten genannt, die ein Programm zur Tilgung von BHV1 durchführen; Anhang II enthält diejenigen, die bereits frei von dieser Seuche sind. In Anhang III der genannten Entscheidung sind die Kriterien festgelegt, nach denen ein Betrieb als frei von der BHV1-Infektion gelten kann.
(4)
Zur Verhinderung einer Übertragung von BHV1 auf BHV1-freie Betriebe sind gemäß der genannten Entscheidung bei der Verbringung von Rindern aus einem Gebiet, das keinen BHV1-Status hat oder in Anhang I aufgeführt ist, in einen Betrieb in einem Gebiet, das in Anhang II aufgeführt ist, Tests zum Nachweis von Antikörpern gegen das BHV1-Virus an Proben, die während einer 30-tägigen Quarantäne vor der Verbringung genommen wurden, mit negativem Ergebnis durchzuführen.
(5)
Auf der Grundlage der bisherigen Erfahrungen mit der Durchführung der genehmigten Programme zur Tilgung der BHV1-Infektion könnte die direkte Verbringung von Rindern aus BHV1-freien Betrieben in geschlossene BHV1-freie Mastbetriebe genehmigt werden, sofern ein Kanalisierungssystem eingeführt wird, mit dem die zuständigen Behörden am Ort des Mastbetriebs sicherstellen, dass bei der Ankunft ergänzende Tests durchgeführt werden und die Tiere nur zum Schlachthof verbracht werden.
(6)
Derzeit sind alle Regionen Deutschlands mit Ausnahme der Regierungsbezirke Oberpfalz und Oberfranken im Freistaat Bayern in Anhang I der Entscheidung 2004/558/EG aufgeführt.
(7)
Deutschland hat nun Unterlagen zur Stützung seines Antrags eingereicht, auch die Regierungsbezirke Mittelfranken und Unterfranken im Freistaat Bayern als BHV1-frei zu erklären, und Vorschriften für die inländische Verbringung von Rindern innerhalb dieses Teils und in diesen Teil seines Hoheitsgebiets vorgelegt. Dementsprechend hat Deutschland beantragt, die Anwendung ergänzender Garantien gemäß Artikel 10 der Richtlinie 64/432/EWG auf diese Regierungsbezirke in Bayern auszudehnen.
(8)
Die Prüfung des von Deutschland vorgelegten Antrags hat ergeben, dass diese beiden BHV1-freien Regierungsbezirke in Deutschland nicht mehr in Anhang I, sondern in Anhang II der Entscheidung 2004/558/EG aufgeführt werden sollten und dass die Anwendung ergänzender Garantien gemäß Artikel 10 der Richtlinie 64/432/EWG auf sie ausgedehnt werden sollte.
(9)
Die Entscheidung 2004/558/EG sollte daher entsprechend geändert werden.
(10)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Entscheidung 2004/558/EG wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe b Ziffer ii erhält folgende Fassung:
„ii)
sie werden, ohne mit Tieren eines niedrigeren Gesundheitsstatus in Kontakt zu kommen, zu einem Betrieb mit unbekanntem BHV1-Status in dem Bestimmungsmitgliedstaat gemäß Anhang I transportiert, in dem gemäß dem genehmigten nationalen Tilgungsprogramm alle Tiere in Ställen gemästet werden und nur zum Schlachthof verbracht werden können;“.
2.
Artikel 3 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 3 Buchstabe b erhält folgende Fassung:
„b)
nach dem zweiten Gedankenstrich: ‚Artikel 3 Absatz … Buchstabe … der Entscheidung 2004/558/EG der Kommission‘.“
b)
Die folgenden Absätze werden hinzugefügt:
„(4) Abweichend von Absatz 1 Buchstaben a und b kann die zuständige Behörde im Bestimmungsmitgliedstaat die Einstellung zur Fleischerzeugung bestimmter Rinder in einen BHV1-freien Betrieb im Sinne von Anhang III (‚BHV1-freier Betrieb‘) genehmigen, der sich in einer in Anhang II aufgeführten Region des genannten Mitgliedstaats befindet, sofern
a)
die Tiere nicht gegen BHV1 geimpft wurden, aus BHV1-freien Betrieben stammen und diese seit ihrer Geburt nicht verlassen haben;
b)
die Tiere transportiert werden, ohne mit Tieren, die einen niedrigeren Gesundheitsstatus haben, in Kontakt zu kommen;
c)
die Tiere mindestens 30 Tage unmittelbar vor der Verbringung oder - bei weniger als 30 Tage alten Tieren - seit der Geburt den Herkunftsbetrieb oder eine von der zuständigen Behörde zugelassene Quarantänestation nicht verlassen haben, welche sich in einem Mitgliedstaat befinden, in dem die infektiöse bovine Rhinotracheitis als meldepflichtige Seuche gilt, und in dem es in einem Umkreis von 5 km um den Betrieb bzw. die Quarantänestation in den vorausgegangenen 30 Tagen keine klinischen oder pathologischen Anzeichen einer BHV1-Infektion gab;
d)
die Tiere entweder - im Falle von Tieren, die aus einem gegen BHV1 geimpften Bestand stammen - einem serologischen Test auf Antikörper gegen das gE-Glycoprotein des BHV1 oder - in allen anderen Fällen - einem serologischen Test auf Antikörper gegen das gesamte BHV1 mit negativem Ergebnis unterzogen wurden, und zwar anhand einer Blutprobe, die binnen 7 Tagen vor der Versendung aus dem in Buchstabe c genannten Betrieb genommen wurde;
e)
alle Tiere in dem BHV1-freien Bestimmungsbetrieb im Stall gemästet und von dort nur zum Schlachthof verbracht werden;
f)
die in Buchstabe d genannten Tiere einem serologischen Test auf Antikörper gegen das gE-Glycoprotein des BHV1 oder das gesamte BHV1 anhand einer Blutprobe, die binnen 21 bis 28 Tagen vor Ankunft in dem in Buchstabe e genannten Betrieb genommen wurde, unterzogen wurden, wobei
i)
entweder in jedem Fall ein negatives Ergebnis erzielt wird oder
ii)
der Status des Betriebs als BHV1-frei ausgesetzt wird, bis die infizierten Tiere binnen weniger als 45 Tagen nach Ankunft im Betrieb geschlachtet worden sind, und
-
entweder die Tiere, die unmittelbar mit infizierten Tieren in Kontakt gekommen sind, anhand einer Blutprobe, die frühestens 28 Tage nach Ausstallung der infizierten Tiere genommen wurde, mit negativem Ergebnis auf Antikörper gegen das gE-Glycoprotein des BHV1 oder das gesamte BHV1 getestet wurden, oder
-
die Tiere, die den Haltungsraum mit den infizierten Tieren geteilt haben, anhand einer Blutprobe, die frühestens 28 Tage nach der Ausstallung der infizierten Tiere genommen wurde, mit negativem Ergebnis auf Antikörper gegen das gesamte BHV1 getestet wurden, oder
-
die übrigen Tiere des Betriebs anhand einer Blutprobe, die frühestens 28 Tage nach der Ausstallung der infizierten Tiere genommen wurde, mit negativem Ergebnis auf Antikörper gegen das gesamte BHV1 getestet wurden, oder
-
der Status als BHV1-frei gemäß Anhang III Nummer 4 wiederhergestellt worden ist.
(5) Der in Absatz 4 genannte Bestimmungsmitgliedstaat teilt der Kommission und den anderen Mitgliedstaaten mit, wann und in welchen in Anhang II aufgeführten Regionen die Bestimmungen von Absatz 4 umgesetzt werden sollen.“
3.
Anhang I wird durch den Text in Anhang I des vorliegenden Beschlusses ersetzt.
4.
Anhang II wird durch den Text in Anhang II des vorliegenden Beschlusses ersetzt.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 5. August 2010