NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 973/2010
ze dne 25. října 2010
o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku na dovoz některých průmyslových výrobků do autonomních oblastí Azor a Madeiry
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu a prosinci roku 2007 požádaly regionální orgány Azor a Madeiry s podporou portugalské vlády o pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro řadu výrobků v souladu s čl. 299 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství. Svou žádost odůvodnily tím, že hospodářské subjekty na Azorách a Madeiře čelí v důsledku odlehlé polohy těchto ostrovů značným obchodním nevýhodám, které mají nepříznivý dopad na demografický vývoj, zaměstnanost a sociální a hospodářský rozvoj.
(2)
Místní hospodářství Azor a Madeiry jsou do značné míry závislá na vnitrostátním a mezinárodním cestovním ruchu, cože je poměrně nestálý hospodářský zdroj, pro který jsou určující činitele, na které nemají místní orgány ani portugalská vláda téměř žádný vliv. Důsledkem je, že hospodářský rozvoj Azor a Madeiry je vážně omezen. Za těchto okolností je nezbytné podpořit hospodářská odvětví, která na průmyslu cestovního ruchu závisí méně, a tím vyrovnat výkyvy odvětví cestovního ruchu a stabilizovat tak místní zaměstnanost.
(3)
Nařízení Rady (EHS) č. 1657/93 ze dne 24. června 1993, kterým se dočasně pozastavují všeobecné sazby společného celního sazebníku pro některé průmyslové výrobky určené k vybavení svobodných pásem Azor a Madeiry (3), nemělo v posledních letech před uplynutím doby platnosti dne 31. prosince 2008 žádoucí účinek. Důvodem je velmi pravděpodobně skutečnost, že se pozastavení cel stanovená uvedeným nařízením omezovala na svobodná pásma Azor a Madeiry, a v posledních letech před uplynutím platnosti se proto již nepoužívala. Je proto vhodné stanovit nová pozastavení cel, která se neomezí jen na odvětví umístěná ve svobodných pásmech, nýbrž prospějí všem druhům hospodářských subjektů nacházejících se na území těchto regionů. Podnikatelská odvětví, pro která bude pozastavení cel platit, by proto měla zahrnovat rybolov, zemědělství, průmysl a služby.
(4)
K zajištění toho, aby měla pozastavení cel stanovená tímto nařízením skutečný hospodářský účinek, je vhodné rozšířit škálu výrobků, které jsou předmětem pozastavení cel, na konečné výrobky pro zemědělské, obchodní nebo průmyslové využití a na suroviny, části a součásti používané k zemědělským účelům a pro průmyslovou přeměnu a údržbu.
(5)
S cílem umožnit investorům dlouhodobé plánování a hospodářským subjektům dosáhnout takové úrovně průmyslových a obchodních činností, která stabilizuje hospodářské a sociální prostředí v dotyčných regionech, je vhodné na dobu deseti let ode dne 1. listopadu 2010 zcela pozastavit cla společného celního sazebníku pro určité zboží.
(6)
Aby bylo zajištěno, že výhod těchto celních opatření budou využívat pouze hospodářské subjekty nacházející se na území Azor a Madeiry, mělo by být pozastavení cel podmíněno konečným použitím výrobků v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), a s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/93, kterým se vydává celní kodex Společenství (5).
(7)
V zájmu účinného fungování pozastavení cel by měly orgány Azor a Madeiry přijmout nezbytná prováděcí opatření a informovat o nich Komisi.
(8)
Komise by měla mít možnost případně schválit dočasná opatření, která by do doby, než Rada přijme konečné rozhodnutí, bránila spekulativním pohybům zaměřeným na odklon obchodu.
(9)
Změny v kombinované nomenklatuře nesmějí způsobit podstatné změny, které by se týkaly povahy pozastavení cel. Komise by proto měla být zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie za účelem provedení nezbytných změn a technických úprav v seznamu zboží, na které se pozastavení cel vztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. listopadu 2010 do 2. listopadu 2020 se zcela pozastavují cla společného celního sazebníku na dovoz konečných výrobků pro zemědělské, obchodní a průmyslové využití uvedených v příloze I do autonomních oblastí Azor a Madeiry.
Toto zboží musí být využíváno v souladu s nařízeními (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 po dobu nejméně dvaceti čtyř měsíců poté, co je hospodářské subjekty nacházející se v autonomních oblastech Azor a Madeiry propustí do volného oběhu.
Článek 2
Od 1. listopadu 2010 do 2. listopadu 2020 se zcela pozastavují cla společného celního sazebníku na dovoz surovin, částí a součástí uvedených v příloze II do autonomních oblastí Azor a Madeiry a využívaných v autonomních oblastech Azor a Madeiry k zemědělským účelům a pro průmyslovou přeměnu a údržbu.
Článek 3
Příslušné orgány Azor a Madeiry přijmou opatření nezbytná k zajištění souladu s články 1 a 2.
Uvedené orgány uvědomí Komisi o těchto opatřeních do 30. dubna 2011.
Článek 4
Pozastavení cel uvedené v článcích 1 a 2 je podmíněno konečným použitím podle článků 21 a 82 nařízení (EHS) č. 2913/92 a kontrolami podle článků 291 až 300 nařízení (ES) č. 2454/93.
Článek 5
1. Má-li Komise důvod domnívat se, že pozastavení cel zavedené tímto nařízením způsobilo odklon obchodu s určitým výrobkem, může postupem podle čl. 11 odst. 2 dočasně zrušit pozastavení cel na dobu až dvanácti měsíců. Dovozní cla u výrobků, pro něž bylo pozastavení cel dočasně zrušeno, se zajišťují jistotou a propuštění dotyčných výrobků do volného oběhu v autonomních oblastech Azor a Madeiry je podmíněno složením této jistoty.
2. Pokud se Rada na návrh Komise během uvedených dvanácti měsíců rozhodne, že pozastavení cel je třeba definitivně zrušit, vyberou se cla zajištěná jistotami s konečnou platností.
3. Není-li během uvedených dvanácti měsíců přijato žádné konečné rozhodnutí podle odstavce 2, jistoty se uvolní.
Článek 6
V případě potřeby může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 7 a s výhradou splnění podmínek článků 8 a 9 přijmout takové změny a technické úpravy příloh I a II, které jsou nezbytné v důsledku změn kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 6 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 8 a 9.
Článek 8
1. Rada může přenesení pravomoci uvedené v článku 6 zrušit.
2. Pokud Rada zahájila vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, vynasnaží se v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí uvědomit Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
1. Rada může proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
2. Pokud Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví nebo pokud před uplynutím této lhůty Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit, akt v přenesené pravomoci se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Rada vysloví námitky k aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Rada své námitky k aktu v přenesené pravomoci odůvodní.
Článek 10
Evropský parlament je informován o přijetí aktů v přenesené pravomoci Komisí, o námitkách k nim vyslovených a o zrušení přenesení pravomoci Radou.
Článek 11
1. Komisi je nápomocen Výbor pro celní kodex.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. listopadu 2010, s výjimkou článků 6 až 10, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 25. října 2010.
VERORDNUNG (EU) Nr. 973/2010 DES RATES
vom 25. Oktober 2010
über die zeitweilige Aussetzung der autonomen Zollsätze des Gemeinsamen Zolltarifs für Einfuhren bestimmter gewerblicher Waren in die autonomen Regionen Azoren und Madeira
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 349,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (2),
nach Anhörung des Ausschusses der Regionen,
gemäß einem besonderen Gesetzgebungsverfahren,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Im August und Dezember 2007 haben die Regionalbehörden von Madeira und den Azoren mit Unterstützung der portugiesischen Regierung beantragt, gemäß Artikel 299 Absatz 2 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft die Zölle des Gemeinsamen Zolltarifs für eine Reihe von Erzeugnissen aussetzen zu dürfen. Sie begründeten ihre Anträge damit, dass die Wirtschaftsbeteiligten auf den Azoren und Madeira aufgrund deren Abgelegenheit wirtschaftlich erheblich benachteiligt sind, was sich negativ auf die Entwicklung der Bevölkerungszahl, die Beschäftigung sowie auf die soziale und wirtschaftliche Entwicklung auswirkt.
(2)
Die lokale Wirtschaft auf Madeira und den Azoren hängt zu einem großen Teil vom nationalen und internationalen Tourismus, d. h. einer recht unzuverlässigen Einnahmequelle, ab, der von Faktoren bestimmt wird, auf die die lokalen Behörden und die portugiesische Regierung kaum Einfluss haben. Dadurch ist die Wirtschaftsentwicklung auf den Azoren und Madeira erheblich eingeschränkt. Unter diesen Umständen müssen die Wirtschaftssektoren, die weniger vom Tourismus abhängen, gestützt werden, um die Schwankungen auf dem Tourismussektor auszugleichen und damit den lokalen Arbeitsmarkt zu stabilisieren.
(3)
Mit der Verordnung (EWG) Nr. 1657/93 des Rates vom 24. Juni 1993 über die zeitweilige Aussetzung der autonomen Zollsätze des Gemeinsamen Zolltarifs für eine Anzahl gewerblicher Waren zur Ausrüstung der Freizonen der Azoren und Madeiras (3) wurden in den letzten Jahren vor ihrem Ablauf am 31. Dezember 2008 nicht die gewünschten Ziele erreicht. Das hängt höchstwahrscheinlich damit zusammen, dass die mit der Verordnung eingeführten Zollaussetzungen auf die Freizonen der Azoren und Madeiras beschränkt waren und daher in den letzten Jahren vor Ablauf der Verordnung nicht mehr genutzt wurden. Daher sollten neue Aussetzungen erlassen werden, die sich nicht auf Unternehmen in den Freizonen beschränken, sondern allen Arten von Wirtschaftsbeteiligten im Gebiet dieser Regionen zugute kommen. Die Branchen, für die Aussetzungen gewährt werden, sollten daher die Bereiche Fischerei, Landwirtschaft, gewerbliche Wirtschaft und Dienstleistungen umfassen.
(4)
Um zu gewährleisten, dass sich die mit dieser Verordnung erlassenen Aussetzungen auf die Wirtschaft auswirken, ist es sachdienlich, die Reihe der Erzeugnisse, die von der Aussetzung profitieren, um Fertigerzeugnisse für landwirtschaftliche Zwecke, für die Handelstätigkeit oder zur gewerblichen Verwendung sowie um Rohstoffe, Teile und Bauteile für landwirtschaftliche Zwecke, zur gewerblichen Verarbeitung und Wartung zu erweitern.
(5)
Damit Investoren langfristig planen und Wirtschaftsbeteiligte bei ihrer Gewerbe- oder Handelstätigkeit ein Niveau erreichen können, das das sozioökonomische Umfeld in den betroffenen Regionen stabilisiert, sollten die gemeinschaftlichen Zollsätze für bestimmte Waren für einen Zeitraum von zehn Jahren mit Wirkung vom 1. November 2010 vollständig ausgesetzt werden.
(6)
Um sicherzustellen, dass diese Tarifmaßnahmen nur Wirtschaftsbeteiligten im Gebiet der Azoren und Madeiras zugute kommen, sollten die Aussetzungen gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (4) und gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2454/93 der Kommission vom 2. Juli 1993 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (5) von der Endverwendung der Erzeugnisse abhängig gemacht werden.
(7)
Damit die Aussetzungen wirksam umgesetzt werden können, sollten die Behörden der Azoren und Madeiras die erforderlichen Umsetzungsmaßnahmen ergreifen und die Kommission davon in Kenntnis setzen.
(8)
Die Kommission sollte ermächtigt werden, erforderlichenfalls befristete Maßnahmen zu ergreifen, um spekulative Handelsverlagerungen zu verhindern, bis der Rat eine endgültige Lösung für solche Verlagerungen annimmt.
(9)
Änderungen der Kombinierten Nomenklatur dürfen sich nicht wesentlich auf die Art der Zollaussetzung auswirken. Der Kommission sollte daher die Befugnis übertragen werden, zum Zwecke nötiger Änderungen und technischer Anpassungen der Liste der Waren, für die die Aussetzung gilt, delegierte Rechtsakte nach Artikel 290 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union zu erlassen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Ab dem 1. November 2010 bis zum 2. November 2020 werden die Zollsätze des Gemeinsamen Zolltarifs auf Einfuhren der in Anhang I genannten Fertigerzeugnisse für die landwirtschaftliche, gewerbliche oder industrielle Verwendung in die autonomen Regionen Azoren und Madeira vollständig ausgesetzt.
Diese Erzeugnisse sind für einen Zeitraum von mindestens 24 Monaten nach ihrer Überführung in den freien Verkehr nach Maßgabe der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 und der Verordnung (EG) Nr. 2454/93 von den Wirtschaftsbeteiligten in den autonomen Regionen Azoren und Madeira zu verwenden.
Artikel 2
Ab dem 1. November 2010 bis zum 2. November 2020 werden die Zollsätze des Gemeinsamen Zolltarifs auf Einfuhren der in Anhang II genannten Rohstoffe, Teile und Bauteile, die für landwirtschaftliche Zwecke, zur gewerblichen Verarbeitung oder zur Wartung verwendet werden, in die autonomen Regionen Azoren und Madeira vollständig ausgesetzt.
Artikel 3
Die zuständigen Behörden der Azoren und Madeiras treffen die erforderlichen Maßnahmen, um die Einhaltung der Artikel 1 und 2 sicherzustellen.
Diese Behörden unterrichten die Kommission vor dem 30. April 2011 über die entsprechenden Maßnahmen.
Artikel 4
Die Zollaussetzungen der Artikel 1 und 2 unterliegen der besonderen Verwendung gemäß den Artikeln 21 und 82 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 und den Kontrollen gemäß den Artikeln 291 bis 300 der Verordnung (EG) Nr. 2454/93.
Artikel 5
(1) Hat die Kommission Grund zu der Annahme, dass die mit dieser Verordnung eingeführte Zollaussetzung bei einem bestimmten Erzeugnis zu einer Handelsverlagerung geführt haben, so kann sie nach dem in Artikel 11 Absatz 2 genannten Verfahren die Aussetzung für einen Zeitraum von nicht mehr als zwölf Monaten vorübergehend aufheben. Die Erhebung der Einfuhrabgaben für Waren, für die die Aussetzung vorübergehend aufgehoben wurde, wird durch eine Sicherheitsleistung gewährleistet, und die Überführung der betreffenden Waren in den zollrechtlich freien Verkehr der autonomen Regionen Azoren und Madeira erfolgt erst dann, wenn eine solche Sicherheit geleistet wurde.
(2) Beschließt der Rat auf Vorschlag der Kommission innerhalb dieser zwölf Monate, dass die Aussetzung endgültig aufgehoben werden sollte, so werden die durch Sicherheitsleistungen gesicherten Einfuhrabgaben endgültig vereinnahmt.
(3) Wird innerhalb dieser zwölf Monate kein endgültiger Beschluss gemäß Absatz 2 verabschiedet, so werden die Sicherheitsleistungen freigegeben.
Artikel 6
Falls erforderlich, kann die Kommission mittels delegierter Rechtsakte gemäß Artikel 7 und vorbehaltlich der in den Artikeln 8 und 9 genannten Bedingungen Änderungen und technische Anpassungen an den Anhängen I bis II, die durch Änderungen der Kombinierten Nomenklatur notwendig werden, vornehmen.
Artikel 7
(1) Die Befugnis zum Erlass delegierter Rechtsakte nach Artikel 6 wird der Kommission für einen unbestimmten Zeitraum übertragen.
(2) Sobald die Kommission einen delegierten Rechtsakt erlässt, übermittelt sie ihn dem Rat.
(3) Die der Kommission übertragenen Befugnisse zum Erlass delegierter Rechtakte unterliegen den in Artikel 8 und 9 festgelegten Bedingungen.
Artikel 8
(1) Die in Artikel 6 vorgesehene Befugnisübertragung kann vom Rat widerrufen werden.
(2) Hat der Rat ein internes Verfahren eingeleitet, um zu entscheiden, ob die Befugnisübertragung widerrufen werden soll, so bemüht er sich, die Kommission innerhalb einer angemessenen Frist vor der endgültigen Beschlussfassung zu unterrichten und nennt dabei die übertragenen Befugnisse, die widerrufen werden könnten, sowie die etwaigen Gründe für einen Widerruf.
(3) Der Beschluss über den Widerruf beendet die Übertragung der in jenem Beschluss angegebenen Befugnisse. Der Beschluss wird unmittelbar oder zu einem darin angegebenen späteren Zeitpunkt wirksam. Er berührt nicht die Gültigkeit der bereits in Kraft getretenen delegierten Rechtsakte. Er wird im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlicht.
Artikel 9
(1) Der Rat kann gegen den delegierten Rechtsakt binnen drei Monaten ab der Übermittlung Einwände erheben.
(2) Hat der Rat bis zum Ablauf dieser Frist keine Einwände gegen den delegierten Rechtsakt erhoben oder hat er vor diesem Zeitpunkt der Kommission mitgeteilt, dass er beschlossen hat, keine Einwände zu erheben, so wird der delegierte Rechtsakt im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlicht und tritt zu dem in ihm vorgesehenen Datum in Kraft.
(3) Erhebt der Rat Einwände gegen den erlassenen delegierten Rechtsakt, so tritt dieser nicht in Kraft. Der Rat gibt die Gründe für seine Einwände gegen den delegierten Rechtsakt an.
Artikel 10
Das Europäische Parlament wird von der Annahme eines delegierten Rechtsakts durch die Kommission, von gegen ihn vorgebrachten Einwänden oder von dem Widerruf der Befugnisübertragung in Kenntnis gesetzt
Artikel 11
(1) Die Kommission wird von dem Ausschuss für den Zollkodex unterstützt.
(2) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gelten die Artikel 4 und 7 des Beschlusses 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse (6).
Der in Artikel 4 Absatz 3 des Beschlusses 1999/468/EG genannte Zeitraum wird auf drei Monate festgesetzt.
Artikel 12
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. November 2010 mit Ausnahme der Artikel 6 bis 10, die ab Inkrafttreten dieser Verordnung gelten.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 25. Oktober 2010.