ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. července 2010
o státní podpoře C 34/08 (ex N 170/08), kterou hodlá Německo poskytnout podniku Deutsche Solar AG
(oznámeno pod číslem K(2010) 4489)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/4/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) uvedené dohody,
poté, co v souladu s uvedeným článkem vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1)
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Elektronickým oznámením ze dne 28. března 2008, které Komise zaevidovala téhož dne, sdělilo Německo Komisi v souladu s individuální ohlašovací povinností stanovenou v pokynech k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (2) (dále jen „pokyny k regionální podpoře“), že chce podniku Deutsche Solar AG ve Freibergu (Sasko, Německo) poskytnout regionální podporu pro velký investiční projekt vybudování závodu na výrobu solárních destiček.
(2)
Dne 27. února 2008 a dne 25. června 2008 se konala setkání zástupců útvarů Komise a Německa. Dopisem ze dne 28. května 2008 si Komise vyžádala dodatečné informace a dne 10. června 2008 zaslala žádost o informace. Tyto informace poskytlo Německo dopisem ze dne 16. června 2008.
(3)
Dopisem ze dne 16. července 2008 (K(2008) 3507 v konečném znění) informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit řízení v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 26. srpna 2008 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k opatření podpory předložily své připomínky.
(5)
Dopisem ze dne 7. srpna 2008 (A/16575) a ze dne 26. září 2008 (A/19789) požádalo Německo o prodloužení lhůty pro sdělení připomínek. Dopisem ze dne 31. října 2008 (A/22972) a dopisem ze dne 2. prosince 2008 (A/25961) obdržela Komise připomínky Německa. Od třetích stran neobdržela Komise žádné připomínky.
(6)
Dopisy ze dne 7. dubna 2009 (A/8226), 29. května 2009 (A/13120), 4. prosince 2009 (A/25461), 17. prosince 2009 (A/26433), 12. ledna 2010 (A/550), 26. dubna 2010 (A/7045), 14. května 2010 (A/8206) a 10. června 2010 (A/9628) poskytlo Německo Komisi dodatečné informace.
(7)
Dne 12. října 2009 se v Berlíně konalo setkání zástupců Komise a Německa a také investora.
2. PODROBNÝ POPIS PODPORY
2.1 Cíl opatření
(8)
Cílem projektu podpory je podpora regionálního rozvoje. Investice budou učiněny ve východoněmeckém Freibergu ve spolkové zemi Sasko, který je regionem splňujícím podmínky pro poskytnutí podpory ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(9)
Německo hodlá podniku Deutsche Solar AG (dále jen „DS“) poskytnout pro vybudování závodu na výrobu solárních destiček regionální investiční podporu. Celkové způsobilé náklady oznámené investice dosáhnou částky 350 milionů EUR (v nominální hodnotě).
2.2 Příjemce podpory
(10)
Příjemcem finanční podpory je podnik DS, který vyrábí solární destičky z krystalického křemíku. DS je dceřinou společností ve stoprocentním vlastnictví podniku SolarWorld AG (dále jen „SW“). Skupina SW, která vlastní výrobní závody v Německu, USA a Jižní Koreji, je v celosvětovém měřítku aktivní v oblasti fotovoltaického průmyslu, její činnost zahrnuje všechny stupně využití solární energie, od suroviny křemíku až po hotové solární elektrárny. Skupina SW vyrábí solární destičky, solární články a solární moduly, nikoli však integrované solární systémy (4). V roce 2009 měla skupina SW 2 000 zaměstnanců a vykázala konsolidovaný příjem ve výši více než jedné miliardy EUR.
(11)
Kromě plánovaného výrobního závodu ve Freibergu-Ost, který je předmětem oznámeného investičního projektu, vlastní DS ve Freibergu již dva jiné výrobní závody (jeden v průmyslovém parku Freiberg-Süd a druhý v průmyslovém parku Freiberg-Saxonia). Všechny tři výrobní závody jsou od sebe vzdáleny asi pět až šest kilometrů. V roce 2007 dosáhl obrat podniku DS 318 milionů EUR. V roce 2008 měl DS 770 zaměstnanců. Skupina SW má ve Freibergu další dceřiné společnosti ve stoprocentním vlastnictví, jsou to podniky Deutsche Cell GmbH (výroba solárních článků), Solar Factory GmbH (výroba solárních modulů), Sunicon AG (recyklace křemíku), SolarWorld Innovations GmbH (F&E) a SolarWorld Solicium GmbH (výroba křemíku). Mimo to drží SW 49 % podíl v podniku JSSi GmbH (výroba křemíku), který sídlí ve Freibergu a s podnikem Evonik Degussa GmbH tvoří společný podnik.
2.3 Projekt
2.3.1 Oznámený projekt (Freiberg-Ost)
(12)
Německo oznámilo podporu určenou pro velký investiční projekt podniku DS, který představuje vybudování nového závodu na výrobu polykrystalických solárních destiček ve Freibergu-Ost. Nový výrobní závod má mít nominální roční kapacitu 500 MWp ročně (5).
(13)
Projekt byl zahájen dne 18. prosince 2007. Měl by být dokončen v roce 2010 a do konce téhož roku by měl dosáhnout plné výrobní kapacity.
(14)
Podnik DS uvedl, že díky projektu vznikne v daném regionu, který se vyznačuje velkou mírou nezaměstnanosti, nejméně 130 pracovních míst přímo a nepřímo stejný počet pracovních míst.
2.3.2 Dřívější projekty (Freiberg-Süd)
(15)
V době, kdy byla podpora oznámena, informovalo Německo Komisi o plánované podpoře pro další investici v podniku DS (projekt P3 ve Freibergu-Süd), tento projekt měl být zahájen téměř souběžně s oznámeným projektem (dne 1. září 2007) a týkal se rozšíření stávajícího závodu na výrobu solárních destiček z 350 MWp na 500 MWp. Způsobilé náklady na projekt dosáhnou částky 49 milionů EUR (v nominální hodnotě). Pro tyto investice hodlalo Německo poskytnout regionální podporu v nominální hodnotě 14 milionů EUR. Od podpory pro projekt P3 však bylo upuštěno a po zahájení formálního vyšetřovacího řízení informovalo Německo Komisi, že pro tento projekt nebyla vyplacena žádná státní podpora, a ani v budoucnu poskytnuta nebude.
(16)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení informovalo Německo Komisi o podpoře, která byla ještě před zmíněným projektem P3 poskytnuta na jiný investiční projekt podniku DS, tento projekt byl zahájen dne 1. června 2006, tj. během tříletého období počínaje zahájením oznámeného investičního projektu ve Freibergu-Ost. Projekt P2 se týká dřívějšího rozšíření stávajícího závodu na výrobu solárních destiček (z 270 na 350 MWp). Podpora obnášela 16 905 000 EUR v nominální hodnotě, přičemž způsobilé náklady obnášely 49 995 991 EUR v nominální hodnotě. Podpora byla poskytnuta v roce 2006 na základě stávajícího režimu podpor (6).
2.4 Právní základ
(17)
Podpora ve prospěch oznámeného projektu Freiberg-Ost má být poskytnuta v rámci stávajícího režimu podpory, a to ve formě přímé dotace a investiční prémie.
(18)
Právním základem pro přímou dotaci bude „36. rámcový plán společného programu - zlepšování regionálních hospodářských struktur“ (7).
(19)
Investiční prémie bude poskytnuta na základě „Zákona o investičních prémiích 2007“ (8) („Investitionszulagengesetz 2007“), popřípadě na základě jeho následné úpravy „Zákona o investičních prémiích 2010“ („Investitionszulagengesetz 2010“) (9).
2.5 Investiční náklady
(20)
Způsobilé investiční náklady oznámeného projektu Freiberg-Ost obnáší celkem 350 000 000 EUR v nominální hodnotě. Rozpis způsobilých nákladů na jednotlivé roky je následující:
(v eurech)
2008
2009
2010
Celkem
Způsobilé náklady
136 000 000
164 000 000
50 000 000
350 000 000
2.6 Financování projektu:
(21)
Podnik DS bude oznámený projekt Freiberg-Ost financovat prostřednictvím vyžádané podpory a prostřednictvím vlastních zdrojů a (bankovních) půjček. Rozpis příslušných částek v nominální hodnotě podle zdroje je následující:
(v eurech)
Zdroj
Částka
Vlastní zdroje
[…] (10)
Podpora podle společného programu a režim pro investiční prémie
45 395 000
Bankovní půjčka (nezajištěná státní zárukou)
(…)
Celkem
350 000 000
2.7 Maximální intenzita regionální podpory
(22)
Freiberg (svobodný stát Sasko) leží v regionu splňujícím podmínky pro poskytnutí podpory ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU; podle pokynů k regionální podpoře a podle německé mapy regionální podpory (11), která platila v době oznámení, je v případě státní podpory pro velké podniky přípustná maximální intenzita podpory ve výši 30 % hrubého ekvivalentu podpory.
2.8 Výše a intenzita podpory
(23)
Příjemce podpory požádal o podporu pro oznámený projekt dne 17. srpna 2007. Dopisem ze dne 22. srpna 2007 informovalo Německo příjemce podpory o tom, že projekt je způsobilý pro podporu. Německo přislíbilo, že neposkytne podporu dříve, než ji schválí Komise, a že podpora nepřekročí maximální částku podpory.
(24)
Německo původně oznámilo, že na investiční projekt v podniku DS ve Freibergu-Ost poskytne regionální podporu v nominální hodnotě 48 milionů EUR. Komise však ohledně podpory zahájila formální vyšetřovací řízení, neboť měla pochybnosti, zda projekt ve Freibergu-Süd, který již podporu obdržel, a oznámený projekt nejsou jedinou investicí ve smyslu bodu 60 pokynů k regionální podpoře; Komise se rovněž obávala, že oznámená intenzita podpory tak překročí maximální intenzitu (při uplatnění metody odpočtu podle bodu 67 pokynů k regionální podpoře).
(25)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení sdělilo Německo Komisi, že od poskytnutí podpory pro projekt P3 ve Freibergu-Süd upustilo. Kromě toto snížilo výši oznámené podpory pro projekt podniku DS ve Freibergu-Ost na 40 364 760 EUR (současná hodnota (12), což odpovídá intenzitě podpory ve výši 12,97 % hrubého ekvivalentu podpory; cílem bylo snížit celkovou výši podpory, která byla poskytnuta na způsobilé celkové náklady (současná hodnota 402 865 942 EUR) oznámeného projektu a dřívějších, během tří let realizovaných projektů P2 a P3, na přípustnou maximální intenzitu podpory (současná hodnota 55 749 652 EUR - 14,06 % hrubého ekvivalentu podpory), pokud by projekt byl považován za jedinou investici.
2.9 Obecné povinnosti
(26)
Německo se Komisi zavázalo, že:
-
během dvou měsíců po poskytnutí podpory zašle Komisi kopii dohody o státní podpoře s podpisem orgánu udělujícího povolení a podpisem příjemce,
-
bude každých pět let ode dne schválení podpory Komisí předkládat Komisi průběžnou zprávu (obsahující informace o vyplacené podpoře, o provádění rozhodnutí o udělení podpory a informace o investičních projektech na stejném stanovišti/ve stejném výrobním závodě),
-
předloží podrobnou závěrečnou zprávu, která bude vycházet z oznámeného plánu financování, a to během šesti měsíců po vyplacení poslední tranše podpory.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(27)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ohledně této věci vyjádřila Komise pochybnosti o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a pokynů k regionální podpoře.
(28)
Aby nedocházelo k umělému dělení velkých investičních projektů na dílčí projekty s cílem obejít ustanovení pokynů k regionální podpoře, bude investiční projekt považován za „jedinou investici“ podle bodu 60 pokynů k regionální podpoře, pokud je počáteční investice provedená v období tří let jednou či více společnostmi a skládá se z dlouhodobých aktiv zkombinovaných ekonomicky neoddělitelným způsobem.
(29)
Poznámka pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře uvádí, že Komise při posouzení ekonomické neoddělitelnosti bere v úváhu technické, funkční a strategické souvislosti jakož i bezprostřední geografickou blízkost.
(30)
Pokud by byl oznámený projekt a projekt P3 Freiberg-Süd jedinou investicí, bylo by třeba na celkové způsobilé náklady těchto dvou projektů uplatnit vyměřovací mechanismus pro snižování podle bodu 67 pokynů k regionální podpoře. Celková částka oznámené podpory a podpory poskytnuté na projekt P3 by v takovém případě překročila přípustnou maximální intenzitu podpory a přebytečná částka by byla neslučitelná s čl. 107 odst. 3 písm. a).
(31)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise poznamenala, že malou vzdálenost mezi stanovišti oznámeného projektu (Freiberg-Ost) a dřívějšího projektu P3 (Freiberg-Süd), která obnáší pouhých pět kilometrů, je možno považovat za bezprostřední geografickou blízkost. Komise dále konstatovala, že mezi oběma investicemi existují určité funkční a technické souvislosti jakož i silné strategické souvislosti. Z toho důvodu vyjádřila Komise pochyby ohledně názoru Německa, že oznámený projekt a projekt P3 ve Freibergu-Süd nejsou jedinou investicí (ve smyslu bodu 60 a poznámky pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře), a vyzvala zúčastněné třetí strany, aby ohledně neoddělitelnosti obou investičních projektů DS ve Freibergu podaly své připomínky.
(32)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení přezkoumala Komise, zda je oznámené opatření slučitelné s obecnými ustanoveními pokynů k regionální podpoře a zvláštními předpisy týkajících se velkých investičních projektů podle bodu 68 písm. a) a b) pokynů k regionální podpoře a došla k závěru, že oznámené opatření je s nimi slučitelné.
4. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(33)
Od ostatních stran neobdržela Komise žádné připomínky.
5. STANOVISKO NĚMECKA
5.1 Původní stanoviska Německa
(34)
Ve svých stanoviskách, které Německo původně poskytlo Komisi dne 31. října 2008 a 2. prosince 2008, vyjádřilo Německo názor, že kritéria zmíněná v bodu 60 a poznámce pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře (tj. geografická blízkost, technické, funkční a strategické souvislosti) nejsou vhodná pro určení, zda jsou dva investiční projekty „ekonomicky neoddělitelné“, neboť tyto faktory neobjasňují okolnosti, za kterých může být jeden projekt bez druhého považován za ekonomicky smysluplný. Německo dále uvedlo, že výklad právního termínu „ekonomická neoddělitelnost“ je jediným rozhodujícím kritériem pro rozhodnutí, zda je jeden projekt bez druhého ekonomicky proveditelný.
(35)
Německo je dále přesvědčeno, že argument Komise, podle kterého existují mezi projekty ve Freibergu-Ost a Freibergu-Süd funkční a technické souvislosti, nepostačuje ke konstatování ekonomické neoddělitelnosti. Německo došlo k závěru, že důvody Komise pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení se zakládaly na nesprávném použití diskreční pravomoci Komise, která jí přísluší podle čl. 107 odst. 3 SFEU, což vedlo k nepřiměřenému rozhodnutí v neprospěch příjemců podpory.
(36)
Mimo to Německo podotklo, že je nepřiměřené uplatnit kritérium „geografické blízkosti“ s cílem předejít tak hromadění dotací, neboť ne všechna jazyková znění uvádí v poznámce pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře požadavek, že se výrobní závod musí nacházet v „bezprostřední“ geografické blízkosti (například francouzská verze neuvádí „bezprostřední“, nýbrž jen „geografickou“ blízkost). Německo tím dokazovalo, že kritéria uvedená v poznámce pod čarou č. 55 tedy nepředstavují jednotný právní rámec pro regulaci dotačních spirál.
(37)
Vzhledem k těmto důvodům došlo Německo k závěru, že projekty DS ve Freibergu-Süd a Freibergu-Ost nejsou ekonomicky neoddělitelné a nemohou tedy být považovány za jedinou investici ve smyslu bodu 60 a poznámky pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře. Německo se domnívá, že se tedy oznámená podpora projektu Freiberg-Ost nemá snížit prostřednictvím uplatnění metody odpočtu na celkové způsobilé náklady na investice projektů DS ve Freibergu-Süd a Freibergu-Ost.
(38)
Společně s původními stanovisky poskytlo Německo také aktualizované informace o investičních projektech, které od zahájení oznámeného projektu realizoval podnik DS ve Freibergu-Süd a Freibergu-Ost. Před provedením projektu P3 (rozšíření výrobní kapacity solárních destiček z 350 na 500 MWp) ve Freibergu-Süd byl v tom samém výrobním závodě proveden jiný projekt, a to projekt P2 (předešlé rozšíření výrobní kapacity solárních destiček z 270 na 350 MWp). Na tento projekt P2 byla rovněž poskytnuta podpora (v rámci stávajících režimů podpory). Německo dále sdělilo, že plánovaná podpora projektu P3 bude poskytnuta pouze ve formě investiční prémie (na základě „Zákona o investičních prémiích 2010“ („Investitionszulagengesetz 2010“).
5.2 Další aktualizované informace, které byly poskytnuty Komisi - změny původního oznámení
(39)
V návaznosti na svá původní stanoviska poskytlo Německo několikrát aktualizované informace o investičních projektech, které podporovaná skupina uskutečnila nebo má uskutečnit během tří let od zahájení oznámeného investičního projektu ve Freibergu-Süd.
(40)
Konečnou situaci znázorňuje následující tabulka:
Freiberg-Süd (P2 - P3)
Freiberg-Ost
Freiberg-Saxonia
Stav
Dřívější projekty P2 a P3, které nebylo třeba oznamovat
Oznámený projekt
Budoucí projekty
Výrobek
Solární destičky
Solární destičky
Solární moduly
Výrobní kapacita
(v MWp)
mezi 270 a 350 (P2)
mezi 350 a 500 (P3)
500
300
Zahájení opatření
1.6.2006 (P2)
1.9.2007 (P3)
18.12.2007
Léto/podzim 2010
Způsobilé náklady
(v nominální hodnotě, v eurech)
49 995 991 (P2)
49 000 000 (P3)
350 000 000
72 500 000
Výše podpory
(v nominální hodnotě, v eurech)
16 905 000 (P2)
0 (13) (P3)
45 395 000 (14)
?
(41)
Nejvýznamnější změny původního oznámení spočívají ve zrušení veškeré poskytnuté podpory projektu P3 ve Freibergu-Süd a snížení podpory poskytnuté na projekt ve Freibergu-Ost. Kromě toho ujistilo Německo Komisi, že na projekt P3 nebyla, resp. nebude vyplacena žádná podpora.
(42)
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení sdělilo Německo Komisi, že třebaže výslovně nesouhlasilo s tím, že oznámený projekt ve Freibergu-Ost a projekty ve Freibergu-Süd jsou jedinou investicí ve smyslu bodu 60 a poznámky pod čarou č. 55 pokynů k regionální podpoře, sníží celkovou výši podpory na způsobilé celkové náklady (současná hodnota 402 865 942 EUR) zmíněných tří projektů (P2, P3 a oznámeného projektu) na přípustnou maximální intenzitu podpory (současná hodnota 55 749 652 EUR - 14,06 % hrubého ekvivalentu podpory), která by platila v případě, že by projekty byly pokládány za „jedinou investici“.
(43)
Německo navíc informovalo Komisi o budoucím velkém investičním projektu (SF III) skupiny SW ve Freibergu-Saxonia (zřízení nového závodu na výrobu solárních modulů), který má začít během tří let od zahájení oznámeného projektu, a také oznámilo, že hodlá pro tento projekt poskytnout podporu. Německo se zavázalo, že podporu pro projektt SF III oznámí zvlášť a její poskytnutí podmíní schválením ze strany Komise.
6. PRÁVNÍ ZHODNOCENÍ PODPORY
6.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU
(44)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení dospěla Komise k závěru, že finanční podpora, kterou hodlá Německo na základě stávajících ustanovení o regionální podpoře „Společného programu“ a „Zákona o investičních příspěvcích“ poskytnout podniku DS, představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Proti tomuto závěru se Německo neohradilo.
6.2 Ohlašovací povinnost, zákonnost podpory a použitelné právo
(45)
Německo oznámilo plánované opatření podpory ještě před jeho poskytnutím, dne 28. března 2008, a splnilo tak svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 SFEU jakož i svou individuální ohlašovací povinnost podle čl. 7 písm. e) nařízení Komise (ES) č. 1628/2006 ze dne 24. října 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na vnitrostátní regionální investiční podporu (nařízení o blokové výjimce pro regionální podporu).
(46)
Poté, co bylo konstatováno, že oznámené opatření je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, musí být přezkoumáno, zda může být toto opatření považováno za slučitelné s vnitřním trhem. Opatření bylo přezkoumáno Komisí na základě pokynů k regionální podpoře (zejména oddílu 4.3 o velkých investičních projektech), neboť se týká regionální investiční podpory.
6.3 Slučitelnost podpory s obecnými ustanoveními pokynů k regionální podpoře
(47)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení uvedla, že oznámená podpora má být zásadně poskytnuta na základě režimu podpory týkajícího se blokových výjimek a v souladu s tímto režimem týkajícího se blokových výjimek, které jsou slučitelné s obecnými ustanoveními pokynů k regionální podpoře.
(48)
Projekt mimo to představuje prvotní investici ve smyslu pokynů k regionální podpoře, neboť předpokládá vystavění nového výrobního závodu. Způsobilé investiční náklady byly stanoveny v souladu s pokyny k regionální podpoře a pravidla kumulace byla splněna.
(49)
Příjemce podpory, podnik DS, požádal o podporu, a než začal pracovat, Německo písemně potvrdilo, že projekt splňuje podmínky pro poskytnutí podpory, a přislíbilo poskytnout podporu s výhradou schválení ze strany Komise.
(50)
Po ukončení projektu je podnik povinen zachovat investici v regionu ještě po dobu nejméně pěti let.
(51)
Podnik DS má sám přispět částkou ve výši nejméně 25 % způsobilých nákladů formou, která není předmětem podpory.
6.4 Slučitelnost s ustanoveními o podporách pro velké investiční projekty
6.4.1 Jediná investice a maximální intenzita podpory
(52)
Aby nedocházelo k umělému dělení velkých investičních projektů na dílčí projekty s cílem obejít ustanovení pokynů k regionální podpoře, bude investiční projekt považován za „jedinou investici“ podle bodu 60 pokynů k regionální podpoře, pokud je počáteční investice provedená v období tří let jednou či více společnostmi a skládá se z dlouhodobých aktiv zkombinovaných ekonomicky neoddělitelným způsobem.
(53)
Namísto aby členské státy oznámily sjednocenou jedinou investici, mohou tíhnout k tomu, že oznámí více jednotlivých projektů s cílem dosáhnout po uplatnění metody odpočtu vyšší maximální intenzity podpory (bod 67 pokynů k regionální podpoře) (15).
(54)
V tomto konkrétním případě zahájila Komise formální vyšetřovací řízení, neboť se obávala, že oznámená podpora překročí přípustnou maximální intenzitu, pokud by oznámený projekt a projektem P3 ve Freibergu-Süd, který již dříve podporu obdržel, společně tvořily jedinou investici.Projekt P3 je následovníkem projektu P2 (oba projekty se týkají postupného zvyšování výrobní kapacity stávajícího závodu na výrobu solárních destiček z 270 na 350 MW a poté z 350 na 500 MW), to je typický případ situace, za které mohou být dva projekty pokládány za jedinou investici: investice budou provedeny během tří let v bezprostřední geografické blízkosti (v tomtéž integrovaném výrobní závodě skupiny SW ve Freibergu-Süd) a vykazují jasné souvislosti, a to technické (stejné výrobky a výrobní technologie), funkční (stejné suroviny, společní dodavatelé/zákazníci, společné služby) a strategické (integrovaná strategie zvyšování kapacity, která se orientuje na tentýž trh).
(55)
Německo zrušilo veškerou podporu projektu P3 a změnilo oznámení v tom smyslu, že intenzita podpory pro oznámený projekt byla snížena s cílem omezit celkovou podporu způsobilých celkových nákladů oznámeného projektu ve Freibergu-Ost a obou dřívějších projektů (P2 a P3) ve Freibergu-Süd na přípustnou maximální intenzitu, která by vyhovovala i situaci „jediné investice“ (všechny projekty, které budou během tří let zahájeny, tak budou zahrnuty). Z toho důvodu již Komise nemusí věc dále zkoumat a rozhodnout, zda oznámený projekt a dřívější projekty tvoří jedinou investici.
(56)
Německo souhlasilo s tím, že při výpočtu maximální intenzity podpory zohlední projekty P3 a P2, tzn. že při výpočtu bude postupovat tak, jako by se jednalo o „jedinou investici“, kterou tvoří oznámený projekt a oba dřívější projekty.
(57)
Proto byly způsobilé náklady diskontovány na hodnotu v roce, kdy byla poskytnuta první podpora pro projekt P2 (dne 12. září 2006) v souladu s bodem 41 pokynů k regionální podpoře, přičemž byly použity v ten den platné diskontní sazby (4,36 %): celkové náklady činí 402 865 942 EUR (současná hodnota). Přípustná maximální intenzita podpory (současná hodnota) činí pak v tomto případě 55 749 652 EUR (16), což odpovídá intenzitě podpory pro jedinou investici ve výši 14,06 % hrubého ekvivalentu podpory.
(58)
Protože již bylo na projekt P2 poskytnuto 15 384 891 EUR (současná hodnota), přípustná maximální intenzita podpory pro oznámený projekt by činila 40 364 760 EUR (současná hodnota), to odpovídá intenzitě podpory ve výši 12,97 % hrubého ekvivalentu podpory. Protože Německo přislíbilo dodržet výši maximální intenzity podpory, může Komise dojít k závěru, že bude splněno snížení podle bodu 67 pokynů k regionální podpoře dokonce i v tom případě, že by oznámený projekt a dřívější, v průběhu tří let podporované projekty tvořily jedinou investici.
(59)
Protože Německo přislíbilo, že podporu pro nadcházející zmíněný projekt SF III ve Freibergu-Saxonia oznámí samostatně a podmíní ji schválením ze strany Komise, nemusí Komise v tomto rozhodnutí stanovit, zda oznámený projekt a budoucí projekt SF III tvoří jedinou investici.
6.4.2 Slučitelnost s bodem 68 pokynů k regionální podpoře
(60)
Rozhodnutí Komise o přípustnosti regionální podpory pro velké investiční projekty podle bodu 68 pokynů k regionální podpoře závisí na tom, jaké podíly drží příjemce podpory na trhu před investicí a po ní, a rovněž na tom, jaké výrobní kapacity se díky investici dosáhne. Aby mohla Komise provést přezkum podle bodu 68 písm. a) a b) pokynů k regionální podpoře, musí určit relevantní výrobkový a relevantní zeměpisný trh.
(61)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise konstatovala, že příslušným výrobkem, kterého se týká oznámený investiční projekt, jsou solární destičky z polykrystalického křemíku.
(62)
Komise nemohla vyloučit, že solární destičky vyráběné ve Freibergu-Ost nebudou alespoň částěčně interně využívány skupinou příjemců podpory k dalšímu zpracování na solární články a solární moduly. Proto Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení zaujala v souladu s bodem 69 pokynů k regionální podpoře (týká-li se projekt meziproduktu a významná část produkce se na trhu neprodává, může být předmětný výrobek následným výrobkem) stanovisko, že příslušným výrobkem, kterého se týká oznámený investiční projekt, jsou nejen solární destičky, nýbrž i solární články a solární moduly. Pro účely bodu 68 písm. a) pokynů k regionální podpoře Komise dále konstatovala, že relevantním výrobkovým trhem je trh se solárními destičkami, solárními články a solárními moduly a relevantním zeměpisným trhem je celý svět.
(63)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vypočítala Komise tržní podíly podporované skupiny na všech významných trzích v období před a po investici (2006-2011), přičemž brala v úvahu nejnepříznivější možnou situaci, jaká by mohla nastat, tj. že trh po roce 2010 neporoste (neboť dostupná nezávislá studie neobsahuje žádnou prognózu pro období po roce 2010). Podle těchto výpočtů nepřesahují všechny podíly na trhu před investicí 20 % a po investici 15 %. Z toho důvodu Komise konstatovala, že hranice 25 % podílu na trhu nebude překročena, a došla k závěru, že oznámená podpora je v souladu s bodem 68 písm. a) pokynů k regionální podpoře.
(64)
Průměrná roční míra růstu zjevné spotřeby fotovoltaických výrobků v Evropském hospodářském prostoru v letech 2001-2006 (35 %) byla značně vyšší než průměrná roční míra růstu HDP v EHP pro to samé období (1,97 %). Komise proto došla ve svém rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení k závěru, že není pochyb o tom, že průměrná roční míra růstu zjevné spotřeby bude rovněž výrazně vyšší než 1,97 %, třebaže pro tyto meziprodukty nejsou pro EHP k dispozici žádná čísla. Z toho důvodu došla Komise k závěru, že oznámená podpora je v souladu s bodem 68 písm. b) pokynů k regionální podpoře.
(65)
Během formálního vyšetřovacího řízení nezjistila Komise žádné informace, které by zpochybnily závěry 60. až 64. bodu odůvodnění ohledně slučitelnosti podpory s bodem 68 pokynů k regionální podpoře. Z analýzy zpracované v rozhodnutí o zahájení řízení dále vyplývá, že podíly skupiny SW, které by měla v roce 2011 získat na všech relevantních trzích, nepřekročí 15 %, a tedy nehrozí nebezpečí, že by při přepočítání na základě novějších studií tržní podíly překročily 25 %.
(66)
Komise proto potvrdila své závěry, ke kterým došla v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, tedy že oznámená podpora je slučitelná s bodem 68 pokynů k regionální podpoře.
6.5 Závěry
(67)
Na základě tohoto právního zhodnocení podpory došla Komise k závěru, že oznámené opatření podpory je slučitelné s pokyny k regionální podpoře a s německou mapou regionální podpory, která byla platná v době oznámení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
(1) Podpora, kterou Spolková republika Německo hodlá poskytnout podniku Deutsche Solar AG ve výši 40 364 760 EUR (současná hodnota), což odpovídá intenzitě podpory ve výši 12,97 % hrubého ekvivalentu podpory, je ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie slučitelná s vnitřním trhem.
(2) Poskytnutí podpory ve výši 40 364 760 EUR (současná hodnota), která odpovídá intenzitě podpory ve výši 12,97 % hrubého ekvivalentu podpory, se povoluje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 6. července 2010.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 6. Juli 2010
über die staatliche Beihilfe C 34/08 (ex N 170/08), die Deutschland zugunsten der Deutsche Solar AG gewähren will
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 4489)
(Nur der deutsche Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2011/4/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 108 Absatz 2 Unterabsatz 1,
gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, insbesondere auf Artikel 62 Absatz 1 Buchstabe a,
nach Aufforderung der Beteiligten zur Stellungnahme gemäß den genannten Bestimmungen (1)
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
(1)
Mit elektronischer Anmeldung vom 28. März 2008, die am selben Tag bei der Kommission registriert wurde, hat Deutschland im Einklang mit der Einzelanmeldepflicht nach den Leitlinien für staatliche Beihilfen mit regionaler Zielsetzung 2007-2013 (2) (nachstehend „Regionalbeihilfeleitlinien“) seine Absicht erklärt, der Deutsche Solar AG eine Regionalbeihilfe für ein großes Investitionsvorhaben zur Errichtung einer Fertigungsstätte für Solarwafer in Freiberg (Sachsen, Deutschland) zu gewähren.
(2)
Am 27. Februar 2008 und am 25. Juni 2008 fanden Treffen zwischen Vertretern der Kommissionsdienststellen und Deutschlands statt. Die Kommission erbat mit Schreiben vom 28. Mai 2008 zusätzliche Auskünfte und versandte am 10. Juni 2008 ein Auskunftsersuchen. Deutschland übermittelte diese mit Schreiben vom 16. Juni 2008.
(3)
Mit Schreiben vom 16. Juli 2008 (K(2008)3507 endg.) unterrichtete die Kommission Deutschland von ihrer Entscheidung, das Verfahren nach Artikel 108 Absatz 2 AEUV einzuleiten.
(4)
Die Einleitungsentscheidung der Kommission wurde am 26. August 2008 im Amtsblatt der Europäischen Union (3) veröffentlicht. Die Kommission forderte die Beteiligten auf, zu der Beihilfemaßnahme Stellung zu nehmen.
(5)
Mit Schreiben vom 7. August 2008 (A/16575) und 26. September 2008 (A/19789) beantragte Deutschland eine Fristverlängerung für die Übermittlung seiner Stellungnahme. Die Kommission erhielt die Stellungnahmen Deutschlands am 31. Oktober 2008 (A/22972) und am 2. Dezember 2008 (A/25961). Die Kommission erhielt keine Stellungnahmen von Dritten.
(6)
Mit Schreiben vom 7. April 2009 (A/8226), 29. Mai 2009 (A/13120), 4. Dezember 2009 (A/25461), 17. Dezember 2009 (A/26433), 12. Januar 2010 (A/550), 26. April 2010 (A/7045), 14. Mai 2010 (A/8206) und 10. Juni 2010 (A/9628) übermittelte Deutschland der Kommission zusätzliche Informationen.
(7)
Am 12. Oktober 2009 fand in Berlin ein Treffen zwischen Vertretern der Kommission und Deutschlands sowie dem Investor statt.
2. AUSFÜHRLICHE BESCHREIBUNG DER BEIHILFE
2.1. Ziel der Maßnahme
(8)
Ziel des Beihilfevorhabens ist die Förderung der regionalen Entwicklung. Die Investition soll in Ostdeutschland in der Stadt Freiberg im Freistaat Sachsen, einem Fördergebiet nach Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe a AEUV, vorgenommen werden.
(9)
Deutschland beabsichtigt, Deutsche Solar AG (nachstehend „DS“) eine regionale Investitionsbeihilfe für die Errichtung einer Fertigungsstätte für Solarwafer zu gewähren. Die beihilfefähigen Gesamtkosten der angemeldeten Investition belaufen sich (nominal) auf 350 Mio. EUR.
2.2. Beihilfeempfänger
(10)
Empfänger der finanziellen Unterstützung ist das Unternehmen DS, das kristalline siliziumbasierte Solarwafer herstellt. DS ist eine hundertprozentige Tochtergesellschaft der SolarWorld AG (nachstehend „SW“). Die SW-Gruppe ist mit Fertigungsstätten in Deutschland, den USA und Südkorea weltweit in der Solarstromindustrie tätig und verbindet alle Stufen der Solarwertschöpfungskette, vom Rohstoff Silizium hin zur fertigen Solarstromanlage. Die SW-Gruppe stellt Solarwafer, Solarzellen und Solarmodule her, jedoch keine integrierten Solaranlagen (4). 2009 beschäftigte die SW-Gruppe 2 000 Mitarbeiter und erzielte konsolidierte Einnahmen von über 1 Mrd. EUR.
(11)
Neben der geplanten Fertigungsstätte in Freiberg-Ost, die Gegenstand des angemeldeten Investitionsvorhabens ist, verfügt DS bereits über zwei andere Fertigungsstätten in Freiberg (eine im Industriepark Freiberg-Süd und eine im Industriepark Freiberg-Saxonia). Die drei Fertigungsstätten liegen jeweils etwa 5-6 km von einander entfernt. Im Jahr 2007 belief sich der Umsatz von DS auf 318 Mio. EUR. 2008 beschäftigte DS 770 Mitarbeiter. Weitere hundertprozentige Tochtergesellschaften der SW-Gruppe in Freiberg sind Deutsche Cell GmbH (Produktion von Solarzellen), Solar Factory GmbH (Produktion von Solarmodulen), Sunicon AG (Recycling von Silizium), SolarWorld Innovations GmbH (FuE) und SolarWorld Solicium GmbH (Produktion von Silizium). SW hält außerdem 49 % an der in Freiberg ansässigen JSSi GmbH (Produktion von Silizium), einem Joint Venture mit der Evonik Degussa GmbH.
2.3. Das Vorhaben
2.3.1. Angemeldetes Vorhaben (Freiberg-Ost)
(12)
Deutschland hat eine Beihilfe für ein großes Investitionsvorhaben der DS angemeldet, das in der Errichtung einer neuer Fertigungsstätte für die Produktion von multikristallinen Solarwafern in Freiberg-Ost besteht. Die neue Betriebsstätte soll eine nominale Jahreskapazität von 500 Megawatt-Peak (MWp) (5) haben.
(13)
Das Vorhaben hat am 18. Dezember 2007 begonnen. Das Investitionsvorhaben soll 2010 abgeschlossen und die volle Produktionskapazität Ende 2010 erreicht werden.
(14)
Nach Angaben von DS werden durch das Vorhaben in der von einer hohen Arbeitslosenquote geprägten Region mindestens 130 direkte und ebenso viele indirekte Arbeitsplätze entstehen.
2.3.2. Frühere Vorhaben (Freiberg-Süd)
(15)
Zum Zeitpunkt der Anmeldung informierte Deutschland die Kommission über eine geplante Beihilfe für eine andere DS-Investition (Vorhaben P3 in Freiberg-Süd), die fast zeitgleich mit dem angemeldeten Vorhaben (am 1. September 2007) anlaufen sollte und die Erweiterung einer bestehenden Solarwaferanlage von 350 auf 500 MWp betraf. Die beihilfefähigen Kosten des Vorhabens belaufen sich nominal auf 49 Mio. EUR. Deutschland plante, für diese Investition eine Regionalbeihilfe in Höhe von nominal 14 Mio. EUR zu gewähren. Die Beihilfe für dieses Vorhaben wurde jedoch zurückgezogen und Deutschland informierte die Kommission nach der Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens, dass für dieses Vorhaben weder eine Beihilfe ausgezahlt worden war noch künftig gewährt würde.
(16)
Nach der Einleitung des förmlichen Prüfverfahren informierte Deutschland die Kommission über eine Beihilfe, die vor dem genannten Vorhaben P3 für ein DS-Investitionsvorhaben gewährt worden war, das ebenfalls innerhalb eines Zeitraumes von drei Jahren (am 1. Juni 2006) ausgehend vom Start des angemeldeten Investitionsvorhabens in Freiberg-Ost begonnen worden war. Dieses Vorhaben P2 betrifft eine frühere Erweiterung der bestehenden Solarwaferanlage (von 270 auf 350 MWp). Die Beihilfe belief sich nominal auf 16 905 000 EUR bei beihilfefähigen Kosten von nominal 49 995 991 EUR. Die Beihilfe wurde 2006 auf der Grundlage von bestehenden Beihilferegelungen gewährt (6).
2.4. Rechtsgrundlage
(17)
Die Unterstützung zugunsten des angemeldeten Vorhabens Freiberg-Ost soll im Rahmen bestehender Beihilferegelungen gewährt werden, und zwar in Form eines Direktzuschusses und einer Investitionszulage.
(18)
Der Direktzuschuss wird auf dem „36. Rahmenplan der Gemeinschaftsaufgabe -Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (7) (nachstehend „GA“) beruhen.
(19)
Die Investitionszulage wird auf der Grundlage des „Investitionszulagengesetzes 2007“ (8) und gegebenenfalls von dessen Nachfolgeregelung „Investitionszulagen-gesetz 2010“ (9) (nachstehend „InvZulG“) gewährt.
2.5. Investitionskosten
(20)
Die beihilfefähigen Investitionskosten für das angemeldete Vorhaben Freiberg-Ost belaufen sich nominal auf insgesamt 350 000 000 EUR. Die beihilfefähigen Kosten verteilen sich folgendermaßen auf die einzelnen Jahre:
(in EUR)
2008
2009
2010
Insgesamt
Beihilfefähige Kosten
136 000 000
164 000 000
50 000 000
350 000 000
2.6. Finanzierung des Vorhabens
(21)
DS wird das angemeldete Vorhaben Freiberg-Ost außer mit den beantragten Beihilfemitteln mit Eigenmitteln und (Bank-)Darlehen finanzieren. Die entsprechenden nominalen Beträge je Quelle schlüsseln sich folgendermaßen auf:
(in EUR)
Quelle
Betrag
Eigenmittel
[…] (10)
GA- und Investitionszulage-Zuschuss
45 395 000
Bankdarlehen (nicht durch eine staatliche Garantie abgesichert)
(…)
Insgesamt
350 000 000
2.7. Anwendbare Regionalbeihilfehöchstintensitäten
(22)
Freiberg (Freistaat Sachsen) liegt in einem Fördergebiet im Sinne von Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe a AEUV; nach den Regionalbeihilfeleitlinien und der deutschen Fördergebietskarte (11), die zum Zeitpunkt der Anmeldung galt, ist bei Beihilfen für Großunternehmen in diesem Gebiet eine Beihilfehöchstintensität von 30 % Bruttosubventionsäquivalent (BSÄ) zulässig.
2.8. Beihilfebetrag und Beihilfeintensität
(23)
Der Beihilfeempfänger beantragte die Beihilfe für das angemeldete Vorhaben am 17. August 2007. Mit Schreiben vom 22. August 2007 informierte Deutschland den Beihilfeempfänger über die Beihilfefähigkeit des Vorhabens. Deutschland hat zugesagt, dass es die Beihilfe nicht vor der Genehmigung durch die Kommission vergeben und der genehmigte Beihilfehöchstbetrag nicht überschritten wird.
(24)
Deutschland hatte für das DS-Investitionsvorhaben in Freiberg-Ost ursprünglich eine Regionalbeihilfe in Höhe von nominal 48 Mio. EUR angemeldet. Die Kommission leitete jedoch das förmliche Prüfverfahren für die Beihilfe ein, da sie Zweifel hatte, dass das angemeldete Vorhaben angesichts des früheren geförderten Vorhabens in Freiberg-Süd als Einzelinvestition anzusehen ist (Randnummer 60 der Regionalbeihilfeleitlinien), und weil sie befürchtete, dass die angemeldete Beihilfeintensität somit die zulässige Höchstintensität überschreiten würde (unter Anwendung des Herabsetzungsverfahrens nach Punkt 67 der Regionalbeihilfeleitlinien).
(25)
Nach der Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens teilte Deutschland der Kommission mit, dass es die Beihilfe für das Vorhaben P3 in Freiberg-Süd zurückgezogen habe. Deutschland senkte außerdem die angemeldete Beihilfe für das DS-Vorhaben in Freiberg-Ost auf EUR 40 364 760 (Gegenwartswert (12), was einer Beihilfeintensität von 12,97 % BSÄ entspricht, um die Gesamtbeihilfe, die für die beihilfefähigen Gesamtkosten (Gegenwartswert 402 865 942 EUR) des angemeldeten Vorhabens und der innerhalb von drei Jahren durchgeführten früheren Vorhaben P2 und P3 gewährt worden war, im Rahmen eines „Einzelinvestitions“-Szenarios auf die zulässige Beihilfehöchstintensität (Gegenwartswert 55 749 652 EUR - 14,06 % BSÄ) zu begrenzen.
2.9. Allgemeine Verpflichtungen
(26)
Deutschland hat der Kommission zugesagt,
-
ihr innerhalb von zwei Monaten nach Gewährung der Beihilfe eine Kopie der von der Bewilligungsbehörde und dem Empfänger unterschriebenen Beihilfevereinbarung zu übermitteln;
-
alle fünf Jahre ab Genehmigung der Beihilfe durch die Kommission einen Zwischenbericht (mit Angaben zu den gezahlten Beihilfebeträgen, zur Durchführung des Zuwendungsbescheids und zu anderen Investitionsvorhaben am gleichen Standort/in der gleichen Fertigungsstätte) vorzulegen;
-
innerhalb von sechs Monaten nach Zahlung der letzten Beihilfetranche einen ausführlichen Abschlussbericht vorzulegen, der sich auf den angemeldeten Finanzierungsplan stützt.
3. GRÜNDE FÜR DIE EINLEITUNG DES FÖRMLICHEN PRÜFVERFAHRENS
(27)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens in der vorliegenden Sache äußerte die Kommission Zweifel an der Vereinbarkeit der Beihilfe mit dem Binnenmarkt auf Grundlage von Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe a AEUV und den Regionalbeihilfeleitlinien.
(28)
Um zu verhindern, dass ein großes Investitionsvorhaben künstlich in Teilvorhaben untergliedert wird, um den Bestimmungen der Regionalbeihilfeleitlinien zu entgehen, gilt ein Investitionsvorhaben gemäß Punkt 60 der Regionalbeihilfeleitlinien als „Einzelinvestition“, wenn die Erstinvestition in einem Zeitraum von drei Jahren von einem oder mehreren Unternehmen vorgenommen wird und festes Vermögen betrifft, das eine wirtschaftlich unteilbare Einheit bildet.
(29)
Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien besagt, dass die Kommission bei der Beurteilung der wirtschaftlichen Unteilbarkeit die technischen, funktionellen und strategischen Verbindungen sowie die ummittelbare räumliche Nähe berücksichtigt.
(30)
Würde das angemeldete Vorhaben zusammen mit dem Vorhaben P3 Freiberg-Süd eine Einzelinvestition bilden, wäre das Herabsetzungsverfahren nach Punkt 67 der Regionalbeihilfeleitlinien auf die beihilfefähigen Gesamtkosten der beiden Vorhaben anzuwenden. Der Gesamtbetrag der angemeldeten Beihilfe und der für das Vorhaben P3 gewährten Beihilfe würde die zulässige Höchstintensität in diesem Fall überschreiten und der überschüssige Betrag wäre nicht mit Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe a AEUV vereinbar.
(31)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahren stellte die Kommission fest, dass die geringe Entfernung von nur 5 km zwischen den Standorten des angemeldeten Vorhabens (Freiberg-Ost) und des früheren Vorhabens P3 (Freiberg-Süd) als ummittelbare räumliche Nähe angesehen werden könnte. Die Kommission stellte ferner fest, dass bestimmte funktionelle und technische Verbindungen sowie starke strategische Verbindungen zwischen den beiden Investitionen bestehen. Auf dieser Grundlage erhob die Kommission Zweifel gegenüber dem Standpunkt Deutschlands, dass das angemeldete Vorhaben (im Sinne von Punkt 60 und Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien) keine Einzelinvestition gemeinsam mit dem Vorhaben P3 in Freiberg-Süd bilde, und forderte interessierte Dritte auf, zur Unteilbarkeit der beiden DS-Investitionsvorhaben in Freiberg Stellung zu nehmen.
(32)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens untersuchte die Kommission auch die Vereinbarkeit mit den allgemeinen Bestimmungen der Regionalbeihilfeleitlinien und den spezifischen Vorschriften für große Investitionsvorhaben nach Punkt 68 Buchstaben a und b der Regional-beihilfeleitlinien und kam zu dem Schluss, dass die angemeldete Maßnahme mit diesen vereinbar ist.
4. STELLUNGNAHMEN VON DRITTEN
(33)
Die Kommission erhielt keine Stellungnahmen von Dritten.
5. STELLUNGNAHME DEUTSCHLANDS
5.1. Ursprüngliche Stellungnahmen Deutschlands
(34)
In seinen der Kommission ursprünglich (am 31. Oktober 2008 und 2. Dezember 2008) übermittelten Stellungnahmen vertrat Deutschland die Auffassung, dass die in Punkt 60 und Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien genannten Kriterien (räumliche Nähe, technische, funktionelle und strategische Verbindungen) nicht geeignet sind, um zu bestimmen, ob zwei Investitionsvorhaben als „wirtschaftlich unteilbar“ anzusehen sind, da diese Faktoren keine Klärung der Umstände zulassen, unter denen ein Vorhaben ohne das andere Vorhaben als wirtschaftlich sinnvoll angesehen werden kann. Deutschland führte ferner an, dass die Auslegung des Rechtsbegriffs der „wirtschaftlichen Unteilbarkeit“ das einzige entscheidende Kriterium bei der Entscheidung ist, ob ein Vorhaben ohne das andere wirtschaftlich durchführbar ist.
(35)
Deutschland vertrat des Weiteren die Auffassung, dass das Argument der Kommission, wonach funktionelle und technische Verbindungen zwischen den Vorhaben in Freiberg-Ost und -Süd bestehen, nicht ausreichend ist, um ihre wirtschaftliche Unteilbarkeit festzustellen. Deutschland zog den Schluss, dass die Gründe der Kommission für die Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens daher auf einem Fehlgebrauch der Ermessensbefugnis der Kommission beruhen, die ihr nach Artikel 107 Absatz 3 AEUV zusteht, was zu einer unverhältnismäßigen Entscheidung zulasten des Begünstigten der Beihilfe geführt hat.
(36)
Außerdem merkte Deutschland an, dass die Anwendung des Kriteriums der „räumlichen Nähe“ unangemessen ist, um einer Subventionsmehrung vorzubeugen, da die Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien nicht in allen Sprachversionen die Anforderung enthält, dass sich die Fertigungsstätten in „unmittelbarer“ räumlicher Nähe befinden muss (so ist in der französischen Version nicht „unmittelbare“ sondern nur „räumliche Nähe“ festgelegt). Deutschland argumentierte, dass die in Fußnote 55 enthaltenen Kriterien daher keinen einheitlichen Rechtsrahmen zur Regulierung von Subventionsspiralen bilden.
(37)
Angesichts dieser Ausführungen kam Deutschland zu dem Schluss, dass die DS-Vorhaben in Freiberg-Süd und -Ost nicht wirtschaftlich unteilbar und daher nicht als Einzelinvestition im Sinne von Punkt 60 und Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien anzusehen sind. Deutschland zufolge ist die angemeldete Beihilfe für Freiberg-Ost daher nicht unter Anwendung des Herabsetzungsverfahrens auf die beihilfefähigen Gesamtinvestitionskosten der DS-Vorhaben in Freiberg-Süd und -Ost zu senken.
(38)
Zusammen mit den ursprünglichen Stellungnahmen übermittelte Deutschland auch aktualisierte Informationen zu den von DS in Freiberg-Süd und -Ost seit dem Start des angemeldeten Vorhabens durchgeführten Investitionsvorhaben: Vor dem Vorhaben P3 (Ausweitung der Solarwafer-Produktionskapazität von 350 auf 500 MWp) in Freiberg-Süd war ein anderes Vorhaben - P2 - (vorhergehende Ausweitung der Solarwafer-Produktionskapazität von 270 auf 350 MWp) an derselben Fertigungsstätte vorgenommen worden. Für dieses Vorhaben P2 wurden (im Rahmen von bestehenden Beihilferegelungen) ebenfalls Beihilfen gewährt. Des Weiteren teilte Deutschland mit, dass die geplante Beihilfe für das Vorhaben P3 nur in Form einer Investitionszulage (auf der Grundlage von InvZulG) gewährt würde.
5.2. Weitere der Kommission übermittelte aktualisierte Informationen - Änderung der ursprünglichen Anmeldung
(39)
Im Anschluss an seine ursprünglichen Stellungnahmen übermittelte Deutschland zu verschiedenen Zeitpunkten aktualisierte Informationen zu den Investitionsvorhaben, die von der begünstigten Unternehmensgruppe in Freiberg-Süd innerhalb von drei Jahren seit dem Start des angemeldeten Investitionsvorhabens vorgenommen wurden oder vorgenommen werden sollen.
(40)
Die endgültige Situation ist in der folgenden Tabelle dargestellt:
Freiberg-Süd (P2 - P3)
Freiberg-Ost
Freiberg-Saxonia
Status
Frühere Vorhaben P2 und P3, nicht anmeldungspflichtig
Angemeldetes Vorhaben
Künftige Vorhaben
Produkt
Solarwafer
Solarwafer
Solarmodule
Produktionskapazität
(in MWp)
zwischen 270 und 350 (P2)
zwischen 350 und 500 (P3)
500
300
Start des Vorhabens
1.6.2006 (P2)
1.9.2007 (P3)
18.12.2007
Sommer/Herbst 2010
Beihilfefähige Kosten
(Nominalbetrag, EUR)
49 995 991 (P2)
49 000 000 (P3)
350 000 000
72 500 000
Beihilfebetrag
(Nominalbetrag, EUR)
16 905 000 (P2)
0 (13) (P3)
45 395 000 (14)
?
(41)
Die wichtigsten Änderungen an der ursprünglichen Anmeldung betreffen die Rücknahme der gesamten für das Vorhaben P3 in Freiberg-Süd gewährten Beihilfe und die Senkung der für das angemeldete Vorhaben in Freiberg-Ost gewährten Beihilfe. Deutschland hat außerdem versichert, dass für das Vorhaben P3 keine Beihilfen ausgezahlt wurden bzw. würden.
(42)
Deutschland hat der Kommission im Laufe des förmlichen Prüfverfahrens mitgeteilt, dass es, auch wenn es nicht ausdrücklich zugestimmt hat, dass das angemeldete Vorhaben in Freiberg-Ost gemeinsam mit den Vorhaben in Freiberg-Süd eine Einzelinvestition im Sinne von Punkt 60 und Fußnote 55 der Regionalbeihilfeleitlinien bildet, die Gesamtbeihilfe für die beihilfefähigen Gesamtkosten (Gegenwartswert 402 865 942 EUR) der drei Vorhaben (P2, P3 und das angemeldete Vorhaben) auf die zulässige Beihilfehöchstintensität absenken würde (Gegenwartswert 55 749 652 EUR - 14,06 % BSÄ), die sich in einem „Einzelinvestitions“-Szenario ergeben würde.
(43)
Zusätzlich fügte Deutschland Informationen zu einem künftigen großen Investitionsvorhaben (SF III) der SW-Gruppe in Freiberg-Saxonia (Errichtung einer neuen Anlage für die Produktion von Solarmodulen) bei, das innerhalb von drei Jahren ab dem Start des angemeldeten Vorhabens anlaufen soll, und kündigte seine Absicht an, für dieses Vorhaben eine Beihilfe zu gewähren. Deutschland sagte zu, die Beihilfe für das Vorhaben SF III einzeln anzumelden und sie von der Genehmigung der Kommission abhängig zu machen.
6. BEIHILFERECHTLICHE WÜRDIGUNG
6.1. Vorliegen einer staatlichen Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV
(44)
Die Kommission kam in ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens zu dem Schluss, dass die finanzielle Unterstützung, die Deutschland DS auf der Grundlage der bestehenden Regionalbeihilferegelungen „GA“ und „InvZulG“ gewähren will, eine staatliche Beihilfe im Sinne des Artikels 107 Absatz 1 AEUV darstellt. Deutschland hat diese Schlussfolgerung nicht bestritten.
6.2. Anmeldepflicht, Rechtmäßigkeit der Beihilfe und anwendbares Recht
(45)
Deutschland hat die geplante Beihilfemaßnahme am 28. März 2008 vor ihrer Durchführung angemeldet und ist damit seinen Verpflichtungen nach Artikel 108 Absatz 3 AEUV sowie der Einzelanmeldepflicht nach Artikel 7 Buchstabe e der Verordnung (EG) Nr. 1628/2006 der Kommission vom 24. Oktober 2006 über die Anwendung der Artikel 87 und 88 EG-Vertrag auf regionale Investitionsbeihilfen der Mitgliedstaaten (Gruppenfreistellungsverordnung für Regionalbeihilfen) nachgekommen.
(46)
Nachdem festgestellt wurde, dass es sich bei der angemeldeten Maßnahme um eine staatliche Beihilfe im Sinne von Artikel 107 Absatz 1 AEUV handelt, muss geprüft werden, ob diese Maßnahme als mit dem Binnenmarkt vereinbar angesehen werden kann. Da die Maßnahme eine regionale Investitionsbeihilfe betrifft, wurde sie von der Kommission auf der Grundlage der Regionalbeihilfeleitlinien (insbesondere von Abschnitt 4.3 über große Investitionsvorhaben) geprüft.
6.3. Vereinbarkeit der Beihilfe mit den allgemeinen Bestimmungen der Regionalbeihilfeleitlinien
(47)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens gab die Kommission an, dass die angemeldete Beihilfe grundsätzlich auf der Grundlage von und in Übereinstimmung mit gruppenfreigestellten Beihilferegelungen gewährt werden soll, die mit den allgemeinen Bestimmungen der Regionalbeihilfeleitlinien vereinbar sind.
(48)
Das Vorhaben betrifft zudem eine Erstinvestition im Sinne der Regionalbeihilfeleitlinien, weil es die Errichtung einer neuen Fertigungsstätte vorsieht. Die beihilfefähigen Investitionskosten wurden im Einklang mit den Regionalbeihilfeleitlinien bestimmt, und die Kumulierungsregeln werden eingehalten.
(49)
Des Weiteren beantragte der Begünstigte eine Beihilfe und Deutschland bestätigte schriftlich - bevor DS die Arbeit aufnahm - dass das Vorhaben beihilfefähig ist, und sagte zu, die Beihilfe vorbehaltlich der Genehmigung durch die Kommission zu gewähren.
(50)
Das Unternehmen ist verpflichtet, die Investition nach Abschluss des Vorhabens mindestens fünf Jahre lang in der Region aufrechtzuerhalten.
(51)
DS leistet einen beihilfefreien Eigenbeitrag von mindestens 25 % der beihilfefähigen Kosten.
6.4. Vereinbarkeit mit den Bestimmungen für Beihilfen für große Investitions-vorhaben
6.4.1. Einzelinvestition und Beihilfehöchstintensität
(52)
Um zu verhindern, dass ein großes Investitionsvorhaben künstlich in Teilvorhaben untergegliedert wird, um den Bestimmungen der Regionalbeihilfeleitlinien zu entgehen, gilt ein Investitionsvorhaben gemäß Punkt 60 der Regionalbeihilfe-leitlinien als „Einzelinvestition“, wenn die Erstinvestition in einem Zeitraum von drei Jahren von einem oder mehreren Unternehmen vorgenommen wird und festes Vermögen betrifft, das eine wirtschaftlich unteilbare Einheit bildet.
(53)
Die Mitgliedstaaten könnten geneigt sein, anstelle einer einheitlichen Einzelinvestition mehrere einzelne Vorhaben anzumelden, um dadurch nach der Anwendung des Herabsetzungsverfahrens eine höhere maximale Beihilfeintensität zu erreichen (Punkt 67 der Regionalbeihilfeleitlinien) (15).
(54)
Im vorliegenden Fall leitete die Kommission das förmliche Prüfverfahren ein, da sie Zweifel hatte, dass die angemeldete Beihilfe die zulässige Höchstintensität überschreiten könnte, wenn das Vorhaben gemeinsam mit einem früheren geförderten Vorhaben (P3) in Freiberg-Süd eine Einzelinvestition bilden würde. Das Vorhaben P3 ist ein Nachfolgevorhaben des Vorhabens P2 (beides Vorhaben, die sich auf die schrittweise Ausweitung der Produktionskapazität einer bestehenden Solarwaferanlage von 270 auf 350 MW und dann von 350 auf 500 MW beziehen), was ein klassisches Beispiel für ein „Einzelinvestitions“-Szenario ist. So werden die Investitionen innerhalb von drei Jahren in unmittelbarer räumlicher Nähe durchgeführt (in derselben integrierten Fertigungsstätte der SW-Gruppe in Freiberg-Süd) und weisen klare technische (dieselben Produkte und Produktionstechnologien), funktionelle (dieselben Rohstoffe, gemeinsame Zulieferer/Kunden, gemeinsame Dienstleistungen) und strategische (integrierte Kapazitätssteigerungs-Strategie, die auf denselben Markt ausgerichtet ist) Verbindungen auf.
(55)
Deutschland zog die gesamte Beihilfe für das Vorhaben P3 zurück und änderte die Anmeldung dahingehend, dass die Beihilfeintensität für das angemeldete Vorhaben gesenkt wurde, um die Gesamtbeihilfe für die beihilfefähigen Gesamtkosten des angemeldeten Vorhabens in Freiberg-Ost und der beiden früheren Vorhaben (P2 und P3) in Feiberg-Süd auf die zulässige Höchstintensität für ein „Einzelinvestitions“-Szenario zu beschränken (wodurch alle innerhalb von drei Jahren angelaufenen Vorhaben abgedeckt werden). Die Kommission muss die Sache daher nicht weiter prüfen und entscheiden, ob das angemeldete Vorhaben gemeinsam mit diesen früheren Vorhaben eine Einzelinvestition bildet.
(56)
Deutschland erklärte sich einverstanden, die Vorhaben P3 und P2 bei der Berechnung der Beihilfehöchstintensität zu berücksichtigen, so dass die Berechnung wie bei einer „Einzelinvestition“ erfolgt, die sich aus dem angemeldeten Vorhaben und den beiden früheren zusammensetzt.
(57)
Daher wurden im Einklang mit Punkt 41 der Regionalbeihilfeleitlinien die beihilfefähigen Kosten auf das Jahr der Gewährung der ersten Beihilfe für das Vorhaben P2 (12. September 2006) unter Verwendung des an diesem Tag gültigen Abzinsungssatzes (4,36 %) rückberechnet: Die Gesamtkosten belaufen sich auf 402 865 942 EUR (Gegenwartswert). Die zulässige Beihilfehöchstintensität (Gegenwartswert) beliefe sich in diesem Fall auf 55 749 652 EUR (16), was einer Beihilfeintensität von 14,06 % BSÄ für eine Einzelinvestition entspricht.
(58)
Da bereits 15 384 891 EUR (Gegenwartswert) gewährt wurden (für P2), würde sich die zulässige Beihilfehöchstintensität für das angemeldete Vorhaben auf 40 364 760 EUR (Gegenwartswert) belaufen, was einer Beihilfeintensität von 12,97 % BSÄ entspricht. Da Deutschland zugesagt hat, diese Höchstintensität einzuhalten, kann der Schluss gezogen werden, dass die Herabsetzungsbestimmungen nach Punkt 67 der Regionalbeihilfeleitlinien sogar in dem Fall eingehalten werden, dass das angemeldete Vorhaben gemeinsam mit den früheren, innerhalb von drei Jahren geförderten Vorhaben eine Einzelinvestition bildet.
(59)
Da Deutschland zugesagt hat, die Beihilfe für das vorstehend erwähnte künftige Vorhaben SF III in Freiberg-Saxonia einzeln anzumelden und sie von der Genehmigung durch die Kommission abhängig zu machen, braucht die Kommission im vorliegenden Beschluss nicht festzustellen, ob das angemeldete Vorhaben gemeinsam mit dem künftigen Vorhaben SF III eine Einzelinvestition bildet.
6.4.2. Vereinbarkeit mit Punkt 68 der Regionalbeihilfeleitlinien
(60)
Die Entscheidung der Kommission über die Zulässigkeit von Regionalbeihilfen für große Investitionsvorhaben gemäß Punkt 68 der Regionalbeihilfeleitlinien hängt von den Marktanteilen des Beihilfeempfängers vor und nach der Investition sowie von der durch die Investition geschaffenen Kapazität ab. Um die entsprechenden Überprüfungen gemäß Punkt 68 Buchstaben a und b der Regionalbeihilfe-leitlinien vornehmen zu können, muss die Kommission den sachlich relevanten Markt sowie den räumlich relevanten Markt definieren.
(61)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahren stellte die Kommission fest, dass das vom angemeldeten Investitionsvorhaben betroffene Produkt multikristalline siliziumbasierte Solarwafer sind.
(62)
Da die Kommission nicht ausschließen konnte, dass die in Freiberg-Ost produzierten Solarwafer nicht zumindest teilweise intern von der begünstigten Unternehmensgruppe für die Weiterverarbeitung zu Solarzellen oder Solarmodulen verwendet würden, vertrat die Kommission in ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens im Einklang mit Punkt 69 der Regionalbeihilfeleitlinien (wonach das jeweilige Produkt auch die nachgelagerten Produkte beinhalten kann, sofern sich das Vorhaben auf ein Zwischenprodukt bezieht und ein signifikanter Anteil der Produktion nicht auf dem Markt verkauft wird) die Auffassung, dass das vom angemeldeten Investitionsvorhaben betroffene Produkt nicht nur Solarwafer sondern auch Solarzellen und Solarmodule sind. Für die Würdigung im Hinblick auf Punkt 68 Buchstabe a der Regionalbeihilfeleitlinien legte die Kommission des Weiteren die Märkte für Solarwafer, Solarzellen und Solarmodule als sachlichen relevanten Markt und den weltweiten Markt für die Zwecke der Würdigung als den räumlich relevanten Markt fest.
(63)
In ihrer Entscheidung zur Einleitung des Prüfverfahrens berechnete die Kommission die Marktanteile der begünstigten Unternehmensgruppe auf allen relevanten Märkten für die Zeit vor und nach der Investition (2006-2011), wobei sie den ungünstigsten Fall berücksichtigte, dass der Markt nach 2010 nicht wachsen könnte (da die verfügbare unabhängige Studie keine Prognose für die Jahre nach 2010 enthielt). Da nach diesen Berechnungen alle Marktanteile vor der Investition unter 20 % und nach der Investition unter 15 % lagen, stellte die Kommission fest, dass der Marktanteil 25 % nicht überschreiten würde, und zog den Schluss, dass die angemeldete Beihilfe mit Punkt 68 Buchstabe a der Regionalbeihilfeleitlinien in Einklang steht.
(64)
Da die mittlere Jahreszuwachsrate des sichtbaren Verbrauchs bei Fotovoltaik-Produkten im EWR in den Jahren 2001 bis 2006 (35 %) deutlich höher lag als die mittlere Jahreszuwachsrate des Bruttoinlandsprodukts im EWR für dasselbe Jahr (1,97 %), zog die Kommission in ihrer Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens auch den Schluss, dass kein Zweifel besteht, dass die mittlere Jahreszuwachsrate des sichtbaren Verbrauchs ebenfalls deutlich über 1,97 % liegen würde, auch wenn für diese Zwischenprodukte keine Zahlen für den EWR vorliegen. Die Kommission kam daher zu dem Schluss, dass die angemeldete Beihilfe mit Randnummer 68 Buchstabe b der Regionalbeihilfeleitlinien in Einklang steht.
(65)
Während des förmlichen Prüfverfahrens gab es keine Anhaltspunkte, die Zweifel an den Schlussfolgerungen in den Randnummern 60-64 im Hinblick auf die Vereinbarkeit der Beihilfe mit Punkt 68 der Regionalbeihilfeleitlinien aufgeworfen hätten. Ferner zeigte die in der Einleitungsentscheidung vorgenommene Analyse, dass die für die SW-Gruppe 2011 zu erwartenden Anteile auf allen relevanten Märkten unter 15 % liegen werden und daher kein Risiko besteht, dass sich bei einer Neuberechnung auf der Grundlage von neueren Studien Marktanteile von über 25 % ergeben würden.
(66)
Die Kommission bekräftigt deshalb ihre in der Entscheidung zur Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens gezogenen Schlussfolgerungen, dass die angemeldete Beihilfe mit Randnummer 68 der Regionalbeihilfeleitlinien vereinbar ist.
6.5. Schlussfolgerungen
(67)
Auf der Grundlage dieser beihilferechtlichen Würdigung zieht die Kommission den Schluss, dass die angemeldete Beihilfemaßnahme mit den Regionalbeihilfeleitlinien und der Fördergebietskarte für Deutschland, die zum Zeitpunkt der Anmeldung gültig war, im Einklang steht -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Die von der Bundesrepublik Deutschland geplante Beihilfe für Deutsche Solar AG, die sich auf 40 364 760 EUR (Gegenwartswert) beläuft, was einer Beihilfeintensität von 12,97 % BSÄ entspricht, ist im Sinne von Artikel 107 Absatz 3 Buchstabe a des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union mit dem Binnenmarkt vereinbar.
(2) Die Durchführung der Beihilfemaßnahme in Höhe von 40 364 760 EUR (Gegenwartswert), die einer Beihilfeintensität von 12,97 % BSÄ entspricht, wird genehmigt.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Bundesrepublik Deutschland gerichtet.
Brüssel, den 6. Juli 2010