NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1261/2010
ze dne 22. prosince 2010
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 1. dubna 2010 informovala Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Unie (dále jen „antisubvenční řízení“).
(2)
Týž den Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie do Unie a zahájila samostatné šetření (dále jen „antidumpingové řízení“).
(3)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 15. února 2010 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování uvedeného výrobku a o podstatné újmě vyplývající z tohoto subvencování, což bylo považováno za dostatečný důvod pro zahájení šetření.
(4)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila indickou vládu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že dochází k subvencovanému dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, který působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Indická vláda byla vyzvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě dohody. V tomto případě nebylo dosaženo řešení na základě dohody.
1.2. Strany dotčené řízením
(5)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla výrobce v Unii, jejichž jménem byl podán podnět, další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a také indické orgány. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(6)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody pro slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(7)
S ohledem na velký počet vyvážejících výrobců v Indii se v oznámení o zahájení předpokládal v souladu s článkem 27 základního nařízení pro účely zjištění ohledně subvencování výběr vzorku.
(8)
S cílem umožnit Komisi rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci v Indii požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a poskytli základní informace o svém vývozu a domácím prodeji a své přesné činnosti v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku a jména a činnosti všech společností, které se podílely na výrobě a/nebo prodeji dotčeného výrobku v období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 a s nimiž jsou ve spojení.
(9)
Výběr reprezentativního vzorku byl konzultován též s příslušnými indickými orgány.
(10)
Ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem 22 vyvážejících výrobců v Indii, včetně skupin společností ve spojení. Dvacet z těchto spolupracujících společností nebo skupin vykázalo vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření. Vzorek byl tedy vybrán na základě informací od těchto dvaceti vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců.
(11)
Vyvážející výrobci, kteří se ve zmíněné lhůtě nepřihlásili nebo včas neposkytli požadované informace, byli považováni za společnosti, které při šetření nespolupracují. Srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedlo zmíněných dvacet spolupracujících společností nebo skupin, jež v období šetření vyvážely dotčený výrobek do Unie, naznačuje, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců byla velmi vysoká.
1.2.2. Výběr vzorku spolupracujících společností v Indii
(12)
V souladu s článkem 27 základního nařízení Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek sestával ze dvou společností a jedné skupiny společností složené ze čtyř společností ve spojení, přičemž všechny společnosti ve vzorku dohromady představují více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
1.2.3. Individuální prošetření společností, které nebyly zařazeny do vzorku
(13)
Jeden vyvážející výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, protože nesplňoval kritéria stanovená v čl. 27 odst. 1 základního nařízení, požádal o stanovení individuálního rozpětí subvencování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení a poskytl odpověď na dotazník.
(14)
Jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na počet společností, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřeny. Společnosti prošetřované za účelem šetření subvencování jsou uvedeny níže ve 22. bodě odůvodnění. Vzhledem k počtu inspekcí na místě, které by bylo zapotřebí uskutečnit v prostorách těchto společností, se mělo za to, že by individuální prošetřování znamenalo nepřiměřenou zátěž a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(15)
Proto byl přijat předběžný závěr, že žádost o individuální prošetření nemůže být přijata.
1.2.4. Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
S ohledem na velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení předpokládal v souladu s článkem 27 základního nařízení pro účely stanovení újmy výběr vzorku.
(17)
Žádní další výrobci než uvedených osm společností, jejichž jménem byl podán podnět, se nepřihlásili ani nepodali základní informace o své činnosti v souvislosti s dotčeným výrobkem v období šetření, jak je stanoveno v oznámení o zahájení. Z těchto osmi společností byl vybrán vzorek čtyř společností, a to na základě reprezentativnosti jejich objemu prodeje, na základě typů výrobku, které vyrábějí, a toho, kde se v Unii nacházejí. Výběr vzorku byl konzultován s žadatelem a dotčenými výrobci.
(18)
Čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představovali 62 % celkové produkce výrobního odvětví Unie v období šetření.
1.2.5. Výběr vzorku dovozců
(19)
S ohledem na velký počet dovozců uvedených v podnětu se v oznámení o zahájení předpokládal v souladu s článkem 27 základního nařízení výběr vzorku. Ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení požadované informace poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili čtyři dovozci. Vzhledem k nízkému počtu dovozců, kteří se přihlásili, bylo rozhodnuto výběr vzorku neprovádět.
(20)
Komise všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, zaslala dotazníky. Dotazníky byly tedy zaslány indické vládě, vyvážejícím výrobcům v Indii zařazeným do vzorku vyvážejících výrobců, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku výrobců v Unii a čtyřem dovozcům v Unii, kteří vyjádřili souhlas se zařazením do vzorku dovozců, a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(21)
Odpovědi přišly od indické vlády, vyvážejících výrobců zařazených do příslušného vzorku, vyvážejícího výrobce, který žádal o individuální prošetření, výrobců v Unii zařazených do příslušného vzorku a jednoho dovozce. Od uživatelů ani od žádných dalších stran dotčených řízením žádné odpovědi na dotazník nepřišly. Podstatná část výrobců v Unii kromě toho zaslala požadované obecné údaje pro účely analýzy újmy.
(22)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné pro předběžné určení míry subvencí, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách indické vlády v Dillí, vlády státu Maháráštra v Bombaji, úřadu indické vlády v Bombaji a v prostorách následujících stran řízení se uskutečnily inspekce na místě:
Výrobci v Unii
-
Aceros Inoxidables Olarra S.A, Španělsko, a prodejci ve spojení,
-
Rodaciai SPA, Itálie, a prodejci ve spojení,
-
Roldan S.A., Španělsko, a prodejci ve spojení,
-
Ugitech France S.A., Francie, a prodejci ve spojení;
Vyvážející výrobci v Indii
-
Viraj Profiles Vpl., Ltd., Thane, Maháráštra,
-
Chandan Steel Ltd., Bombaj, Maháráštra,
Venus group:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra,
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra,
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra,
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra.
1.3. Období šetření
(23)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem jsou tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
2.2. Obdobný výrobek
(25)
Šetření ukázalo, že výrobky vyráběné a prodávané na domácím trhu v Indii, kterých se týká toto šetření, mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a použití jako ty, které jsou z této země vyváženy na trh Unie. Stejně tak výrobky vyráběné výrobci v Unii a prodávané na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a použití jako výrobky vyvážené do Unie z dotčené země. Proto se uvedené výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. Úvod
(26)
Na základě informací obsažených v podnětu a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny následující programy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
„Kniha celních nároků“;
b)
režim předběžného povolení;
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
e)
režim vývozních úvěrů.
(27)
Výše uvedené programy a) až d) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Pro období současného šetření jsou relevantní dva dokumenty o politice zahraničního obchodu, a sice „FT-policy 04-09“ a „FT-policy 09-14“. Indická vláda kromě toho stanoví postupy pro dokumenty FT-policy 04-09 a FT-policy 09-14 v Příručce postupů, svazku I („Handbook of Procedures, Volume I“, dále jen „HOP I 04-09“ respektive „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Režim vývozních úvěrů uvedený výše v písmeni e) vychází z paragrafů 21 a 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance Reserve Bank of India dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
3.2. Program „Kniha celních nároků“
a) Právní základ
(29)
Podrobný popis programu „Kniha celních nároků“ je uveden v kapitole 4.3 dokumentů FT-policy 04-09 a FT-policy 09-14 a v kapitole 4 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(30)
Výhody tohoto programu může čerpat kterýkoli výrobce-vývozce nebo obchodník-vývozce.
c) Praktické provádění programu „Kniha celních nároků“
(31)
Vývozce může zažádat o kredity v rámci programu „Kniha celních nároků“, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto programu. Tyto sazby v rámci programu „Kniha celních nároků“ byly indickými úřady stanoveny pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Stanovují se na základě standardních norem vstupů a výstupů, s přihlédnutím k předpokládanému dovezenému obsahu vstupů do vyváženého výrobku a celním poplatkům za tento předpokládaný dovoz, bez ohledu na to, zda byla dovozní cla skutečně zaplacena, či nikoli.
(32)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu „Kniha celních nároků“. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odbavení vývozní přepravní doklad. V tomto dokumentu je uvedena, mimo jiné, výše kreditu v rámci „Knihy celních nároků“, který má být poskytnut pro příslušnou vývozní transakci. V tomto okamžiku vývozce zná výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout kredit v rámci režimu „Kniha celních nároků“.
(33)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být kredity v rámci režimu „Kniha celních nároků“ při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Takové kredity mohou být použity k zaplacení cla u následných dovozů jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené oproti těmto kreditům může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje) nebo použito jinak. Kredity v rámci režimu „Kniha celních nároků“ jsou volně převoditelné a jsou platné po dobu 12 měsíců od data vydání.
(34)
Žádost o kredity v rámci režimu „Kniha celních nároků“ se podává elektronicky a může se týkat neomezeného počtu vývozních transakcí. Pro podání žádosti o kredity v rámci režimu „Kniha celních nároků“ ve skutečnosti neexistují žádné pevné lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu „Kniha celních nároků“ automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podání uvedené v kapitole 4.47 příručky HOP I 04-09 a 09-14. Jak je navíc jasně stanoveno v kapitole 9.3 příručky HOP I 04-09 a 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podání lze vždy přijmout, s uložením menší pokuty (tj. 10 % nároku).
(35)
Bylo zjištěno, že dvě společnosti ve vzorku indických vývozců, a sice Chandan Steel a společnosti skupiny Venus group využívaly v období šetření tento režim.
d) Závěry ohledně programu „Kniha celních nároků“
(36)
Režim „Kniha celních nároků“ poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Kredity v rámci programu „Kniha celních nároků“ jsou finančním příspěvkem od indické vlády, jelikož nakonec budou použity k vyrovnání dovozních cel, čímž se sníží příjem indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Kredity v rámci režimu „Kniha celních nároků“ navíc příjemci přinášejí prospěch, protože zvyšují jeho likviditu.
(37)
Kromě toho režim „Kniha celních nároků“ právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(38)
Tento program nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží při výrobním procesu a výše kreditu není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje žádný systém nebo postup pro potvrzení, které vstupy jsou spotřebovávány při procesu výroby vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu „Kniha celních nároků“ bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání příslušných výhod stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří obstarávají veškeré vstupy v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, tak mají nárok na čerpání výhod v rámci režimu „Kniha celních nároků“.
e) Výpočet výše subvence
(39)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce, zjištěné za období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v momentě, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku je indická vláda povinna se zříct celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) podbodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši kreditu v rámci režimu „Kniha celních nároků“, která má být pro příslušnou vývozní transakci udělena, nemá indická vláda volbu, zda subvenci poskytnout či nikoli. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu „Kniha celních nároků“ jako součet kreditů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(40)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence odečteny z kreditů stanovených uvedeným způsobem, aby byla určena výše subvence (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti, a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(41)
Rozpětí subvenčních sazeb zjištěných pro tento režim u dotčených společnosti během období šetření činí 1,5 % až 3,4 %.
3.3. Režim předběžného povolení
a) Právní základ
(42)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentů FT-policy 04-09 a FT-policy 2009-2014 a v kapitolách 4.1 až 4.30 příruček HOP I 2004-2009 a HOP I 2009-2014.
b) Způsobilost
(43)
Režim předběžného povolení má šest podprogramů, které jsou podrobněji popsány ve 44. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro podprogram předběžných povolení pro fyzický vývoz a pro podprogram předběžných povolení pro roční potřebu. Výrobci-vývozci, kteří jsou dodavateli konečného vývozce, jsou způsobilí pro režim předběžného povolení pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé, kteří zajišťují dodávky v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FT 04-09, jako např. dodavatelé subjektu orientovaného na vývoz, jsou způsobilí pro podprogram předběžných povolení pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů výrobcům-vývozcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů „Předběžný příkaz k uvolnění“ a tuzemský akreditiv back-to-back.
c) Praktické provádění
(44)
Režim předběžného povolení může být vydán na:
i) fyzický vývoz: Jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupního materiálu potřebného k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Dovezené množství a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci,
ii) roční potřebu: Toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, až do určité hodnoty stanovené na základě jeho exportní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné výrobkové skupiny. Může vyvézt jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla,
iii) dodávky meziproduktů: Tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a proces výroby si rozdělí. Výrobce-vývozce, který vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiály a pro tento účel může získat režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončí výrobu a je povinen konečný výrobek vyvézt,
iv) domnělý vývoz: Tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FT 04-09. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz se pokládá řada kategorií dodávek za podmínky, že zboží bude vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží subjektu orientovanému na vývoz nebo společnosti s místem působení ve zvláštní ekonomické zóně,
v) předběžný příkaz k uvolnění: Držitel režimu předběžného povolení, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít předběžného příkazu k uvolnění. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako předběžné příkazy k uvolnění a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Převedení předběžného příkazu k uvolnění dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu podle odstavce 8.3 dokumentu FT 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla z domnělého vývozu a vrácení konečné spotřební daně). V rámci mechanismu předběžného příkazu k uvolnění jsou daně a cla vraceny dodavateli místo vracení konečnému vývozci ve formě vrácení cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů,
vi) tuzemský akreditiv back-to-back: Tento podprogram se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu podle odstavce 8.3 dokumentu FT-policy 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla z domnělého vývozu a vrácení konečné spotřební daně).
(45)
V průběhu období šetření získaly úlevy v rámci režimu předběžného povolení v souvislosti s dotčeným výrobkem dvě společnosti. Tyto společnosti využívaly jednoho z uvedených podprogramů, a sice režimu předběžného povolení pro fyzický vývoz. Proto není nutné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(46)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dovezeného zboží/zboží nakoupeného v tuzemsku“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 04-09 a HOP I09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a prací, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(47)
Pokud jde o podprogram využívaný během období šetření dotčenými společnostmi, tj. fyzický vývoz, jsou povolený dovoz a povinný vývoz pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci programu předběžného povolení určuje indická vláda na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(48)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, vždy o šest měsíců).
(49)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány buď nebyly dodrženy, nebo dosud nebyly testovány v praxi.
(50)
Jedna z šetřených společností nevedla žádný systém, na jehož základě by se dalo ověřit, které vstupy byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství, jak stanoví dokument FT-policy (dodatek 23) a příloha II část II odst. 4 základního nařízení. Ve skutečnosti neexistovaly žádné záznamy o skutečné spotřebě. Změny ve správě zahraniční obchodní politiky 2004-2009, které nabyly účinnosti na podzim roku 2005 (povinné zasílání registru spotřeby indickým orgánům v rámci procedury pro splacení licencí), nebyly prozatím v případě této společnosti uplatněny. V této fázi proto de facto nebylo možné ověřit faktické uplatňování tohoto ustanovení.
(51)
Pokud jde o druhou společnost, ta vedla určité záznamy o výrobě a spotřebě. Registr spotřeby pro období šetření však nebyl k dispozici, a proto nebylo možné ověřit mimo jiné záznamy o spotřebě s cílem zjistit, které vstupy byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství, jak stanoví dokument FT-policy (dodatek 23). Pokud jde o požadavky na ověření uvedené ve 46. bodě odůvodnění, společnost neměla žádné záznamy o tom, jak toto osvědčování proběhlo. Nebyl k dispozici žádný auditní plán ani žádné jiné podpůrné doklady k provedenému auditu (např. auditní zpráva) ani žádné informace týkající se použité metodiky a zvláštních požadavků, které by byly pro tak důkladnou práci, která vyžaduje detailní odborné znalosti o výrobních procesech, nezbytné. Celkově se má za to, že vyšetřovaný vývozce nebyl schopen prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FT-policy byla splněna.
d) Závěr ohledně režimu předběžného financování
(52)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, konkrétně představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřeným vývozcům poskytnuta výhoda.
(53)
Kromě toho je fyzický vývoz v rámci režimu předběžného povolení ze zákona jednoznačně podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto režimů.
(54)
Podprogram využitý v aktuálním případě nelze považovat za přípustný systém vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Nadto indická vláda neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného kontrolního systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení).
(55)
Uvedený podprogram je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(56)
Vzhledem k neexistenci povolených režimů vracení cla nebo režimů vracení u náhradních vstupů je napadnutelnou výhodou prominutí všech dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze nadměrné celní úlevy napadnout pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy vracení použít a namísto údajných nadměrných úlev se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takových nadměrných úlev povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného kontrolního systému.
(57)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim předběžného povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podprogramu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(58)
Sazba subvencí zjištěná pro tento režim u dotčených společnosti během období šetření činí 0,8 %, resp. 1,5 %.
3.4. Režim podpory vývozu kapitálového zboží
(59)
Šetření odhalilo, že dvě ze společností nebo skupin společností ve vzorku využívaly v období šetření tento režim. Bylo však zjištěno, že získané pobídky byly zanedbatelné Proto se mělo za to, že není nezbytné v tomto šetření dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.5. Režim pro subjekty orientované na vývoz
(60)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností ve vzorku měla status subjektu orientovaného na vývoz a v období šetření jí byly poskytovány subvence.
a) Právní základ
(61)
Podrobný popis režimu pro subjekty orientované na vývoz je uveden v kapitole 6 dokumentů FT-policy 04-09 a FT-policy 09-14 a v kapitole 6 příruček HOP I 04-09 a HOP I09-14.
b) Způsobilost
(62)
S výjimkou společností, které se zabývají výhradně obchodováním, mohou být všechny podniky, které se v zásadě zavážou vyvážet veškerou svou produkci zboží nebo služeb, zřízeny v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz. Podniky v průmyslových odvětvích musí splnit minimální mez investic do fixních aktiv, aby byly způsobilé pro režim pro subjekty orientované na vývoz.
c) Praktické provádění
(63)
Subjekty orientované na vývoz mohou působit a mít sídlo kdekoli v Indii.
(64)
Žádost o status subjektu orientovaného na vývoz musí obsahovat podrobné informace pro období příštích pěti let, mimo jiné o plánovaných výrobních množstvích, plánované hodnotě vývozu, požadavcích dovozu a požadavcích na domácí zdroje. Pokud úřady žádosti společnosti vyhoví, budou jí oznámeny podmínky takového schválení. Schválení uznání společnosti jako společnosti, na niž se vztahuje režim pro subjekty orientované na vývoz, je platné na období pět let. Toto schválení může být obnoveno na další období.
(65)
Rozhodující povinností subjektu orientovaného na vývoz, jak je stanovena v dokumentech FT-policy 2004-09 a FT-policy 2009-2014, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozů vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(66)
Subjekty orientované na vývoz mají nárok na následující úlevy:
i)
osvobození od dovozních cel u všech typů zboží (včetně kapitálového zboží, surovin a spotřebního materiálu) nezbytných k výrobě, produkci a zpracování nebo v souvislosti s nimi;
ii)
osvobození od spotřební daně u zboží nakoupeného z domácích zdrojů;
iii)
vrácení centrální daně z prodeje zaplacené ze zboží opatřené z místních zdrojů;
iv)
možnost prodat část produkce na domácím trhu až do 50 % hodnoty FOB vývozu, pod podmínkou splnění pozitivních čistých devizových příjmů při platbě koncesních cel, konkrétně spotřebních daní z hotových výrobků;
v)
částečné vrácení daně zaplacené z pohonných hmot koupených od domácích ropných společností;
vi)
osvobození od daně z příjmu obvykle splatné ze zisku dosaženého z vývozního prodeje v souladu s oddílem 10B zákona o dani z příjmů po dobu 10 let po zahájení své činnosti.
(67)
Subjekty působící v rámci těchto režimů jsou vázány dohledem celních úředníků.
(68)
Ze zákona musí vést řádnou evidenci všech dovozů, spotřeby a využití veškerých dovezených materiálů a vývozů uskutečněných v souladu s příslušným odstavcem pokynů HOP I2009-2014. Tyto doklady by měly být pravidelně předkládány příslušným orgánům v Indii prostřednictvím čtvrtletních a výročních zpráv o činnosti.
(69)
Podle příslušného oddílu HOP I2009-2014 se však „v žádném okamžiku nevyžaduje, aby [subjekt orientovaný na vývoz] určoval vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a svým vývozem, převody na jiné subjekty, prodejem v rámci vnitrostátní celní oblasti nebo zásobami“.
(70)
Prodej na domácím trhu je odbavován a evidován na základě autocertifikace. Na odesílání zásilek vyvážených subjekty orientovanými na vývoz dohlíží celní/daňový úředník.
(71)
V současném případě využíval režim pro jednotky orientované na vývoz jeden ze spolupracujících vývozců ve vzorku. Tento spolupracující vývozce použil uvedený režim na dovoz surovin, spotřebního materiálu a kapitálového zboží bez dovozního cla, aby nakoupil zboží na domácím trhu bez spotřební daně a aby dosáhl vrácení daně z prodeje a prodal část své produkce na domácím trhu. Uvedený spolupracující vývozce tak čerpal všechny výhody popsané v 66. bodě odůvodnění bodech i) až vi). Nicméně co se týče osvobození od daně z příjmu podle oddílu 10B zákona o dani z příjmu, šetření odhalilo, že od 1. dubna 2010 již uvedená společnost nebyla způsobilá pro toto osvobození. Ustanovení týkající se osvobození od daně z příjmů u subjektů orientovaných na vývoz tak již nebyla v rámci tohoto šetření posuzována.
d) Závěry ohledně režimu pro subjekty orientované na vývoz
(72)
Osvobození subjektu orientovaného na vývoz od tří typů dovozního cla („základní clo“, „vzdělávací daň z cla“„daň na vyšší střední vzdělávání“) a vrácení daně z prodeje jsou finančními příspěvky indické vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Příjem vlády, který by jinak byl splatný, kdyby tento program neexistoval, je ušlým výnosem a tedy poskytnutím výhody subjektu orientovanému na vývoz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože subjektu orientovanému na vývoz zlepšil likviditu tím, že nemusel zaplatit obvykle splatné clo a dosáhl vrácení daně z prodeje.
(73)
Osvobození od spotřební daně a jejího ekvivalentu dovozního cla však nevede k ušlému příjmu, který by byl jinak splatný. Pokud je spotřební daň a dodatečné clo zaplaceno, může být využito jako kredit pro budoucí vlastní celní nebo daňové závazky (takzvaný mechanismus „CENVAT“), což je systém srovnatelný s daní z přidané hodnoty, který indickým společnostem umožňuje vyrovnávat daně z nákupu s daněmi splatnými z prodeje. Proto tato cla nejsou konečná. Prostřednictvím kreditu „CENVAT“ se konečné clo vztahuje pouze na přidanou hodnotu, nikoli na vstupní materiály.
(74)
Pouze prominutí základního cla, vzdělávací daně z cla a daně na vyšší střední vzdělávání a vrácení centrální daně z prodeje tedy zakládají subvence ve smyslu článku 3 základního nařízení. Tyto subvence jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl subjektu orientovaného na vývoz, jak je uvedeno v kapitole 6.1 dokumentu FT-policy 2009-2014, je nutnou podmínkou k získání příslušných pobídek.
e) Výpočet výše subvence
(75)
Napadnutelnou výhodou je tedy prominutí základního cla z dovozu, vzdělávací daně z cla, daně na vyšší střední vzdělávání obvykle splatné při dovozu a také vrácení centrální daně z prodeje v období šetření.
i) Osvobození od daně z dovozu (základního cla, vzdělávací daně z cla, daně na vyšší střední vzdělávání), vrácení centrální daně z prodeje surovin a spotřebního materiálu
(76)
Výše subvence pro vývozce, kteří jsou subjekty orientovanými na vývoz, byla vypočtena na základě prominutého cla a daní (základní clo, vzdělávací daň z cla, daň na vyšší střední vzdělávání) z materiálu dovezeného pro subjekty orientované na vývoz jako celek a daně z prodeje vrácené během období šetření. Z této částky byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny poplatky, jež bylo třeba zaplatit pro získání subvence, a tímto způsobem byla určena výše subvence jako čitatel. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na odpovídající vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti, a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Rozpětí subvence získané v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz pro dotčenou společnost činí 4,3 %.
ii) Osvobození od dovozních cel (základní clo, vzdělávací daň z cla, daň na vyšší střední vzdělávání) z kapitálového zboží
(77)
Kapitálové zboží není fyzicky zabudované do hotového zboží. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výhoda dotčené společnosti vypočtena na základě výše nezaplaceného cla z dovezeného kapitálového zboží rozloženého na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v jedné ze šetřených společností. Takto vypočtená částka tedy připadá na období šetření a byla upravena připočtením úroku za toto období, aby byla zohledněna hodnota výhody v čase, a tím stanovena úplná výhoda tohoto režimu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na odpovídající vývozní obrat uskutečněný v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Rozpětí subvence získané dotčenou společností tak bylo zanedbatelné.
3.6. Režim vývozních úvěrů
a) Právní základ
(78)
Podrobnosti režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích/cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (vývozní úvěr v rupiích/cizí měně) Indické centrální banky, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(79)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(80)
V rámci tohoto režimu stanovuje Indická centrální banka maximální strop úrokových sazeb použitelných pro vývozní úvěry, které jsou závazné, a to jak v indických rupiích, tak i v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. Režim vývozních úvěrů se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. Indická centrální banka také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru na financování vývozu.
(81)
Na základě rámcových oběžníků Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(82)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností tento režim během období šetření využívala.
d) Závěr ohledně režimu vývozních úvěrů
(83)
Preferenční úrokové sazby úvěru v rámci režimu vývozních úvěrů stanovené rámcovými oběžníky Indické centrální banky uvedenými v 78. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky Indické centrální banky spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
(84)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci režimu vývozních úvěrů poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. Indická centrální banka je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. Indická centrální banka dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které Indická centrální banka stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících Indické centrální banky a ustanoveními Indické centrální banky, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(85)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité dotčenou společností. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(86)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období šetření pro uvedenou společnost činí 0,4 %.
3.7. Výše napadnutelných subvencí
(87)
Na základě zjištění, jejichž souhrn je uveden v tabulce níže, bylo zjištěno, že celková výše napadnutelných subvencí vyjádřená ad valorem, dosahuje rozmezí 3,3 % až 4,3 %:
REŽIM→
DEPB (4)
PPO (4)
EOU (4)
PVÚ (4)
Celkem
SPOLEČNOST
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % až 3,4 %
0 až 0,8 %
3,3 % (5)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(88)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení činí rozpětí subvencí pro společnosti nezařazené do vzorku, vypočtené na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, 4,0 %.
(89)
Pokud je o všechny ostatní vývozce v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Jak je zmíněno v 10. bodě odůvodnění, srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedlo zmíněných dvacet spolupracujících společností nebo skupin, jež v období šetření vyvážely dotčený výrobek do Unie, naznačuje, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců byla velmi vysoká, konkrétně dosahovala 100 %. Z důvodu takto vysoké úrovně spolupráce je sazba subvence pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni společnosti s nejvyšší individuální sazbou, tj. 4,3 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1. Výroba v Unii
(90)
Pro stanovení objemu výroby v Unii byl vzat v úvahu výstup následujících výrobců v Unii:
-
osm výrobců, jejichž jménem byl podán podnět,
-
čtyři výrobci, kteří podpořili řízení,
-
dvanáct dalších výrobců v Unii uvedených v podnětu, kteří nebyli ani žadateli, ani nepodpořili řízení, ale nevznesli proti současnému šetření žádné námitky.
(91)
Pro účely analýzy celkové újmy tedy výrobní odvětví Unie sestává z těchto 24 společností.
4.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(92)
Jak bylo uvedeno výše v 17. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek čtyř společností z výrobců, kteří se přihlásili Komisi a poskytli, jak je uvedeno v oznámení o zahájení, základní informace o své činnosti v souvislosti s dotčeným výrobkem v období šetření.
(93)
Tito čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představovali 62 % celkové produkce výrobního odvětví Unie v období šetření.
5. ÚJMA
5.1. Předběžné poznámky
(94)
Újma byla posouzena na základě trendů v oblasti výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, prodeje, podílu na trhu a růstu shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie a trendů týkajících se cen, zaměstnanosti, produktivity, ziskovosti, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice, akcií, návratnosti investic a mezd shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. Spotřeba v Unii
(95)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje uskutečněného subjekty výrobního odvětví Unie zařazenými do vzorku, údajů o prodeji uskutečněném dalšími výrobci v Unii předložené žadatelem, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných z Eurostatu pro období 2007 až 2009 a odpovědí na otázky položené v souvislosti s výběrem vzorku pro období šetření.
2007
2008
2009
OŠ
Spotřeba Unie v tunách
315 143
285 548
186 198
202 019
Index (2007 = 100)
100
91
59
64
(96)
V průběhu posuzovaného období se spotřeba snížila o 36 %. Mezi lety 2007 a 2009 se spotřeba snížila o 41 %, ale mezi rokem 2009 a obdobím šetřením mírně vzrostla, a sice o 5 procentních bodů.
(97)
Hospodářský útlum přispěl ke snížení spotřeby od roku 2008, během nějž uživatelé dotčeného výrobku, jako automobilový průmysl, domácí spotřebiče nebo chemický a stavební průmysl, zaznamenali silný pokles poptávky po jejich výrobcích. Ve druhé polovině období šetření se situace na trhu začala mírně zlepšovat a výsledkem bylo mírné zvýšení poptávky po dotčeném výrobku v porovnání s první polovinou období šetření.
5.3. Dovoz z dotčené země do Unie
5.3.1. Objem dotčených dovozů a jejich podíl na trhu
2007
2008
2009
OŠ
Dovoz z Indie v tunách
32 754
31 962
18 759
23 792
Index (2007 = 100)
100
98
57
73
Podíl dovozů na trhu
10,39 %
11,19 %
10,07 %
11,78 %
Index (2007 = 100)
100
108
97
113
(98)
Na základě údajů Eurostatu pro období 2007 až 2009 a odpovědí na otázky položené v souvislosti s výběrem vzorku pro období šetření dovoz dotčeného výrobku z Indie sledoval sestupný trend spotřeby v EU a snížil se v posuzovaném období o 27 %. K největšímu poklesu došlo mezi lety 2008 a 2009, kdy se dovoz snížil o 41 procentních bodů. Následně se dovoz mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšil o 16 procentních bodů.
(99)
Jelikož tento pokles je nižší než pokles spotřeby v Unii, podíl indických dovozů na trhu se mírně zvýšil, a to z 10,39 % v roce 2007 na 11,78 % v období šetření.
5.3.2. Ceny dovozů a cenové podbízení
2007
2008
2009
OŠ
Průměrná cena dovozu z Indie v EUR/tuna
3 504
2 908
2 138
1 971
Index (2007 = 100)
100
83
61
56
(100)
Průměrná cena dovozu dotčeného výrobku z Indie se snížila o 44 %, přičemž k největšímu poklesu došlo mezi lety 2008 a 2009, kdy ceny spadly o 22 procentních bodů. Ačkoli tento pokles odpovídal sestupnému trendu cen surovin, je třeba poznamenat, že během celého posuzovaného období byla průměrná jednotková cena dovozu z Indie výrazně nižší než průměrná jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie, což vedlo k silnému cenovému tlaku na ceny prodeje účtované subjekty v Unii.
(101)
Srovnání pro období šetření mezi cenami výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku ze závodu při prodeji nezávislým zákazníkům na trhu Unie a cen CIF na hranici Unie účtovaných vyvážejícími výrobci v Indii, náležitě upravený o náklady na vykládku a proclení, ukazuje na cenové podbízení v rozmezí od 16,7 % do 18,2 %.
5.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(102)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo zkoumání dopadu subvencovaných dovozů z Indie na výrobní odvětví Unie analýzu všech hospodářských faktorů, které měly vliv na stav tohoto výrobního odvětví od roku 2007 do období šetření.
5.4.1. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie jako celku
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2007
2008
2009
OŠ
Objem výroby v tunách
296 576
262 882
159 397
170 557
Index (2007 = 100)
100
89
54
58
Výrobní kapacita v tunách
478 174
491 016
486 755
476 764
Index (2007 = 100)
100
103
102
100
Využití kapacity
62 %
54 %
33 %
36 %
Index (2007 = 100)
100
86
53
58
(103)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla celková produkce výrobního odvětví Unie o 42 %, zatímco výrobní kapacita zůstala nezměněná, čímž se míra využití kapacity snížila o 26 procentních bodů. Tento pokles výroby byl větší než pokles spotřeby v Unii, který činil za celé posuzované období 36 %.
b) Objem prodeje, podíl na trhu
2007
2008
2009
OŠ
Prodej v EU v tunách
255 300
230 344
154 602
164 191
Index (2007 = 100)
100
90
61
64
Podíl na trhu (v % spotřeby Unie)
81 %
81 %
83 %
81 %
Index (2007 = 100)
100
100
102
100
(104)
Objem prodeje obdobného výrobku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie uskutečněný výrobním odvětvím Unie klesl za celé posuzované období o 36 %, přičemž k největšímu poklesu došlo mezi lety 2008 a 2009, kdy prodej klesl o 29 procentních bodů. Následně se prodej mezi rokem 2009 a obdobím šetření mírně zvýšil, a to o 3 procentní body.
(105)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal nezměněný a pohyboval se během posuzovaného období kolem 81 %.
c) Růst
(106)
Jelikož jak spotřeba v Unii, tak objem prodeje uskutečněného výrobním odvětvím Unie klesly v posuzovaném období o 36 %, zůstal podíl výrobního odvětví Unie na trhu na 81 %.
d) Rozsah současného rozpětí subvencí
(107)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám subvencovaného dovozu z Indie nelze dopad skutečných rozpětí subvencí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
5.4.2. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do příslušného vzorku
a) Zásoby
(108)
Výrobní odvětví Unie vyrábí především na zakázku, zásoby proto nelze považovat za významný ukazatel újmy. Trendy v zásobách jsou uvedeny pro informaci. Níže uvedená čísla se týkají pouze společností zařazených do vzorku a představují objem zásob na konci každého období.
2007
2008
2009
OŠ
Konečný stav zásob v tunách
25 315
27 736
24 032
19 730
Index (2007 = 100)
100
110
95
78
(109)
Objem zásob se v posuzovaném období snížil o 22 %, ale jako procento výroby se zásoby zvýšily z 16 % na 19,5 %.
b) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a výrobní náklady
2007
2008
2009
OŠ
Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Unie (v EUR)
4 478
3 615
2 507
2 521
Index (2007 = 100)
100
81
56
56
Průměrné výrobní náklady
4 003
3 408
2 900
2 773
Index (2007 = 100)
100
85
72
69
(110)
Průměrné jednotkové ceny prodeje nezávislým zákazníkům na trhu Unie uskutečněného subjekty výrobního odvětví Unie zařazenými do vzorku se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily o 44 %, přičemž k největšímu poklesu došlo mezi lety 2008 a 2009, kdy ceny klesly o 25 procentních bodů. Tento pokles byl však částečně způsoben poklesem jednotkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, které se během posuzovaného období snížily o 31 %. Snížení jednotkových nákladů bylo způsobeno především poklesem cen surovin. Tento pokles byl lehce zmírněn zvýšením podílu fixních nákladů na vyrobenou jednotku v důsledku nižšího využití kapacity.
c) Zaměstnanost, produktivita a náklady na pracovní sílu
2007
2008
2009
OŠ
Počet zaměstnanců
1 044
1 007
947
885
Index
100
97
91
85
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
149
141
97
115
Index
100
94
65
77
Průměrné náklady na pracovníka
47 686
48 062
47 131
49 972
Index
100
101
99
105
(111)
Počet zaměstnanců byl během posuzovaného období snížen o 15 % v důsledku poklesu aktivity výrobního odvětví Unie.
(112)
Pokud jde o průměrné náklady práce na zaměstnance, ty se v posuzovaném období mírně zvýšily, a sice o 5 %. To je považováno za přirozený nárůst, který je nižší než míra inflace v průběhu posuzovaného období. Navíc je třeba poznamenat, že náklady na pracovní sílu netvoří významnou část celkových nákladů výroby tyčí z nerezavějící oceli.
d) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
2007
2008
2009
OŠ
Ziskovost prodeje EU (v % čistého prodeje)
9,5 %
3,5 %
-12,8 %
-7,9 %
Index
100
37
- 135
-83
Peněžní tok (v EUR)
44 464 193
13 280 433
-12 678 708
-3 063 190
Index
100
30
-29
-7
Investice (v tisících EUR)
18 085 847
15 714 829
4 341 909
4 198 607
Index (2007 = 100)
100
87
24
23
Návratnost investic
101 %
25 %
-50 %
-33 %
Index (2007 = 100)
100
25
-49
-32
(113)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku před zdaněním byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost podstatně snížila a z více než 9 % zisku v roce 2007 se změnila v téměř 8 % ztrátu v období šetření. Největší pokles zisků byl zaznamenán mezi lety 2008 a 2009, kdy činil více než 16 procentních bodů.
(114)
Čistý peněžní tok vytvořený obdobným výrobkem se od roku 2007 do období šetření snížil o 107 %.
(115)
Roční investice do výroby obdobného výrobku v posuzovaném období klesly o 77 %.
(116)
Návratnost investic vyjádřená jako procentní podíl zisku na čisté účetní hodnotě investic sledovala zmíněný negativní vývoj ziskovosti a snížila se o 134 procentních bodů.
(117)
Nic nenasvědčovalo tomu, že se v posuzovaném období snížila schopnost výrobního odvětví získávat kapitál.
5.5. Závěr o újmě
(118)
Během posuzovaného období se téměř všechny ukazatele újmy náležející výrobnímu odvětví Unie vyvíjely negativně.
(119)
Spotřeba v Unii se snížila o 36 %, objem prodeje uskutečněného výrobním odvětím Unie klesl o 36 % a využití kapacity kleslo o 42 %. Jednotkové ceny prodeje uskutečněného výrobci v Unii zařazenými do vzorku se snížily o 44 % na úroveň, kdy byly nižší než náklady. Reagovaly tak na pokles cen dovozu z Indie, aby byl zachován určitý objem prodeje a výroby, který by pokryl fixní náklady.
(120)
Ziskovost ze z 9,5 % zisku v roce 2007 změnila na téměř 8 % ztrátu v období šetření. Investice, peněžní tok a návratnost investic rovněž sledovaly tento negativní vývoj, přičemž se během posuzovaného období snížily o 77 %, resp. 107 %, resp. 246 procentních bodů.
(121)
Pouze jeden ukazatel, totiž podíl výrobního odvětví Unie na trhu, zůstal na nezměněné úrovni 81 %.
(122)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. Úvod
(123)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie do té míry, že ji lze označit za závažnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
6.2. Účinek subvencovaného dovozu
(124)
Pokles dovozních cen o 44 % v posuzovaném období, jakož i vysoká rozpětí cenového podbízení zjištěná v období šetření, jež dosahovala rozpětí od 16,7 % do 18,2 %, byly zaznamenány souběžně se zhoršením hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(125)
Vzhledem k úrovni subvencování u spolupracujících vývozců, nízké úrovni cen subvencovaného dovozu, jež představovala výrazné podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, hrála jejich přítomnost na trhu Unie významnou úlohu v tom, že se zmíněný negativní trend prodejních cen na trhu Unie dále zhoršoval. Závažná újma, již utrpělo výrobní odvětví Unie, se nejvíce projevuje nízkou úrovní prodejních cen a dramatickými finančními ztrátami, jež výrobní odvětví utrpělo.
(126)
Průměrné ceny dovozu z Indie podstatně klesly, což přinutilo výrobní odvětví Unie snížit ceny, aby si udrželo určitý obrat, avšak při ztrátových cenách, aby byly pokryty alespoň fixní náklady. Výsledkem bylo, že se od roku 2008 finanční situace výrobního odvětví Unie prudce zhoršila.
(127)
Na základě výše uvedeného se přijímá prozatímní závěr, že subvencovaný dovoz z Indie, který představoval významné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie během období šetření, byl určující pro újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, což se odráží v jeho nevalné finanční situaci a zhoršení téměř všech ukazatelů újmy.
6.3. Vliv dalších činitelů
(128)
Dalšími činiteli, které byly zkoumány v souvislosti s příčinnými souvislostmi, jsou hospodářská krize, vývoj spotřeby v EU, výrobní náklady, dovoz z jiných třetích zemí a vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku.
6.3.1. Hospodářská krize, vývoj spotřeby v EU a náklady výroby
(129)
Hospodářský útlum přispěl ke snížení spotřeby a k tlaku na ceny. Nízká úroveň poptávky po některých tyčích z nerezavějící oceli vedla ke snížení produkce výrobního odvětví Unie a z části přispěla k poklesu prodejních cen.
(130)
Za normálních hospodářských podmínek a pokud by neexistoval silný tlak na ceny ze strany subvencovaného dovozu, by výrobní odvětví Unie mohlo mít určité problémy reagovat na pokles spotřeby a s následný nárůst fixních nákladů výroby v důsledku nízkého využití kapacity, které zaznamenalo mezi rokem 2007 a obdobím šetření. Subvencovaný dovoz však umocnil účinek hospodářského poklesu a znemožnil prodej za vyšší než výrobní ceny mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
(131)
Na základě výše uvedených skutečností se zdá, že pokles poptávky v EU související s hospodářskou krizí, který příslušné odvětví zaznamenalo, přispěl k újmě, již výrobní odvětví Unie utrpělo. Má se však za to, že tím není narušena příčinná souvislost zjištěná v souvislosti se subvencovaným levným dovozem z Indie.
6.3.2. Dovoz z jiných třetích zemí
2007
2008
2009
OŠ
Dovoz z jiných třetích zemí v tunách
27 089
23 242
12 837
14 036
Index
100
86
47
52
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
8,60 %
8,14 %
6,89 %
6,95 %
Index
100
95
80
81
Průměrná cena dovozu
4 820
4 487
3 756
3 501
Index
100
93
78
73
(132)
Na základě údajů Eurostatu objem dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli do Unie ze třetích zemí, jichž se toto šetření netýká, klesl za posuzované období o 48 %. Podíl těchto jiných třetích zemí na trhu se snížil o 19 %.
(133)
Průměrné ceny tohoto dovozu byly vyšší než ceny indických vyvážejících výrobců i vyšší než ceny výrobního odvětví Unie. Proto se má předběžně za to, že dovoz z dalších třetích zemí nepřispěl k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
6.3.3. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku
2007
2008
2009
OŠ
Objem vývozu v tunách
10 850
9 158
5 440
6 299
Index
100
84
50
58
Jednotková prodejní cena v eurech
4 452
3 728
2 495
2 388
Index
100
84
56
54
(134)
Během posuzovaného období klesl objem vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie zařazeným do vzorku o 42 % a jednotková prodejní cena o 46 %. Ačkoli tento vývoz činil pouze 6 % jeho celkového prodeje v období šetření, nelze vyloučit, že měl tento výsledek na výrobní odvětví Unie negativní dopad. Má se však za to, že vzhledem k nízkému objemu dovozu není tento dopad dostatečný, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a zjištěnou újmou.
6.4. Závěr o příčinné souvislosti
(135)
Šetření ukázalo, že další známé činitele, jako dovoz z jiných třetích zemí, vývoz uskutečněný výrobním odvětvím Unie a pokles spotřeby, nebyly rozhodující příčinou újmy, již výrobní odvětví Unie utrpělo.
(136)
Časová shoda mezi subvencovaným dovozem z Indie a zjištěným cenovým podbízením na jedné straně, a zhoršením situace výrobního odvětví Unie na straně druhé vede k závěru, že subvencovaný dovoz způsobil značnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. Obecné úvahy
(137)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se zkoumalo, zda navzdory předběžnému zjištění o škodlivém subvencování neexistují přece jen přesvědčivé důvody pro závěr, že není v zájmu Unie v tomto konkrétním případě přijmout opatření. Byl zvážen dopad možných opatření na všechny strany, jichž se toto řízení týká, a také důsledky nepřijetí žádných opatření.
7.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(138)
Výrobní odvětví Unie trpělo subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Indie, který působil újmu. Rovněž se připomíná, že většina hospodářských ukazatelů výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Vzhledem k povaze újmy (tj. značné ztráty) se další podstatné zhoršení situace výrobního odvětví Unie v případě neexistence opatření jeví jako nevyhnutelné.
(139)
Očekává se, že uložení opatření zabrání dalším narušením trhu a obnoví spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu.
(140)
Pokud by opatření uložena nebyla, ceny by byly nadále nižší než náklady a zisky výrobců v Unii by se dále zhoršovaly. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(141)
Jelikož výrobní odvětví Unie tvoří střední a velké podniky rozmístěné po celé Unii, uložení opatření by kromě toho pomohlo zachovat v těchto oblastech zaměstnanost.
(142)
Proto se předběžně konstatuje, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. Zájem dovozců
(143)
Všichni dovozci, o kterých Komise věděla, byly požádáni, aby se přihlásili a poskytli základní informace o své činnosti v souvislosti s dotčeným výrobkem. Na dotazník pro účely výběru vzorku odpověděli čtyři dovozci. Všem čtyřem byl zaslán dotazník, ale odpověděl pouze jeden. V pozdější fázi šetření se počítá s inspekcí v prostorách dovozce, který se nachází v Německu.
(144)
Pokud by byla uložena vyrovnávací cla, nelze vyloučit, že by úroveň dovozu pocházejícího z dotčené země mohla klesnout, což by mělo vliv na hospodářskou situaci dovozců. Účinek jakéhokoli zvýšení cen dovozu dotčeného výrobku na dovozce by však měl pouze obnovit soutěž na trhu Unie a neměl by dovozcům zabránit prodávat dotčený výrobek. Kromě toho nízký podíl nákladů na dotčený výrobek z hlediska celkových nákladů konečných uživatelů by měl dovozcům usnadnit přenést jakékoli zvýšení cen na jejich zákazníky. Na základě těchto skutečností byl učiněn předběžný závěr, že zavedení vyrovnávacích cel pravděpodobně nebude mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců v Unii.
7.4. Zájem uživatelů
(145)
Všem stranám označeným v podnětu jako uživatelé byly zaslány dotazníky. Žádná z těchto dvaceti dvou společností neodpověděla.
(146)
Připomíná se, že dotčený výrobek se používá v širokém spektru aplikací včetně automobilového průmyslu, výrobců domácích spotřebičů, lékařských a laboratorních nástrojů atd. V tomto řízení jsou však uživateli dodavatelské společnosti, které vyrábějí a dodávají díly pro uvedené aplikace. Vzhledem k tomu se očekává, že tito uživatelé budou v postavení, kdy budou moci přenést celé nebo téměř celé zvýšení cen v důsledku uložení vyrovnávacích cel na konečné uživatele, přičemž se připomíná, že pro tyto konečné uživatele bude dopad takových opatření zanedbatelný.
(147)
Proto se přijímá předběžný závěr, že dopad na náklady uživatelů v důsledku uložení vyrovnávacích cel by nebyl významný.
7.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(148)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se přijímá předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro to, aby vyrovnávací cla na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie nebyla uložena.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH VYROVNÁVACÍCH OPATŘENÍ
8.1. Úroveň pro odstranění újmy
(149)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena prozatímní vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(150)
Pro účely určení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto ke zjištěným rozpětím subvencí a k výši cla nutné pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by bylo zjištěné rozpětí subvencování překročeno.
(151)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by bylo možné dosáhnout, pokud by nedocházelo k subvencovanému dovozu, by měl vycházet z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním dosahovaného výrobci v Unii v roce 2007. To je poslední rok před obdobím šetření, kdy bylo výrobní odvětví Unie schopno dosahovat normálního ziskového rozpětí. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 9,5 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(152)
Na tomto základě byla vypočtena cena za obdobný výrobek, která by nepůsobila újmu výrobnímu odvětví Unie. Tato cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 9,5 % k výrobním nákladům.
(153)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v Indii, stanovené pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením (viz 101. bod odůvodnění), s cenou výrobku prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
8.2. Prozatímní opatření
(154)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 12 odst. 1 základního nařízení měla uložit prozatímní vyrovnávací opatření na dovoz pocházející z Indie, a to na úrovni nižší z hodnot rozpětí subvencí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí pro odstranění újmy a rozpětí subvencování Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Rozpětí subvencí
Rozpětí újmy
Prozatímní sazba vyrovnávacího cla
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(156)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(157)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (6) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení příslušně změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
9. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(158)
Výše uvedená prozatímní zjištění budou sdělena všem zúčastněným stranám, které budou vyzvány, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Jejich připomínky budou analyzovány a v opodstatněných případech vzaty v úvahu před tím, než budou přijata jakákoli konečná rozhodnutí. Kromě toho je třeba uvést, že zjištění související s uložením vyrovnávacích cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a že mohou být pro účely jakýchkoli konečných zjištění přehodnocena.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 a pocházejících z Indie.
2. Sazba prozatímního vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,4
AXXX
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,3
AXXX
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,3
AXXX
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,3
AXXX
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj Maháráštra
3,3
AXXX
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
4,3
AXXX
Společnosti uvedené v příloze
4,0
AXXX
Všechny ostatní společnosti
4,3
AXXX
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistiny odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, mohou písemně předložit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 se mohou dotčené strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2010.
VERORDNUNG (EU) Nr. 1261/2010 DER KOMMISSION
vom 22. Dezember 2010
zur Einführung eines vorläufigen Ausgleichszolls auf die Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Indien
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 597/2009 des Rates vom 11. Juni 2009 über den Schutz gegen subventionierte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 12,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
1.1. Einleitung
(1)
Am 1. April 2010 kündigte die Kommission im Wege einer Einleitungsbekanntmachung im Amtsblatt der Europäischen Union (2) an, ein Antisubventionsverfahren betreffend die Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Indien (Indien oder „betroffenes Land“) in die Union einzuleiten („AS-Verfahren“).
(2)
Am selben Tag kündigte die Kommission im Wege einer weiteren Einleitungsbekanntmachung im Amtsblatt der Europäischen Union (3) an, ein Antidumpingverfahren betreffend die Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Indien in die Union einzuleiten und setzte eine gesonderte Untersuchung in Gang („AD-Verfahren“).
(3)
Das AS-Verfahren wurde am 15. Februar 2010 auf Antrag der European Federation of Iron and Steel Industries (Eurofer) („Antragsteller“) im Namen von Herstellern eingereicht, auf die mit mehr als 25 % ein erheblicher Teil der EU-Gesamtproduktion von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl entfällt. Der Antrag enthielt Anscheinsbeweise für das Vorliegen einer Subventionierung bei der genannten Ware und für eine dadurch verursachte bedeutende Schädigung; diese Beweise sind so aussagekräftig, dass sie die Einleitung eines Antisubventionsverfahrens rechtfertigen.
(4)
Vor Einleitung des Verfahrens unterrichtete die Kommission die Regierung Indiens („indische Regierung“) nach Artikel 10 Absatz 7 der Grundverordnung über den Eingang eines ordnungsgemäß belegten Antrags, dem zufolge subventionierte Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Indien den Wirtschaftszweig der Union bedeutend schädigten. Der indischen Regierung wurden Konsultationen angeboten, um die im Antrag beschriebene Sachlage zu klären und zu einer einvernehmlichen Lösung zu gelangen. Im vorliegenden Fall konnte allerdings keine einvernehmliche Lösung gefunden werden.
1.2. Von dem Verfahren betroffene Parteien
(5)
Die Kommission unterrichtete die den Antrag unterstützenden EU-Hersteller, andere ihr bekannte EU-Hersteller, die ausführenden Hersteller, Einführer, bekanntermaßen betroffene Verwender und die indischen Behörden offiziell über die Einleitung des Verfahrens. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(6)
Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
1.2.1. Stichprobenverfahren für ausführende Hersteller in Indien
(7)
Angesichts der vielen ausführenden Hersteller in Indien wurde in der Einleitungsbekanntmachung zwecks Bestimmung der Subventionierung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 27 der Grundverordnung erwogen.
(8)
Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens befinden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die ausführenden Hersteller in Indien gebeten, die Kommission innerhalb von 15 Tagen nach Einleitung der Überprüfung zu kontaktieren und ihr folgende Unternehmensinformationen vorzulegen: Ausfuhren und Inlandsverkäufe, genaue Geschäftstätigkeit im Zusammenhang mit der Produktion der betroffenen Ware sowie die Namen und Geschäftstätigkeiten aller verbundenen Unternehmen, die an der Produktion und/oder dem Verkauf der betroffenen Ware beteiligt waren, und zwar für den Zeitraum vom 1. April 2009 bis zum 31. März 2010.
(9)
Zusätzlich wurden die zuständigen indischen Behörden zwecks Auswahl einer repräsentativen Stichprobe konsultiert.
(10)
Innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist legten insgesamt 22 ausführende Hersteller, darunter Gruppen verbundenen Unternehmen in Indien, die geforderten Informationen vor und erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. 20 dieser mitarbeitenden Unternehmen oder Gruppen meldeten Ausfuhren der betroffenen Ware in die Union im Untersuchungszeitraum. Deshalb wurde die Stichprobe anhand der Informationen gebildet, die von diesen 20 ausführenden Herstellern und Gruppen ausführender Hersteller vorgelegt wurden.
(11)
Ausführende Hersteller, die sich nicht innerhalb der genannten Frist meldeten oder die die erbetenen Informationen nicht fristgerecht vorlegten, wurden im Rahmen der Untersuchung als nicht mitarbeitend geführt. Der Vergleich zwischen den Eurostat-Daten zu den Einfuhren der betroffenen Ware und den von den 20 mitarbeitenden Unternehmen und Gruppen für den Untersuchungszeitraum gemeldeten Ausfuhrmengen in die Union ergab, dass die Mitarbeit der indischen ausführenden Hersteller als sehr hoch einzustufen war.
1.2.2. Bildung der Stichprobe der mitarbeitenden Unternehmen in Indien
(12)
Auf dieser Grundlage bildete die Kommission nach Artikel 27 der Grundverordnung eine repräsentative Stichprobe, und zwar ausgehend vom größten repräsentativen Ausfuhrvolumen der betroffenen Ware in die Union, das in der verfügbaren Zeit angemessen untersucht werden konnte. Die Stichprobe umfasste zwei Einzelunternehmen und eine Gruppe aus vier verbundenen Unternehmen, auf die zusammen über 63 % des Gesamtausfuhrvolumens der betroffenen Ware in die Union entfielen.
1.2.3. Individuelle Ermittlung bei Unternehmen, die nicht in die Stichprobe einbezogen wurden
(13)
Ein ausführender Hersteller, der nicht in die Stichprobe einbezogen wurde, weil er die Kriterien des Artikels 27 Absatz 1 der Grundverordnung nicht erfüllte, beantragte, dass für ihn nach Artikel 27 Absatz 3 der Grundverordnung eine individuelle Subventionsspanne ermittelt wird; außerdem beantwortete er den Fragebogen.
(14)
Wie unter Randnummer 12 dargelegt, beschränkte sich die Stichprobe auf eine angemessene Anzahl von Unternehmen, die in der verfügbaren Zeit untersucht werden konnten. Die zwecks Überprüfung des Antisubventionssachverhalts untersuchten Unternehmen sind unter Randnummer 22 aufgeführt. Angesichts der vielen Kontrollbesuche vor Ort, die die Untersuchung erforderte, befand die Kommission, dass die individuelle Ermittlung eine unangemessen hohe Belastung darstellen würde und die fristgerechte Durchführung der Untersuchung verhindert hätte.
(15)
Daraus wurde der vorläufige Schluss gezogen, dass dem Antrag auf individuelle Ermittlung nicht stattgegeben werden konnte.
1.2.4. Stichprobenverfahren für Unionshersteller
(16)
Angesichts der vielen Unionshersteller wurde in der Einleitungsbekanntmachung zwecks Bestimmung der Schädigung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 27 der Grundverordnung erwogen.
(17)
Nur die acht den Antrag unterstützenden Hersteller kontaktierten die Kommission und legten ihr für den Untersuchungszeitraum die in der Einleitungsbekanntmachung spezifizierten grundlegenden Informationen zu ihrer Tätigkeit bezüglich der betroffenen Ware vor. Aus diesen acht Unternehmen wurde nach Maßgabe der Repräsentativität ihrer Verkaufsmengen, ihrer Warentypen und ihres Standorts in der Union eine Stichprobe von vier Unternehmen gebildet. Der Antragsteller und die betreffenden Hersteller wurden zur Auswahl der Stichprobe befragt.
(18)
Auf die vier Unionshersteller der Stichprobe entfielen im Untersuchungszeitraum 62 % der Gesamtproduktion des EU-Wirtschaftszweigs.
1.2.5. Stichprobenverfahren für Einführer
(19)
Angesichts der vielen im Antrag genannten Einführer wurde in der Einleitungsbekanntmachung ein Stichprobenverfahren für Einführer nach Artikel 27 der Grundverordnung erwogen. Innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist legten vier Einführer die geforderten Informationen vor und erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. Da sich nur wenige Einführer meldeten, wurde entschieden, keine Stichprobe zu bilden.
(20)
Die Kommission sandte allen bekanntermaßen betroffenen Parteien und allen übrigen Unternehmen, die sich innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Fristen gemeldet hatten, Fragebogen zu. Fragebogen gingen somit an die indische Regierung, die in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller in Indien, die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, die vier Einführer in die Union, die sich bei der Stichprobenbildung gemeldet hatten, sowie an alle von der Untersuchung bekanntermaßen betroffenen Verwender.
(21)
Antworten erhielt die Kommission von der indischen Regierung, den in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Herstellern, dem ausführenden Hersteller, der einen Antrag auf individuelle Ermittlung gestellt hatte, den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern sowie einem Einführer. Unbeantwortet blieb der Fragebogen seitens der Verwender und anderer am Verfahren interessierter Parteien. Im Übrigen legte die Mehrzahl der Unionshersteller die für die Schadensanalyse erforderlichen allgemeinen Informationen vor.
(22)
Die Kommission holte von den interessierten Parteien alle Informationen ein, die sie für die vorläufige Ermittlung einer Subventionierung, einer daraus resultierenden Schädigung und des Unionsinteresses benötigte, und prüfte alle vorgelegten Informationen. Kontrollbesuche wurden in den Räumlichkeiten der indischen Regierung in Delhi, der Regierung von Maharashtra in Mumbai, dem Regionalbüro der indischen Regierung in Mumbai sowie in den Betriebsstätten der folgenden Parteien durchgeführt:
Hersteller in der Union
-
Aceros Inoxidables Olarra S.A, Spanien, und verbundene Vertriebsgesellschaften,
-
Rodaciai S.p.A., Italien, und verbundene Vertriebsgesellschaften,
-
Roldan S.A., Spanien und verbundene Vertriebsgesellschaften,
-
Ugitech S.A., Frankreich, und verbundene Vertriebsgesellschaften.
Ausführende Hersteller in Indien
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra,
-
Chandan Steel Ltd., Mumbai, Maharashtra.
Venus-Gruppe:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra,
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra,
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3. Untersuchungszeitraum
(23)
Die Subventions- und Schadensuntersuchung betraf den Zeitraum vom 1. April 2009 bis zum 31. März 2010 („Untersuchungszeitraum“ oder „UZ“). Die Untersuchung der für die Schadensanalyse relevanten Entwicklungen betraf den Zeitraum von 2007 bis zum Ende des Untersuchungszeitraums („Bezugszeitraum“).
2. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
2.1. Betroffene Ware
(24)
Bei der betroffenen Ware handelt es sich um Stabstahl aus nicht rostendem Stahl, nur kalthergestellt oder nur kaltfertiggestellt, ausgenommen mit kreisförmigem Querschnitt mit einem Durchmesser von 80 mm oder mehr, mit Ursprung in Indien („betroffene Ware“), der derzeit unter den KN-Codes 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 und 7222 20 89 eingereiht wird.
2.2. Gleichartige Ware
(25)
Die Untersuchung ergab, dass die auf dem indischen Inlandsmarkt hergestellte und dort verkaufte Ware, die Gegenstand dieser Untersuchung ist, dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und dieselben Verwendungen aufweist wie die aus dem betroffenen Land auf den EU-Markt ausgeführte Ware. Dementsprechend hat die vom Wirtschaftszweig der Union hergestellte und auf dem EU-Markt verkaufte Ware ihrerseits dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und dieselben Verwendungen wie die aus dem betroffenen Land in die Union ausgeführte Ware. Daher werden die Waren vorläufig als gleichartig im Sinne des Artikels 2 Buchstabe c der Grundverordnung angesehen.
3. SUBVENTIONIERUNG
3.1. Vorbemerkungen
(26)
Auf der Grundlage der im Antrag enthaltenen Informationen und der Antworten auf den Fragebogen der Kommission wurden folgende Regelungen untersucht, in deren Rahmen angeblich Subventionen gewährt werden:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (Rückerstattung von Einfuhrabgaben auf Vorleistungen für Ausfuhrwaren),
b)
Advance Authorisation Scheme (Vorabgenehmigungsregelung),
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (Exportförderprogramm mit präferenziellen Einfuhrzöllen auf Investitionsgüter),
d)
Export Oriented Units Scheme (Regelung für exportorientierte Betriebe),
e)
Export Credit Scheme (Ausfuhrkreditregelung).
(27)
Rechtsgrundlage für die unter den Buchstaben a bis d genannten Regelungen ist das Außenhandelsgesetz Nr. 22 von 1992 („Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992“), das am 7. August 1992 in Kraft trat („Außenhandelsgesetz“). Dieses Gesetz ermächtigt die indische Regierung, Notifikationen zur Aus- und Einfuhrpolitik herauszugeben. Diese Notifikationen werden in „Foreign Trade Policy“-Dokumenten (Dokumente zur Außenhandelspolitik) zusammengefasst, die alle fünf Jahre vom Handelsministerium herausgegeben und regelmäßig aktualisiert werden. Für den Untersuchungszeitraum dieser Überprüfung sind zwei solche „Foreign Trade Policy“-Dokumente relevant, nämlich „FT Policy 04-09“ und „FT Policy 09-14“. Außerdem hat die indische Regierung die Verfahren für „FT Policy 04-09“ und „FT Policy 09-14“ jeweils in einem Verfahrenshandbuch ausgeführt, dem „Handbook of Procedures, Volume I“ („HOP I 04-09“ bzw. „HOP I 09-14“). Das Verfahrenshandbuch wird ebenfalls regelmäßig aktualisiert.
(28)
Die unter Buchstabe e aufgeführte Regelung für Ausfuhrkredite stützt sich auf Section 21 und 35A des Gesetzes zur Regulierung des Bankwesens („Banking Regulation Act“) von 1949, wonach die indische Zentralbank (Reserve Bank of India - „RBI“) befugt ist, Geschäftsbanken Weisungen im Ausfuhrkreditbereich zu erteilen.
3.2. Duty Entitlement Passbook Scheme („DEPB-Regelung“)
a) Rechtsgrundlage
(29)
Die Regelung ist in Abschnitt 4.3 FT Policy 04-09 und FT Policy 09-14 sowie in Kapitel 4 HOP I 04-09 und HOP I 09-14 ausführlich dargelegt.
b) Begünstigte
(30)
Alle ausführenden Hersteller oder ausführenden Händler können diese Regelung in Anspruch nehmen.
c) Anwendung der DEPB-Regelung
(31)
Ein Ausführer kann DEPB-Gutschriften beantragen, die als Prozentsatz des Wertes der im Rahmen dieser Regelung ausgeführten Waren berechnet werden. Die indischen Behörden haben für die meisten Waren, so auch für die betroffene Ware, solche DEPB-Sätze festgelegt. Sie werden auf der Grundlage der sogenannten „Standard Input/Output Norm“ („SION“) unter Berücksichtigung des mutmaßlichen Anteils eingeführter Vorleistungen an der Ausfuhrware und anhand der Zollbelastung dieser Einfuhren berechnet, und zwar unabhängig davon, ob tatsächlich Zölle entrichtet wurden oder nicht.
(32)
Bedingung für die Inanspruchnahme dieser Regelung ist die Ausfuhr von Waren. Zum Zeitpunkt der Ausfuhr muss der Ausführer den indischen Behörden melden, dass die Ausfuhr im Rahmen der DEPB-Regelung erfolgt. Bei der Zollabfertigung stellen die indischen Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier aus. Dieses Papier weist unter anderem die für dieses Ausfuhrgeschäft zu gewährende DEPB-Gutschrift aus. Zu diesem Zeitpunkt weiß der Ausführer, mit welchem Vorteil er rechnen kann. Wenn die Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier ausstellen, ist die indische Regierung verpflichtet, die DEPB-Gutschrift zu gewähren.
(33)
Wie die Untersuchung ergab, können DEPB-Gutschriften nach den indischen Rechnungslegungsgrundsätzen periodengerecht als Ertrag verbucht werden, sobald die Ausfuhrverpflichtung erfüllt wurde. Solche Gutschriften können für die Zahlung von Zöllen auf spätere Einfuhren von Waren, ausgenommen Investitionsgüter und einfuhrbeschränkte Waren, verwendet werden. Die unter Inanspruchnahme solcher Gutschriften eingeführten Waren können entweder auf dem Inlandsmarkt verkauft werden (wobei sie der Umsatzsteuer unterliegen) oder einer anderen Verwendung zugeführt werden. DEPB-Gutschriften sind frei übertragbar und ab dem Ausstellungsdatum zwölf Monate gültig.
(34)
Anträge auf DEPB-Gutschriften werden elektronisch eingereicht und können eine unbegrenzte Anzahl von Ausfuhrgeschäften betreffen. De facto gelten keine strengen Fristen für die Beantragung von DEPB-Gutschriften. In dem elektronischen Verwaltungssystem für DEPB-Gutschriften gibt es keine Funktion für die automatische Ablehnung von Ausfuhrgeschäften, bei denen die in Kapitel 4.47 HOP I 04-09 und HOP I 09-14 vorgesehenen Antragsfristen überschritten werden. Die Bestimmungen des Kapitels 9.3 HOP I 04-09 und HOP I 09-14 räumen sogar ausdrücklich die Möglichkeit ein, verspätet eingereichte Anträge gegen eine geringe Strafgebühr (10 % der Anspruchssumme) doch noch zu berücksichtigen.
(35)
Es hat sich gezeigt, dass zwei Unternehmen in der Stichprobe, nämlich Chandan Steel und die Unternehmen der Venus-Gruppe, diese Regelung im UZ in Anspruch nahmen.
d) Schlussfolgerungen zur DEPB-Regelung
(36)
Im Rahmen der DEPB-Regelung werden Subventionen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung gewährt. Bei der DEPB-Gutschrift handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, da die Gutschrift letztendlich zur Aufrechnung von Einfuhrzöllen verwendet wird und die indische Regierung somit auf Abgaben verzichtet, die ansonsten zu entrichten wären. Darüber hinaus wird dem Ausführer durch die DEPB-Gutschrift ein Vorteil gewährt, da sie die Liquidität des Unternehmens verbessert.
(37)
Außerdem ist die DEPB-Regelung rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar.
(38)
Diese Regelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungs- oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden, da sie nicht den Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für die Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für die Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung genügt. Insbesondere ist ein Ausführer nicht verpflichtet, die zollfrei eingeführten Waren bei der Herstellung tatsächlich zu verbrauchen, außerdem wird die Gutschrift nicht auf der Grundlage der tatsächlich verwendeten Vorleistungen berechnet. Im Übrigen fehlt ein System oder Verfahren, mit dem nachgeprüft werden könnte, welche Vorleistungen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden oder ob eine übermäßige Erstattung von Einfuhrabgaben im Sinne des Anhangs I Buchstabe i und der Anhänge II und III der Grundverordnung stattgefunden hat. Darüber hinaus kann ein Ausführer die DEPB-Regelung unabhängig davon in Anspruch nehmen, ob er überhaupt Vorleistungen einführt. Er muss lediglich Waren ausführen, nicht aber nachweisen, dass er tatsächlich Vorleistungen eingeführt hat. Somit können die Vorteile der DEPB-Regelung sogar von Ausführern in Anspruch genommen werden, die sämtliche Vorleistungen vor Ort beziehen und keinerlei Waren einführen, die als Vorleistungen verwendet werden können.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(39)
Im Einklang mit Artikel 3 Absatz 2 und Artikel 5 der Grundverordnung wurde die Höhe der anfechtbaren Subventionen anhand des dem Empfänger im UZ nachweislich erwachsenen Vorteils berechnet. In diesem Zusammenhang wurde berücksichtigt, dass nach dieser Regelung dem Empfänger der Vorteil zum Zeitpunkt der Abwicklung eines Ausfuhrgeschäfts erwächst. Zu diesem Zeitpunkt ist die indische Regierung verpflichtet, auf die Zölle zu verzichten, was nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung einer finanziellen Beihilfe entspricht. Sobald die Zollbehörden ein Ausfuhrbegleitpapier ausstellen, in dem unter anderem die Höhe der für dieses Ausfuhrgeschäft zu gewährenden DEPB-Gutschrift ausgewiesen ist, hat die indische Regierung keinen Ermessensspielraum mehr, was die Gewährung der Subvention betrifft. Daher wird es als angemessen erachtet, bei der Berechnung des DEPB-bedingt entstandenen Vorteils die Summe aller DEPB-Gutschriften zugrunde zu legen, die im UZ für Ausfuhrgeschäfte ausgestellt wurden.
(40)
Auf begründeten Antrag wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung die zwecks Erhalt der Subvention aufgewendeten Kosten von den Gutschriften abgezogen, um den Gesamtwert der Subvention (Zähler) zu ermitteln. Nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung wurde der Gesamtwert der Subvention in das angemessene Verhältnis zum Gesamtausfuhrumsatz im UZ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(41)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug bei den betreffenden Unternehmen 1,5 bis 3,4 % im UZ.
3.3. Advance Authorisation Scheme („AA-Regelung“)
a) Rechtsgrundlage
(42)
Die Regelung ist in den Abschnitten 4.1.1 bis 4.1.14 FT Policy 04-09 und FT Policy 2009-2014 sowie in den Kapiteln 4.1 bis 4.30 HOP I 04-09 und HOP I 09-14 ausführlich dargelegt.
b) Begünstigte
(43)
Die AA-Regelung umfasst sechs Teilregelungen, die unter Randnummer 44 ausführlicher beschrieben werden. Diese Teilregelungen unterscheiden sich unter anderem hinsichtlich der Anspruchsberechtigung. Die Begünstigten der AA-Teilregelungen „tatsächliche Ausfuhren“ (Physical Exports) und „Jahresbedarf“ (Annual Requirement) sind ausführende Hersteller sowie ausführende Händler, die an zuliefernde Hersteller „gebunden“ sind. Ausführende Hersteller, die den endgültigen Ausführer beliefern, haben Anspruch auf die AA-Teilregelung „Lieferung von Zwischenprodukten“ (Intermediate Supplies). Hauptlieferanten, die die in Abschnitt 8.2 FT Policy 2004-2009 genannten Abnehmerkategorien beliefern, beispielsweise Lieferanten von exportorientierten Betrieben (Export Oriented Units - EOU), können die AA-Teilregelung „vorgesehene Ausfuhren“ (Deemed Exports) in Anspruch nehmen. Zwischenlieferanten, die herstellende Ausführer beliefern, haben schließlich Anspruch auf die AA-Teilregelungen „vorgezogener Lieferabruf“ (Advance Release Orders - ARO) und „Gegenakkreditiv oder Back-to-Back-Akkreditiv für inländische Lieferanten“ (Back to Back Inland Letter of Credit).
c) Anwendung
(44)
Die AA-Regelung gilt in folgenden Fällen:
i) Tatsächliche Ausfuhren: Dies ist die wichtigste Teilregelung. Sie berechtigt zur zollfreien Einfuhr von Vorleistungen, die der Herstellung einer bestimmten nachgelagerten Ausfuhrware dient. „Tatsächlich“ bedeutet in diesem Zusammenhang, dass die Ausfuhrware das indische Hoheitsgebiet verlassen muss. Eine zollfreie Einfuhrmenge, die Ausfuhrverpflichtung und die Art der Ausfuhrware sind in der Vorabgenehmigung aufgeführt.
ii) Jahresbedarf: Eine derartige Genehmigung ist nicht an eine bestimmte Ausfuhrware gebunden, sondern an eine breitere Warengruppe (z. B. chemische und verwandte Erzeugnisse). Der Genehmigungsinhaber kann - bis zu einem bestimmten Wert, der sich nach seiner bisherigen Ausfuhrleistung richtet - alle Vorleistungen, die für die Herstellung einer unter die betreffende Warengruppe fallenden Ware erforderlich sind, zollfrei einführen. Er kann jede nachgelagerte Ware aus dieser Warengruppe, für die er die Vorleistungen zollfrei eingeführt hat, ausführen.
iii) Lieferung von Zwischenprodukten: Diese Teilregelung gilt für den Fall, dass zwei Hersteller an der Produktion einer einzigen Ausfuhrware beteiligt sind und die Herstellung untereinander aufteilen. Der ausführende Hersteller, der das Zwischenprodukt herstellt, kann die Vorleistungen zollfrei einführen und zu diesem Zweck eine AA-Regelung für die Lieferung von Zwischenprodukten in Anspruch nehmen. Der eigentliche Ausführer schließt die Herstellung ab und muss die fertige Ware ausführen.
iv) Vorgesehene Ausfuhren: Im Rahmen dieser Teilregelung kann der Hauptlieferant die Vorleistungen zollfrei einführen, die er zur Herstellung von Waren benötigt, die als „vorgesehene Ausfuhren“ an die in Abschnitt 8.2 Buchstaben b bis f, g, i und j FT Policy 04-09 genannten Abnehmerkategorien geliefert werden. Nach Angaben der indischen Regierung handelt es sich bei vorgesehenen Ausfuhren um die Geschäfte, bei denen die gelieferten Waren das Land nicht verlassen. Einige Lieferkategorien gelten als vorgesehene Ausfuhren, wenn die Waren in Indien hergestellt werden, z. B. die Lieferung von Waren an eine EOU oder an ein Unternehmen in einer Sonderwirtschaftszone (SWZ).
v) Vorgezogener Lieferabruf (ARO): Die Inhaber von Vorabgenehmigungen, die die Vorleistungen nicht direkt einführen, sondern von inländischen Anbietern beziehen wollen, können zu diesem Zweck auf den vorgezogenen Lieferabruf zurückgreifen. In diesen Fällen werden die Vorabgenehmigungen in ARO umgewandelt und nach Lieferung der darauf angegebenen Waren auf den inländischen Lieferanten übertragen. Aufgrund der Übertragung ist der inländische Lieferant berechtigt, die Vorteile für vorgesehene Ausfuhren nach Abschnitt 8.3 FT Policy 04-09 in Anspruch zu nehmen (d. h. die AA-Regelungen für Lieferung von Zwischenprodukten/vorgesehene Ausfuhren, Rückvergütung im Falle der vorgesehenen Ausfuhr und Erstattung der Verbrauchsteuer). Im Rahmen der ARO-Teilregelung werden folglich dem Lieferanten der Ware Steuern und Abgaben erstattet und nicht etwa dem endgültigen Ausführer in Form einer Rückvergütung/Erstattung von Zöllen. Die Erstattung von Steuern/Abgaben kann sowohl für im Inland bezogene als auch für eingeführte Vorleistungen in Anspruch genommen werden.
vi) Gegenakkreditiv für inländische Lieferanten: Auch diese Teilregelung gilt für inländische Lieferungen an Inhaber von Vorabgenehmigungen. Der Inhaber einer Vorabgenehmigung kann bei einer Bank ein Akkreditiv zugunsten eines inländischen Lieferanten eröffnen. Für die Genehmigung verrechnet die Bank für die Direkteinfuhr nur Wert und Menge der im Land bezogenen Waren und nicht der eingeführten Waren. Der inländische Lieferant ist berechtigt, die Vorteile für vorgesehene Ausfuhren nach Abschnitt 8.3 FT Policy 04-09 in Anspruch zu nehmen (d. h. die AA-Regelungen für Lieferung von Zwischenprodukten/vorgesehene Ausfuhren, Rückvergütung im Falle der vorgesehenen Ausfuhr und Erstattung der Verbrauchsteuer).
(45)
Zwei Unternehmen wurden im UZ in Bezug auf die betroffene Ware Vorteile aus der AA-Regelung eingeräumt. Diese Unternehmen nahmen die AA-Teilregelung für tatsächliche Ausfuhren in Anspruch. Daher erübrigt sich die Prüfung der Anfechtbarkeit der anderen, nicht in Anspruch genommenen Teilregelungen.
(46)
Zwecks Überprüfung durch die indischen Behörden sind die Inhaber einer Vorabgenehmigung gesetzlich verpflichtet, „korrekt und ordnungsgemäß Buch zu führen über Verbrauch und Verwendung der zollfrei eingeführten/im Inland beschafften Waren“ (vgl. die Kapitel 4.26 und 4.30 sowie Anhang 23 HOP I 04-09 und HOP I 09-14), und zwar in einem vorgegebenen Format, nämlich einem Verzeichnis des tatsächlichen Verbrauchs. Das Verzeichnis muss von einem unabhängigen Wirtschaftsprüfer/Kostenbuchhalter (COST and Works Accountant) überprüft werden, der bescheinigt, dass die vorgeschriebenen Verzeichnisse und einschlägigen Unterlagen geprüft wurden und dass die nach Anhang 23 vorgelegten Angaben in jeder Hinsicht korrekt sind.
(47)
Bei der Teilregelung, die im UZ von den betreffenden Unternehmen in Anspruch genommen wurde, nämlich den Regelungen für tatsächliche Ausfuhren, werden die zollfreie Einfuhrmenge und die Ausfuhrverpflichtung von der indischen Regierung wert- und mengenmäßig in der betreffenden Genehmigung festgelegt. Außerdem sind die entsprechenden Geschäftsvorgänge zum Zeitpunkt der Ein- und Ausfuhr von Regierungsbeamten in der Genehmigung festzuhalten. Die indische Regierung legt die nach der AA-Regelung zugelassenen Einfuhrmengen anhand der „Standard Input/Output Norms“ (SION) fest, die für die meisten Waren, so auch für die betroffene Ware, existieren.
(48)
Die eingeführten Vorleistungen sind nicht übertragbar und müssen zur Herstellung der nachgelagerten Ausfuhrware verwendet werden. Die Ausfuhrverpflichtung muss binnen einer vorgeschriebenen Frist erfüllt werden (24 Monate ab Genehmigungserteilung mit der Möglichkeit einer zweimaligen Verlängerung um jeweils sechs Monate).
(49)
Die Untersuchung ergab, dass die Überprüfungsauflagen der indischen Behörden entweder nicht beachtet oder in der Praxis noch nicht erprobt worden waren.
(50)
Eines der untersuchten Unternehmen unterhielt kein System, anhand dessen hätte nachgeprüft werden können, welche Vorleistungen in welchen Mengen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden, so wie es in Anhang 23 FT Policy vorgeschrieben ist und wie es im Einklang mit Anhang II Abschnitt II Nummer 4 der Grundverordnung erforderlich wäre. Der tatsächliche Verbrauch wurde nämlich nicht festgehalten. Änderungen bei der Durchführung der „FT Policy 2004-2009“ (obligatorische Übermittlung des Verbrauchsverzeichnisses an die indischen Behörden im Rahmen des Erstattungsverfahrens), die bereits im Herbst 2005 wirksam wurden, kamen im Falle dieses Unternehmens noch nicht zur Anwendung. Somit konnte zu diesem Zeitpunkt nicht überprüft werden, ob die Bestimmung faktisch umgesetzt wurde.
(51)
Das andere Unternehmen unterhielt zwar eine Art Produktions- und Verbrauchsverzeichnis. Das Verbrauchsverzeichnis war aber für den UZ nicht verfügbar; folglich war es nicht möglich, unter anderem die Aufzeichnungen zum Verbrauch nachzuprüfen, um festzustellen, welche Vorleistungen in welchen Mengen bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden, so wie es in Anhang 23 FT Policy vorgeschrieben ist. Bezüglich der unter Randnummer 46 erwähnten Überprüfungsauflagen wurden von dem Unternehmen keine Aufzeichnungen darüber geführt, wie die entsprechende Bescheinigung erfolgte. Es gab weder einen Auditplan noch sonstige Belege zum durchgeführten Audit (z.B. einen Prüfbericht), noch Aufzeichnungen zur verwendeten Methodik oder zu den besonderen Anforderungen, die für eine solch eingehende Prüfung erforderlich wären, und die umfassende Fachkenntnisse über Herstellungsverfahren voraussetzen. Alles in allem wird die Auffassung vertreten, dass der untersuchte Ausführer nicht nachweisen konnte, dass die einschlägigen Bestimmungen der FT Policy eingehalten wurden.
d) Schlussfolgerungen zur AA-Regelung
(52)
Die Befreiung von Einfuhrzöllen stellt eine Subvention im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung dar, denn sie ist eine finanzielle Beihilfe der indischen Regierung, aus der den untersuchten Ausführern ein Vorteil erwuchs.
(53)
Außerdem ist die AA-Regelung rechtlich zweifelsfrei von der Ausfuhrleistung abhängig und gilt daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar. Ohne Ausfuhrverpflichtung kann ein Unternehmen nicht in den Genuss dieser Regelung kommen.
(54)
Die im vorliegenden Fall in Anspruch genommene Teilregelung kann nicht als zulässiges Rückerstattungssystem oder Ersatzrückerstattungssystem im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung angesehen werden. Sie genügt nicht den Vorgaben in Anhang I Buchstabe i, Anhang II (Definition und Regeln für die Rückerstattung) und Anhang III (Definition und Regeln für die Ersatzrückerstattung) der Grundverordnung. Die indische Regierung wandte effektiv kein Nachprüfungssystem oder -verfahren an, um festzustellen, welche Vorleistungen in welchem Umfang bei der Herstellung der Ausfuhrware verbraucht wurden (Anhang II Abschnitt II Nummer 4 der Grundverordnung und im Falle von Ersatzrückerstattungssystemen Anhang III Abschnitt II Nummer 2 der Grundverordnung). Es wird weiter davon ausgegangen, dass die SION für die betroffene Ware nicht präzise genug waren und dass sie kein Überprüfungssystem für den tatsächlichen Verbrauch darstellen, weil sie der indischen Regierung aufgrund ihrer Ausgestaltung nicht ermöglichen, den Umfang der in die Ausfuhrproduktion eingeflossenen Vorleistungen hinreichend genau nachzuprüfen. Die indische Regierung führte auch keine weitere Prüfung auf der Grundlage der tatsächlich eingesetzten Vorleistungen durch, obwohl dies in Ermangelung eines effektiv angewandten Nachprüfungssystems normalerweise erforderlich gewesen wäre (Anhang II Abschnitt II Nummer 5 und Anhang III Abschnitt II Nummer 3 der Grundverordnung).
(55)
Die Teilregelung ist somit anfechtbar.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(56)
In Ermangelung zulässiger Rückerstattungssysteme oder Ersatzrückerstattungssysteme gilt die Befreiung von den gesamten normalerweise bei der Einfuhr von Vorleistungen zu entrichtenden Einfuhrzöllen als anfechtbarer Vorteil. Diesbezüglich sei darauf hingewiesen, dass die Grundverordnung nicht allein auf die Anfechtbarkeit einer „übermäßigen“ Erstattung von Zöllen abstellt. Nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii und Anhang I Buchstabe i der Grundverordnung ist eine übermäßige Erstattung nur anfechtbar, wenn die Bedingungen der Anhänge II und III der Grundverordnung erfüllt sind. Im vorliegenden Fall waren diese Bedingungen allerdings nicht erfüllt. Kann also nicht nachgewiesen werden, dass es ein angemessenes Nachprüfungsverfahren gibt, kommt nicht die vorgenannte Ausnahme für Rückerstattungssysteme, sondern die normale Regel zur Anwendung, d. h. es wird die Höhe der nicht gezahlten Zölle (Einnahmen, auf die verzichtet wurde) angefochten und nicht der Betrag der angeblich übermäßigen Erstattung. Wie in Anhang II Abschnitt II und in Anhang III Abschnitt II der Grundverordnung festgelegt, obliegt es nicht der untersuchenden Behörde, den Betrag der übermäßigen Erstattung zu ermitteln. Nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung genügt es vielmehr, wenn sie hinreichende Beweise dafür vorlegt, dass ein angebliches Nachprüfungssystems nicht angemessen ist.
(57)
Die Höhe der Subvention zugunsten der Unternehmen, die die AA-Regelung in Anspruch nahmen, wurde auf der Grundlage der Einfuhrabgaben (Regelzoll und besonderer Zusatzzoll) ermittelt, die für die im Rahmen der in Rede stehenden Teilregelung eingeführten Vorleistungen hätten entrichtet werden müssen und auf deren Erhebung im UZ verzichtet wurde (Zähler). Auf begründeten Antrag wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung die zwecks Erhalt der Subvention zwangsläufig aufgewendeten Kosten vom Gesamtsubventionsbetrag abgezogen. Nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung wurde dieser Subventionsbetrag in das angemessene Verhältnis zum Gesamtausfuhrumsatz im UZ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(58)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug bei den betreffenden Unternehmen 0,8 bzw. 1,5 % im UZ.
3.4. Export Promotion Capital Goods Scheme („EPCG-Regelung“)
(59)
Es hat sich gezeigt, dass zwei Unternehmen oder Unternehmensgruppen in der Stichprobe diese Regelung im UZ in Anspruch nahmen. Es wurde indessen festgestellt, dass die erhaltenen Anreize vernachlässigbar gering waren. Es wurde daher nicht für erforderlich gehalten, die Anfechtbarkeit dieser Regelung weiter zu untersuchen.
3.5. Export Oriented Units Scheme („EOU-Regelung“)
(60)
Es hat sich gezeigt, dass ein Unternehmen in der Stichprobe als EOU eingestuft war und im UZ Subventionen erhielt.
a) Rechtsgrundlage
(61)
Die Einzelheiten der EOU-Regelung sind in Abschnitt 6 FT Policy 04-09 und FT Policy 09-14 sowie in Kapitel 6 HOP I 04-09 und HOP I 09-14 ausführlich dargelegt.
b) Begünstigte
(62)
Im Rahmen der EOU-Regelung kann jede Form von Unternehmen gegründet werden (mit Ausnahme reiner Handelsgesellschaften), solange das Unternehmen sich prinzipiell dazu verpflichtet, sein gesamtes Angebot an Waren oder Dienstleistungen auszuführen. Industrieunternehmen müssen ein Mindestanlagevermögen nachweisen, um die EOU-Regelung in Anspruch nehmen zu können.
c) Praktische Anwendung
(63)
Exportorientierte Betriebe können überall in Indien gegründet und angesiedelt werden.
(64)
Ein Antrag auf EOU-Status muss unter anderem nähere Einzelheiten zu den geplanten Produktionsmengen, dem veranschlagten Wert der Ausfuhren und dem Bedarf an Einfuhren und inländischen Waren enthalten, und zwar für den Zeitraum der nächsten fünf Jahre. Geben die Behörden dem Antrag des Unternehmens statt, so teilen sie ihm die daran geknüpften Bedingungen mit. Der EOU-Status wird für fünf Jahre zuerkannt. Seine Geltungsdauer kann verlängert werden.
(65)
In FT Policy 2004-2009 und FT Policy 2009-2014 ist als eine wesentliche Verpflichtung festgelegt, dass ein Minimum an Netto-Deviseneinnahmen erwirtschaftet werden muss; genauer gesagt muss der Gesamtwert der Ausfuhren in einem Referenzzeitraum von fünf Jahren höher sein als der Gesamtwert der eingeführten Waren.
(66)
Exportorientierte Betriebe können die folgenden Vorteile in Anspruch nehmen:
i)
Befreiung von den Einfuhrabgaben auf sämtliche Waren (einschließlich Investitionsgüter, Rohstoffe und Betriebsstoffe), die für Herstellungs- und Verarbeitungsvorgänge oder in Verbindung damit benötigt werden;
ii)
Verbrauchsteuerbefreiung für im Inland bezogene Waren;
iii)
Erstattung der landesweiten Umsatzsteuer auf im Inland beschaffte Waren;
iv)
Möglichkeit, einen Teil der Produktion, der bis zu 50 % des fob-Wertes der Ausfuhren ausmachen darf, auf dem Inlandsmarkt zu veräußern, sofern der Betrieb Netto-Deviseneinnahmen vorweisen kann; diese Möglichkeit wird gegen Zahlung von Gebühren (concessional duties) in Form von Verbrauchsteuern auf die Fertigwaren gewährt;
v)
Teilerstattung der Abgabe auf von inländischen Ölkonzernen bezogenen Brennstoff;
vi)
Nichtbesteuerung von normalerweise zu versteuernden Gewinnen aus den Ausfuhrverkäufen gemäß Section 10B des Körperschaftsteuergesetzes (Income Tax Act) für einen Zeitraum von 10 Jahren ab Betriebsaufnahme.
(67)
Betriebe, die diese Regelung in Anspruch nehmen, werden zollamtlich überwacht.
(68)
Sie sind gesetzlich verpflichtet, korrekt und ordnungsgemäß Buch zu führen über alle Einfuhren, über den Verbrauch und die Verwendung aller eingeführten Vorleistungen sowie über die Ausfuhren nach Maßgabe von HOP I 2009-2014. Die betreffenden Unterlagen sind den zuständigen Behörden in regelmäßigen Abständen (Vierteljahres- und Jahresberichte) zu übermitteln.
(69)
Gemäß dem einschlägigen Abschnitt von HOP I 2009-2014 ist ein EOU jedoch zu keinem Zeitpunkt verpflichtet, jede einzelne Einfuhrsendung mit den Ausfuhren, Übertragungen zu anderen Betrieben, Verkäufen im inländischen Zollgebiet (Domestic Tariff Area -DTA) oder Lagerbeständen abzugleichen.
(70)
Inlandsverkäufe werden auf der Grundlage von Eigenbescheinigungen abgefertigt und erfasst. Die Abfertigung der Ausfuhrsendungen eines EOU wird von einem Beamten der Zoll-/Steuerverwaltung überwacht.
(71)
Im vorliegenden Fall wurde die EOU-Regelung von einem mitarbeitenden Ausführer der Stichprobe in Anspruch genommen. Dieser mitarbeitende Ausführer nutzte die Regelung, um Rohstoffe und Investitionsgüter zollfrei einzuführen, Waren verbrauchsteuerfrei und zwecks Verbrauchssteuervergütung im Inland zu beziehen und um einen Teil seiner Produktion auf dem Inlandsmarkt zu verkaufen. Der mitarbeitende Ausführer nahm somit alle Vorteile in Anspruch, die die unter den Ziffern i bis vi von Randnummer 66 dargelegt sind. Bezüglich der Nichtbesteuerung von normalerweise zu versteuernden Gewinnen nach Section 10B des Einkommensteuergesetzes ergab die Untersuchung jedoch, dass das Unternehmen ab 1. April 2010 nicht mehr anspruchsberechtigt sein würde. Folglich wurden die Bestimmungen über die Nichtbesteuerung des EOU im vorliegenden Fall nicht weiter untersucht.
d) Schlussfolgerungen zur EOU-Regelung
(72)
Die Befreiungen exportorientierter Betriebe von dreierlei Einfuhrabgaben („Regelzoll“, „Bildungsabgabe auf den Zoll (Education Cess on Customs Duty)“ und „Bildungsabgabe Sekundarstufe II“ (Higher Secondary Education Cess) und die Rückerstattung der Umsatzsteuer stellen finanzielle Beihilfen der indischen Regierung im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer ii der Grundverordnung dar. Die Regierung verzichtet damit auf die Erhebung von Abgaben, die normalerweise zu entrichten gewesen wären, und gewährt den EOU einen Vorteil im Sinne des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung, denn die Liquidität dieser Betriebe wird durch die Befreiung von normalerweise fälligen Abgaben und die Erstattung der Umsatzsteuer verbessert.
(73)
Die Befreiung von der Verbrauchsteuer und den äquivalenten Einfuhrabgaben führt hingegen nicht zu einem Verzicht auf ansonsten fällige Einnahmen. Wurden Verbrauchsteuern und Zusatzzölle gezahlt, konnten diese im Rahmen des „Centralised Value-Added-Tax Mechanism“ (CENVAT) gutgeschrieben und mit späteren Abgabenschulden des Unternehmens verrechnet werden; bei CENVAT handelt es sich um ein System, das der Mehrwertsteuer vergleichbar ist und indischen Unternehmen die Möglichkeit gibt, Steuern auf Einkäufe mit fälligen Umsatzsteuern zu verrechnen. Aus diesem Grund sind diese Abgaben nicht endgültig. Im Rahmen des CENVAT wird nur auf den Mehrwert eine endgültige Abgabe erhoben, nicht auf die Vorleistungen.
(74)
Somit stellen nur die Befreiungen vom Regelzoll, von der Bildungsabgabe auf den Zoll und von der Bildungsabgabe Sekundarstufe II sowie die Rückerstattung der landesweiten Umsatzsteuer Subventionen im Sinne des Artikels 3 der Grundverordnung dar. Sie sind rechtlich von der Ausfuhrleistung abhängig und gelten daher nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar. Die in Abschnitt 6.1 FT Policy 2009-2014 dargelegte Ausfuhrabsicht eines EOU ist eine notwendige Bedingung für die Gewährung der finanziellen Anreize.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(75)
Als anfechtbarer Vorteil gelten demnach der Erlass der normalerweise bei der Einfuhr zu entrichtenden Eingangsabgaben, des Regelzolls, der Bildungsabgabe auf den Zoll und der Bildungsabgabe Sekundarstufe II sowie die Rückerstattung der landesweiten Umsatzsteuer im UZ.
i) Erlass von Eingangsabgaben (Regelzoll, Bildungsabgabe auf den Zoll, Bildungsabgabe Sekundarstufe II) sowie Rückerstattung der landesweiten Umsatzsteuer auf Roh-, Hilfs- und Betriebsstoffe
(76)
Die Höhe der Subvention an Ausführer, die als exportorientierte Betriebe gelten, wurde errechnet anhand des Verzichts auf Eingangsabgaben auf Vorleistungen (Regelzoll, Bildungsabgabe auf den Zoll, Bildungsabgabe Sekundarstufe II), die für den EOU insgesamt eingeführt wurden, und der rückerstatteten Umsatzsteuer im UZ. Zwecks Erhalt der Subvention aufgewendete Kosten wurden nach Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung von dem so ermittelten Betrag abgezogen, um den Gesamtwert der Subvention (Zähler) zu ermitteln. Nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung wurde der Gesamtwert der Subvention in das angemessene Verhältnis zum Ausfuhrumsatz im UZ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde. Die in Bezug auf die EOU-Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug bei dem betreffenden Unternehmen 4,3 %.
ii) Erlass von Eingangsabgaben (Regelzoll, Bildungsabgabe auf den Zoll, Bildungsabgabe Sekundarstufe II) auf Investitionsgüter
(77)
Investitionsgüter sind nicht materiell in den Endprodukten enthalten. Nach Artikel 7 Absatz 3 der Grundverordnung wurde der Vorteil des betreffenden Unternehmens anhand der für die eingeführten Investitionsgüter nicht entrichteten Zölle berechnet, wobei dieser Betrag über einen Zeitraum verteilt wurde, der dem normalen Abschreibungszeitraum für derartige Investitionsgüter in einem untersuchten Unternehmen entspricht. Der auf diese Weise für den UZ errechnete Betrag wurde dann durch Zurechnung der in diesem Zeitraum angefallenen Zinsen berichtigt, um der Wertentwicklung des Vorteils über die Zeit Rechnung zu tragen und somit den gesamten dem Begünstigten erwachsenden Vorteil zu ermitteln. Nach Artikel 7 Absatz 2 und Artikel 7 Absatz 3 der Grundverordnung wurde der Gesamtwert der Subvention in das angemessene Verhältnis zum Ausfuhrumsatz im UZ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde. Die so ermittelte Subventionsspanne war vernachlässigbar gering.
3.6. Export Credit Scheme (EC-Regelung)
a) Rechtsgrundlage
(78)
Genaue Ausführungen zu dieser Regelung enthalten die beiden Runderlasse Master Circular DBOD Nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 und DBOD Nr. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Runderlasse über Ausfuhrkredite in Rupien/Fremdwährung) der indischen Zentralbank Reserve Bank of India („Zentralbank“) an alle Geschäftsbanken in Indien.
b) Begünstigte
(79)
Ausführende Hersteller und ausführende Händler können in den Genuss dieser Regelung kommen.
c) Praktische Anwendung
(80)
Im Rahmen dieser Regelung legt die Zentralbank verbindliche Zinshöchstsätze für Ausfuhrkredite fest (in indischen Rupien und in Fremdwährung), die die Geschäftsbanken den Ausführern berechnen können. Die EC-Regelung umfasst zwei Teilregelungen, die „Pre-Shipment Export Credit“-Regelung (Kredite für Ausführer zur Finanzierung des Einkaufs, der Verarbeitung, Herstellung, Verpackung und/oder Verladung von Waren vor der Ausfuhr) und die „Post-Shipment Export Credit“-Regelung (Betriebsmittelkredite zur Finanzierung von Forderungen aus Ausfuhrgeschäften). Die Zentralbank schreibt den Banken außerdem vor, einen bestimmten Teil ihres Nettokreditvolumens zur Exportfinanzierung zu verwenden.
(81)
Aufgrund der besagten Runderlasse können Ausführer langfristige Kredite zu Zinssätzen aufnehmen, bei denen es sich verglichen mit den marktbestimmten Zinsätzen für normale Geschäftskredite um Vorzugszinssätze handelt. Der Zinsunterschied kann bei Unternehmen mit guter Bonitätseinstufung unter Umständen geringer ausfallen. Unternehmen mit hoher Bonitätseinstufung erhalten Ausfuhrkredite und Barkredite nämlich möglicherweise zu denselben Bedingungen.
(82)
Wie die Untersuchung ergab, nahm ein Unternehmen diese Regelung im UZ in Anspruch.
d) Schlussfolgerungen zur EC-Regelung
(83)
Die in den Runderlassen der Zentralbank (vgl. Randnummer 78) festgesetzten Vorzugszinssätze für Kredite nach der EC-Regelung können den Zinsaufwand eines Ausführers im Vergleich zu den Kosten für einen Kredit mit marktbestimmten Zinssätzen senken, so dass dem betreffenden Ausführer in diesem Falle ein Vorteil im Sinne des Artikels 3 Absatz 2 der Grundverordnung erwächst. Ausfuhrkredite sind nicht unbedingt sicherer als Inlandskredite. Normalerweise gilt die Ausfuhrfinanzierung nämlich als risikoreicher, und über die für einen bestimmten Kredit verlangten Sicherheiten entscheidet die betreffende Geschäftsbank - unabhängig von dem Finanzierungsgegenstand - nach rein geschäftlichen Gesichtspunkten. Die unterschiedlichen Zinssätze der einzelnen Banken sind das Ergebnis der Vorgehensweise der Zentralbank, für jede einzelne Geschäftsbank bestimmte Höchstzinssätze festzulegen.
(84)
Auch wenn die Vorzugszinssätze nach der EC-Regelung von Geschäftsbanken eingeräumt werden, handelt es sich um eine finanzielle Beihilfe der Regierung im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer iv der Grundverordnung. In diesem Zusammenhang sei darauf hingewiesen, dass weder nach Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer iv der Grundverordnung noch laut WTO-Übereinkommen über Subventionen und Ausgleichsmaßnahmen ein Transfer öffentlicher Gelder, im vorliegenden Fall eine Entschädigung der Geschäftsbanken durch die indische Regierung, erfolgen muss, um den Subventionstatbestand zu begründen; es genügt eine Anweisung der Regierung, die in Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffern i, ii oder iii der Grundverordnung veranschaulichten Aufgaben wahrzunehmen. Die Zentralbank ist eine Körperschaft des öffentlichen Rechts und gilt somit als „Regierung“ im Sinne des Artikels 2 Buchstabe b der Grundverordnung. Sie befindet sich zu 100 % in staatlichem Besitz, verfolgt ordnungspolitische Ziele (z. B. auf dem Gebiet der Geld- und Währungspolitik), zudem wird die Führungsspitze von der indischen Regierung ernannt. Die Zentralbank erteilt Anweisungen an private Einrichtungen im Sinne des Artikels 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer iv zweiter Gedankenstrich der Grundverordnung, denn die Geschäftsbanken sind unter anderem an die in den Runderlassen der Zentralbank festgesetzten Zinshöchstsätze für Ausfuhrkredite gebunden, des Weiteren an die Vorgabe der Zentralbank, einen bestimmten Teil ihres Nettokreditvolumens für Ausfuhrkredite bereitzustellen. Nach dieser Anweisung sind Geschäftsbanken verpflichtet, Aufgaben wahrzunehmen, die in Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer i der Grundverordnung genannt sind, in diesem Fall die Gewährung zinsvergünstigter Kredite zur Exportfinanzierung. Ein derartiger Direkttransfer von Geldern in Form von Krediten, die nur zu bestimmten Konditionen gewährt werden, obliegt üblicherweise der Regierung; des Weiteren unterscheidet sich diese Praxis faktisch nicht wesentlich von der üblichen Praxis von Regierungen (vgl. Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer iv der Grundverordnung). Diese Subventionierung gilt nach Artikel 4 Absatz 4 Unterabsatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung als spezifisch und anfechtbar, da die Vorzugszinssätze nur in Verbindung mit Krediten für Ausfuhrgeschäfte gewährt werden und somit von der Ausfuhrleistung abhängig sind.
e) Berechnung der Höhe der Subvention
(85)
Die Höhe der Subvention wurde ermittelt anhand der Differenz zwischen den Zinsen, die das betreffende Unternehmen für im UZ in Anspruch genommene Ausfuhrkredite zahlte, und dem Zinsbetrag, den es für Kredite zu marktüblichen Konditionen bei einer Geschäftsbank hätte zahlen müssen. Nach Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung wurde dieser Gesamtwert der Subvention (Zähler) in das angemessene Verhältnis zum Gesamtausfuhrumsatz im UZ (Nenner) gesetzt, weil die Subvention von der Ausfuhrleistung abhing und nicht nach Maßgabe der hergestellten, produzierten, ausgeführten oder beförderten Mengen gewährt wurde.
(86)
Die in Bezug auf diese Regelung ermittelte Subventionsspanne betrug bei dem betreffenden Unternehmen 0,4 % im UZ.
3.7. Höhe der anfechtbaren Subventionen
(87)
Aufgrund der gewonnenen Erkenntnisse, die in der nachstehenden Tabelle zusammengefasst sind, belaufen sich die anfechtbaren Subventionen insgesamt auf 3,3 bis 4,3 % (ad valorem):
REGELUNG
DEPB (4)
AA (4)
EOU (4)
EC (4)
Insgesamt
UNTERNEHMEN
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus-Gruppe
2,6 bis 3,4 %
0 bis 0,8 %
3,3 % (5)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(88)
Nach Artikel 15 Absatz 3 der Grundverordnung beträgt die Subventionsspanne der nicht in die Stichprobe einbezogenen mitarbeitenden Unternehmen 4,0 %; sie wurde berechnet anhand der gewogenen durchschnittlichen Subventionsspannen der in die Stichprobe einbezogenen mitarbeitenden Unternehmen.
(89)
Bei allen übrigen Ausführern in Indien ermittelte die Kommission zunächst den Grad der Mitarbeit. Wie unter Randnummer 10 erwähnt, wurden die Eurostat-Daten zu den Einfuhren der betroffenen Ware mit den von den mitarbeitenden Unternehmen und Gruppen für den Untersuchungszeitraum gemeldeten Ausfuhrmengen in die Union verglichen; dieser Vergleich zeigte, dass die Mitarbeit der indischen ausführenden Hersteller als sehr hoch einzustufen war, nämlich 100 %. In Anbetracht dieser umfassenden Mitarbeit wird für alle nicht mitarbeitenden Unternehmen die Subventionsspanne des Unternehmens mit der höchsten Einzelspanne als Subventionsspanne festgesetzt, d. h. 4,3 %.
4. WIRTSCHAFTSZWEIG DER UNION
4.1. Herstellung in der Union
(90)
Bei der Ermittlung der EU-Produktionsmenge wurde der Ausstoß der folgenden Unionshersteller berücksichtigt:
-
acht Hersteller, in deren Namen der Antrag gestellt wurde,
-
vier Hersteller, die das Verfahren unterstützten,
-
zwölf andere im Antrag aufgeführte EU-Hersteller, die weder Antragsteller waren noch das Verfahren unterstützten, die aber auch keine Einwände gegen diese Untersuchung erhoben hatten.
(91)
Somit gilt die Produktion dieser 24 Unternehmen bei der gesamten Schadensanalyse als EU-Produktionsmenge.
4.2. Stichprobenverfahren für Unionshersteller
(92)
Wie unter Randnummer 17 bereits erwähnt, wurde aus dem Kreis der Unternehmen, die die Kommission kontaktiert und ihr für den UZ die in der Einleitungsbekanntmachung spezifizierten grundlegenden Informationen zu ihrer Tätigkeit bezüglich der betroffenen Ware vorgelegt hatten, eine Stichprobe aus vier Unternehmen gebildet.
(93)
Auf die vier Unionshersteller der Stichprobe entfielen im UZ 62 % der Gesamtproduktion des EU-Wirtschaftszweigs.
5. SCHÄDIGUNG
5.1. Vorbemerkungen
(94)
Die Schädigung wurde anhand der Entwicklungen bei Produktion, Produktionskapazität, Kapazitätsauslastung, Verkäufen, Marktanteil und Wachstum auf der Ebene des Wirtschaftszweigs der Union insgesamt sowie der Entwicklungen bei Preisen, Beschäftigung, Produktivität, Rentabilität, Cashflow, Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten und Investitionen, Lagerbeständen, Kapitalrendite und Löhnen auf der Ebene der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller geprüft.
5.2. Unionsverbrauch
(95)
Der Unionsverbrauch wurde anhand der Verkaufsmengen des Wirtschaftszweigs der Union gemäß Stichprobe, der Verkaufsmengen der übrigen Unionshersteller gemäß Angaben im Antrag, der Eurostat-Daten für die Einfuhren in die EU im Zeitraum 2007 bis 2009 sowie der Angaben im Stichproben-Fragebogen zum UZ ermittelt.
2007
2008
2009
UZ
Unionsverbrauch (in Tonnen)
315 143
285 548
186 198
202 019
Index (2007 = 100)
100
91
59
64
(96)
Der Verbrauch verringerte sich im Bezugszeitraum um 36 %. Von 2007 bis 2009 ging der Verbrauch um 41 % zurück, um dann von 2009 bis zum UZ wieder geringfügig anzusteigen, und zwar um 5 Prozentpunkte.
(97)
Der Wirtschaftsabschwung trug ab 2008 zum Verbrauchsrückgang bei; in dieser Phase erlebten die Verwender der betroffenen Ware, z. B. die Automobilindustrie, die Hausgerätehersteller, die Chemieindustrie und die Bauwirtschaft einen gravierenden Nachfragerückgang in ihrem Produktbereich. In der zweiten Hälfte des UZ begann sich die Marktsituation leicht zu verbessern, was sich als geringer Nachfrageanstieg bei der betroffenen Ware gegenüber der ersten Hälfte des UZ bemerkbar machte.
5.3. Einfuhren aus dem betroffenen Land in die Union
5.3.1. Menge und Marktanteil der betroffenen Einfuhren
2007
2008
2009
UZ
Einfuhren aus Indien (in Tonnen)
32 754
31 962
18 759
23 792
Index (2007 = 100)
100
98
57
73
Marktanteil der Einfuhren
10,39 %
11,19 %
10,07 %
11,78 %
Index (2007 = 100)
100
108
97
113
(98)
Den Eurostat-Daten für den Zeitraum 2007 bis 2009 sowie den Angaben aus dem Stichproben-Fragebogen zum UZ zufolge vollzogen die Einfuhren der betroffenen Ware aus Indien die Abwärtsentwicklung beim EU-Verbrauch nach, denn sie gingen im Bezugszeitraum um 27 % zurück. Der stärkste Rückgang war von 2008 bis 2009 zu verzeichnen; in diesem Zeitraum gaben die Einfuhren um 41 Prozentpunkte nach. Danach, d. h. von 2009 bis zum UZ, legten die Einfuhren wieder um 16 Prozentpunkte zu.
(99)
Da dieser Rückgang geringer ausfiel als der Rückgang beim Unionsverbrauch, erhöhte sich der Marktanteil der indischen Hersteller geringfügig, und zwar von 10,39 % im Jahr 2007 auf 11,78 % im UZ.
5.3.2. Einfuhrpreise und Preisunterbietung
2007
2008
2009
UZ
Durchschnittlicher Preis der Einfuhren aus Indien (in EUR/t)
3 504
2 908
2 138
1 971
Index (2007 = 100)
100
83
61
56
(100)
Der durchschnittliche Preis für die Einfuhren der betroffenen Ware aus Indien ging um 44 % zurück, wobei der stärkste Rückgang von 2008 bis 2009 zu verzeichnen war; in diesem Zeitraum fielen die Preise um 22 Prozentpunkte. Dieser Rückgang folgte zwar der Abwärtsentwicklung bei den Rohstoffpreisen, es ist aber erwähnenswert, dass der durchschnittliche Einheitspreis für die Einfuhren aus Indien im ganzen Bezugszeitraum deutlich unter dem durchschnittlichen Verkaufspreis pro Einheit des EU-Wirtschaftszweigs lag, was einen starken Preisdruck auf die EU-Verkaufspreise zur Folge hatte.
(101)
Ein auf den UZ bezogener Vergleich zwischen den Ab-Werk-Preisen des EU-Wirtschaftszweigs gemäß Stichprobe an unabhängige Kunden auf dem Unionsmarkt mit den ordnungsgemäß um Entlade- und Zollabfertigungskosten berichtigten cif-Preisen frei Grenze der Union der ausführenden Hersteller in Indien ergab eine Preisunterbietung in der Größenordnung von 16,7 bis 18,2 %.
5.4. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(102)
Nach Artikel 8 Absatz 4 der Grundverordnung umfasste die Prüfung der Auswirkungen der subventionierten Einfuhren aus Indien auf den Wirtschaftszweig der Union eine Bewertung aller relevanten Wirtschaftsfaktoren, die die Lage des Wirtschaftszweigs der Union von 2007 bis zum UZ beeinflussten.
5.4.1. Daten zum Wirtschaftszweig der Union insgesamt
a) Produktion, Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
2007
2008
2009
UZ
Produktion (in Tonnen)
296 576
262 882
159 397
170 557
Index (2007 = 100)
100
89
54
58
Produktionskapazität (in Tonnen)
478 174
491 016
486 755
476 764
Index (2007 = 100)
100
103
102
100
Kapazitätsauslastung
62 %
54 %
33 %
36 %
Index (2007 = 100)
100
86
53
58
(103)
Von 2007 bis zum UZ ging die Produktion des Wirtschaftszweigs der Union um 42 % zurück, wohingegen die Produktionskapazität konstant blieb, was einen Rückgang der Kapazitätsauslastung um 26 Prozentpunkte nach sich zog. Der Produktionsrückgang war stärker als der Rückgang beim Unionsverbrauch, der im Bezugszeitraum um 36 % absackte.
b) Verkaufsmenge und Marktanteil
2007
2008
2009
UZ
EU-Verkäufe (in Tonnen)
255 300
230 344
154 602
164 191
Index (2007 = 100)
100
90
61
64
Marktanteil (in % des Unionsverbrauchs)
81 %
81 %
83 %
81 %
Index (2007 = 100)
100
100
102
100
(104)
Die Verkaufsmenge der gleichartigen Ware des Wirtschaftszweigs der Union an den ersten unabhängigen Kunden auf dem Unionsmarkt ging im Bezugszeitraum um 36 % zurück, wobei der stärkste Rückgang von 2008 bis 2009 zu verzeichnen war; in diesem Zeitraum gingen die Verkäufe um 29 Prozentpunkte zurück. Danach, d. h. von 2009 bis zum UZ, stiegen die Verkäufe wieder geringfügig an, und zwar um 3 Prozentpunkte.
(105)
Der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union blieb im ganzen Bezugszeitraum konstant bei rund 81 %.
c) Wachstum
(106)
Da sowohl der Unionsverbrauch als auch die Verkaufsmengen des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum um 36 % zurückgingen, verblieb der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union bei 81 %.
d) Höhe der tatsächlichen Subventionsspanne
(107)
Angesichts der Menge, des Marktanteils und der Preise der subventionierten Einfuhren aus Indien können die Auswirkungen der tatsächlichen Subventionsspannen auf den Wirtschaftszweig der Union nicht als unerheblich angesehen werden.
5.4.2. Daten zu den Unionsherstellern in der Stichprobe
a) Lagerbestände
(108)
Der Wirtschaftszweig der Union produziert hauptsächlich auf Bestellung, weshalb die Lagerbestände keinen aussagekräftigen Schadensindikator darstellen. Die Entwicklung der Lagerbestände wird lediglich informationshalber angegeben. Die nachfolgenden Zahlen beziehen sich lediglich auf die Unternehmen der Stichprobe und weisen die Lagerbestände jeweils zum Jahresende aus.
2007
2008
2009
UZ
Schlussbestand (in Tonnen)
25 315
27 736
24 032
19 730
Index (2007 = 100)
100
110
95
78
(109)
Die Lagerbestände gingen im Bezugszeitraum um 22 % zurück, ins Verhältnis zur Produktion gesetzt legten sie hingegen von 16 % auf 19,5 % zu.
b) Durchschnittliche Verkaufs-Einheitspreise auf dem Unionsmarkt und Produktionskosten
2007
2008
2009
UZ
Durchschnittliche Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Union (in EUR)
4 478
3 615
2 507
2 521
Index (2007 = 100)
100
81
56
56
Produktionskosten je Einheit
4 003
3 408
2 900
2 773
Index (2007 = 100)
100
85
72
69
(110)
Der durchschnittliche Einheitspreis des Wirtschaftszweigs der Union gemäß Stichprobe für unabhängige Kunden auf dem Unionsmarkt fiel von 2007 bis zum UZ um 44 %, wobei der stärkste Rückgang von 2008 bis 2009 zu verzeichnen war; in diesem Zeitraum gingen die Verkäufe um 25 Prozentpunkte zurück. Dieser Rückgang ging allerdings teilweise auf die gesunkenen Produktionskosten je Einheit der betroffenen Ware zurück; diese sanken im Bezugszeitraum um 31 %. Der Rückgang bei den Einheitskosten war hauptsächlich auf die gesunkenen Rohstoffpreise zurückzuführen. Dieser Rückgang wurde geringfügig beeinflusst von dem proportionalen Anstieg der Fixkosten je Einheit aufgrund der geringeren Kapazitätsauslastung.
c) Beschäftigung, Produktivität und Arbeitskosten
2007
2008
2009
UZ
Zahl der Beschäftigten
1 044
1 007
947
885
Index
100
97
91
85
Produktivität (Tonnen je Beschäftigten)
149
141
97
115
Index
100
94
65
77
Durchschnittliche Arbeitskosten je Beschäftigten
47 686
48 062
47 131
49 972
Index
100
101
99
105
(111)
Im Zuge der Schrumpfungsmaßnahmen im Wirtschaftszweig der Union wurde die Zahl der Beschäftigten um 15 % gesenkt.
(112)
Die durchschnittlichen Arbeitskosten je Beschäftigten verzeichneten im Bezugszeitraum mit 5 % einen leichten Anstieg. Dieser Anstieg liegt unter der Inflationsrate im Bezugszeitraum und wird als natürlicher Anstieg gewertet. Im Übrigen sei darauf hingewiesen, dass die Arbeitskosten keinen wesentlichen Teil der Gesamtkosten für die Herstellung von nichtrostendem Stabstahl ausmachen.
d) Rentabilität, Cashflow, Investitionen, Kapitalrendite und Kapitalbeschaffungsmöglichkeit
2007
2008
2009
UZ
Rentabilität der EU-Verkäufe (in % des Nettoumsatzes)
9,5 %
3,5 %
-12,8 %
-7,9 %
Index
100
37
- 135
-83
Cashflow (in EUR)
44 464 193
13 280 433
-12 678 708
-3 063 190
Index
100
30
-29
-7
Investitionen (in 1 000 EUR)
18 085 847
15 714 829
4 341 909
4 198 607
Index (2007 = 100)
100
87
24
23
Kapitalrendite
101 %
25 %
-50 %
-33 %
Index (2007 = 100)
100
25
-49
-32
(113)
Die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union wurde als Nettogewinn vor Steuern aus den Verkäufen der gleichartigen Ware in Prozent des mit diesen Verkäufen erzielten Umsatzes ermittelt. Im Bezugszeitraum ging die Rentabilität deutlich zurück; aus einem Gewinn im Jahr 2007 von über 9 % wurde ein Verlust von fast 8 % im UZ. Der mit über 16 Prozentpunkten stärkste Rückgang war von 2008 auf 2009 zu verzeichnen.
(114)
Der mit der gleichartigen Ware erzielte Netto-Cashflow verringerte sich von 2007 bis zum UZ um 107 %.
(115)
Die jährlichen Investitionen in die Herstellung der gleichartigen Ware gingen im Bezugszeitraum um 77 % zurück.
(116)
Die Kapitalrendite, ausgedrückt als Gewinn in Prozent des Nettobuchwerts der Investitionen, folgte dem Abwärtstrend der Rentabilität; sie sank um 134 Prozentpunkte.
(117)
Nichts deutete darauf hin, dass der Wirtschaftszweig im Bezugszeitraum geringere Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten hatte.
5.5. Schlussfolgerung zur Schädigung
(118)
Im Bezugszeitraum entwickelten sich fast alle Schadensindikatoren für den Wirtschaftszweig der Union negativ.
(119)
Der Unionsverbrauch ging um 36 % zurück, die Verkaufsmenge des Wirtschaftszweigs der Union fiel um 36 %, und die Kapazitätsauslastung sank um 42 %. Die Verkaufs-Einheitspreise der Unionshersteller der Stichprobe sackten um 44 % unter die Kostendeckungsschwelle ab. Damit wurde der Rückgang der Preise für die indischen Ausfuhren nachvollzogen mit dem Ziel, zwecks Deckung der Fixkosten eine gewisse Verkaufs- und Produktionsmenge aufrecht zu erhalten.
(120)
Die Rentabilität entwickelte sich von einem Gewinn von 9,5 % im Jahr 2007 zu einem Verlust von fast 8 % im UZ. Die Investitionen, der Cashflow und die Kapitalrendite folgten ebenfalls dem Abwärtstrend; sie gingen im Bezugszeitraum um 77 %, 107 % bzw. 246 Prozentpunkte zurück.
(121)
Ein einziger Indikator blieb konstant bei 81 %, nämlich der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union.
(122)
In Anbetracht dieser Sachlage wird der Schluss gezogen, dass der Wirtschaftszweig der Union eine bedeutende Schädigung im Sinne des Artikels 8 Absatz 5 der Grundverordnung erlitt.
6. SCHADENSURSACHE
6.1. Vorbemerkungen
(123)
Nach Artikel 8 Absätze 5 und 6 der Grundverordnung prüfte die Kommission, ob die subventionierten Einfuhren aus Indien den Wirtschaftszweig der Union in einem solchen Ausmaß schädigten, dass diese Schädigung als bedeutend bezeichnet werden kann. Andere bekannte Faktoren als die subventionierten Einfuhren, die den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft möglicherweise zur gleichen Zeit hätten geschädigt haben können, wurden ebenfalls geprüft, um auszuschließen, dass eine etwaige durch diese anderen Faktoren verursachte Schädigung den subventionierten Einfuhren zugerechnet wurde.
6.2. Auswirkungen der subventionierten Einfuhren
(124)
Der Rückgang der Einfuhrpreise um 44 % im Bezugszeitraum sowie die im UZ festgestellten hohen Preisunterbietungsspannen von 16,7 bis 18,2 % fielen zeitlich zusammen mit der Verschlechterung der Wirtschaftslage des Wirtschaftszweigs der Union.
(125)
Aufgrund des Subventionierungsgrades der mitarbeitenden Ausführer trug das niedrige Preisniveau der subventionierten Einfuhren, das deutlich unter dem Preisniveau des Wirtschaftszweigs der Union lag, erheblich zur verstärkten Abwärtsentwicklung der Verkaufspreise auf dem Unionsmarkt bei. Die bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union lässt sich am deutlichsten ablesen an den niedrigen Verkaufspreisen und den dramatischen finanziellen Verlusten des Wirtschaftszweigs.
(126)
Die durchschnittlichen Preise für die Einfuhren aus Indien sanken erheblich; dadurch sah sich der Wirtschaftszweig der Union gezwungen, seine Preise auf ein verlustbringendes Niveau zu senken, um einen gewissen Umsatz zu gewährleisten und damit wenigstens seine Fixkosten zu decken. Dies führte ab dem Jahr 2008 zu einer massiven Verschlechterung der Finanzlage des Wirtschaftszweigs der Union.
(127)
Aus den dargelegten Gründen wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die subventionierten Einfuhren aus Indien zu Preisen, die die Preise des Wirtschaftszweigs der Union im UZ erheblich unterboten, entscheidend zur dessen Schädigung beitrugen; diese Schädigung kommt vor allem in der schlechten Finanzlage des Wirtschaftszweigs und der Verschlechterung nahezu aller Schadensindikatoren zum Ausdruck.
6.3. Auswirkungen anderer Faktoren
(128)
Zu den weiteren Faktoren, die im Zusammenhang mit der Schadensursache untersucht wurden, zählen die Wirtschaftskrise, die Entwicklung des EU-Verbrauchs, die Produktionskosten, die Einfuhren aus anderen Drittländern sowie die Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Union gemäß Stichprobe.
6.3.1. Wirtschaftskrise, Entwicklung des EU-Verbrauchs und Produktionskosten
(129)
Der Wirtschaftsabschwung trug zum Verbrauchsrückgang und zum Preisdruck bei. Die geringe Nachfrage nach bestimmtem nichtrostendem Stabstahl führte zum Produktionsrückgang im Wirtschaftszweig der Union und trug teilweise zum Druck auf die Verkaufspreise bei.
(130)
Unter normalen wirtschaftlichen Bedingungen und ohne den starken Preisdruck durch die subventionierten Einfuhren hätte der Wirtschaftszweig der Union möglicherweise zwar gewisse Schwierigkeiten gehabt, mit dem Verbrauchsrückgang und dem dadurch bedingten Anstieg der Produktionsfixkosten aufgrund der geringen Kapazitätsauslastung von 2007 bis zum UZ fertig zu werden. Die subventionierten Einfuhren haben die Folgen des Wirtschaftsabschwungs aber verstärkt und es von 2009 bis zum UZ unmöglich gemacht, die Ware wenigstens zum Herstellungspreis abzusetzen.
(131)
Aus dem dargelegten Sachverhalt geht hervor, dass der Rückgang der EU-Nachfrage aufgrund der Wirtschaftskrise in der Branche zwar zur Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union beigetragen hat. Es wird jedoch davon ausgegangen, dass diese Tatsache den ursächlichen Zusammenhang mit den subventionierten Niedrigpreiseinfuhren aus Indien nicht aufhebt.
6.3.2. Einfuhren aus anderen Drittländern
2007
2008
2009
UZ
Einfuhren aus anderen Drittländern (in Tonnen)
27 089
23 242
12 837
14 036
Index
100
86
47
52
Marktanteil der Einfuhren aus anderen Drittländern
8,60 %
8,14 %
6,89 %
6,95 %
Index
100
95
80
81
Durchschnittspreis der Einfuhren
4 820
4 487
3 756
3 501
Index
100
93
78
73
(132)
Laut Eurostat-Daten gingen die Mengen der Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Drittländern, die nicht von dieser Untersuchung betroffen sind, im Bezugszeitraum um 48 % zurück. Der Marktanteil der anderen Drittländer ging entsprechend um 19 % zurück.
(133)
Die Durchschnittspreise für diese Einfuhren lagen über den Preisen der indischen ausführenden Hersteller und auch über denen des Wirtschaftszweigs der Union. Daraus wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einfuhren aus anderen Drittländern nicht zur Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union beitrugen.
6.3.3. Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Union gemäß Stichprobe
2007
2008
2009
UZ
Ausfuhrverkäufe (in Tonnen)
10 850
9 158
5 440
6 299
Index
100
84
50
58
Verkaufs-Einheitspreis (in EUR)
4 452
3 728
2 495
2 388
Index
100
84
56
54
(134)
Im Bezugszeitraum ging die Menge der Ausfuhrverkäufe des Wirtschaftszweigs der Union gemäß Stichprobe um 42 % zurück, der Verkaufs-Einheitspreis fiel um 46 %. Obwohl diese Ausfuhren nur 6 % der Gesamtverkäufe im UZ ausmachten, kann nicht ausgeschlossen werden, dass diese Ausfuhrleistung negative Folgen für den Wirtschaftszweig der Union hatte. In Anbetracht der geringen Ausfuhrmenge wird jedoch davon ausgegangen, dass die Folgen nicht so gravierend waren, dass sie den ursächlichen Zusammenhang zwischen den subventionierten Einfuhren und der festgestellten Schädigung aufheben könnten.
6.4. Schlussfolgerung zur Schadensursache
(135)
Die Untersuchung ergab, dass die anderen bekannten Faktoren wie die Ausfuhren aus anderen Drittländern, die Ausfuhren des Wirtschaftszweigs der Union und der Verbrauchsrückgang keine wesentlichen Gründe für die vom Wirtschaftszweig der Union erlittene Schädigung darstellten.
(136)
Da die Verschlechterung der Lage der Unionshersteller zeitlich mit dem festgestellten Anstieg der subventionierten Einfuhren aus Indien und der festgestellten Preisunterbietung zusammenfiel, wird der Schluss gezogen, dass die subventionierten Einfuhren die bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne des Artikels 8 Absatz 5 der Grundverordnung verursachten.
7. UNIONSINTERESSE
7.1. Allgemeine Erwägungen
(137)
Nach Artikel 31 der Grundverordnung wurde untersucht, ob in diesem Fall, trotz der vorläufigen Schlussfolgerung zur schädigenden Subventionierung zwingende Gründe vorliegen, die mit Blick auf das Unionsinteresse gegen die Einführung vorläufiger Antidumpingmaßnahmen sprechen. Die Auswirkungen etwaiger Maßnahmen auf alle von diesem Verfahren betroffenen Parteien wurden untersucht, ebenso die Folgen eines Maßnahmenverzichts.
7.2. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union
(138)
Der Wirtschaftszweig der Union litt unter den schadensverursachenden subventionierten Einfuhren der betroffenen Ware aus Indien. Es sei ferner daran erinnert, dass sich die meisten Wirtschaftsindikatoren für den Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum negativ entwickelten. Angesichts der Art der Schädigung (erhebliche Verluste) dürfte der Verzicht auf Maßnahmen zwangsläufig eine weitere bedeutende Verschlechterung der Lage des Wirtschaftszweigs der Union nach sich ziehen.
(139)
Die Einführung von Maßnahmen dürfte weitere Marktverzerrungen verhindern und den fairen Wettbewerb wiederherstellen.
(140)
Bei einem Maßnahmenverzicht würden die Preise weiter unter der Kostendeckungsschwelle bleiben, und die Gewinne der Unionshersteller würden weiter erodieren. Dies wäre mittel- bis langfristig untragbar. Angesichts der eingefahrenen Verluste und der bedeutenden Investitionen in die Produktion ist bei einem Maßnahmenverzicht zu erwarten, dass die meisten Unionshersteller ihre Investitionen nicht wieder hereinholen können.
(141)
Da sich der Wirtschaftszweig der Union aus mittleren und großen Unternehmen zusammensetzt, die über die ganze Union verteilt sind, wird die Einführung von Ausgleichsmaßnahmen auch dazu beitragen, die Beschäftigung in den betreffenden Regionen zu sichern.
(142)
Daher wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einführung von Ausgleichsmaßnahmen im Interesse des Wirtschaftszweigs der Union liegt.
7.3. Interesse der Einführer
(143)
Die Kommission forderte alle ihr bekannten Einführer auf, sie zu kontaktieren und ihr Grundinformationen über ihre Tätigkeiten im Zusammenhang mit der betroffenen Ware vorzulegen. Vier Einführer meldeten sich im Rahmen der Stichprobenbildung. Alle vier Unternehmen erhielten Fragebogen, doch nur eines beantwortete ihn. Ein Kontrollbesuch in den Betriebstätten des Einführers in Deutschland soll in einer späteren Untersuchungsphase durchgeführt werden.
(144)
Bei Einführung von Ausgleichsmaßnahmen ist nicht auszuschließen, dass die Einfuhren aus dem betroffenen Land zurückgehen und dies die wirtschaftliche Lage der Einführer beeinträchtigen wird. Allerdings würden sich etwaige Preiserhöhungen bei den Einfuhren der betroffenen Ware nur dahingehend auf die Einführer auswirken, dass der Wettbewerb auf dem EU-Markt wiederhergestellt würde; diese Erhöhungen dürften die Einführer jedoch nicht daran hindern, die betroffene Ware zu verkaufen. Im Übrigen dürfte der geringe Kostenbeitrag der betroffenen Ware zu den Gesamtkosten der Endverwender es den Einführern erleichtern, eine etwaige Preissteigerung an ihre Kunden weiterzugeben. In Anbetracht dieser Sachlage wurde vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einführung von Ausgleichsmaßnahmen keine gravierenden negativen Auswirkungen auf die Einführer in der Union haben dürfte.
7.4. Interesse der Verwender
(145)
An alle im Antrag genannte Verwender wurden Fragebogen verschickt. Sie wurden jedoch von keinem der zweiundzwanzig Unternehmen beantwortet.
(146)
Es sei daran erinnert, dass die betroffene Ware vielfältig verwendet werden kann, beispielsweise für Kraftfahrzeuge, Hausgeräte, Medizin- und Laborinstrumente. In diesem Verfahren handelt es sich bei den Verwendern allerdings um zwischengeschaltete Unternehmen, die die Teile für die vorstehend genannten Einsatzbereiche herstellen und liefern. Aufgrund dieser Tatsache dürften diese Verwender in der Lage sein, den aus der Einführung von Ausgleichsmaßnahmen resultierenden Preisanstieg vollständig oder fast vollständig an die Endverwender weiterzugeben, wobei zu berücksichtigen ist, dass die Auswirkungen dieser Maßnahmen für die Letztgenannten unerheblich sein werden.
(147)
Aus diesen Gründen wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Folgen der Einführung von Ausgleichszöllen auf die Kosten der Verwender unerheblich sein dürften.
7.5. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(148)
Aus dem dargelegten Sachverhalt wird vorläufig der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe vorliegen, die gegen die Einführung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmtem nichtrostendem Stabstahl mit Ursprung in Indien sprechen.
8. VORSCHLAG FÜR VORLÄUFIGE AUSGLEICHSMASSNAHMEN
8.1. Schadensbeseitigungsschwelle
(149)
In Anbetracht der Schlussfolgerungen zur Subventionierung, zur Schädigung, zur Schadensursache und zum Unionsinteresse sollten vorläufige Maßnahmen eingeführt werden, um eine weitere Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union durch die subventionierten Einfuhren zu verhindern.
(150)
Bei der Festsetzung der Höhe dieser Maßnahmen wurden die festgestellten Subventionsspannen berücksichtigt, ferner der Zollsatz, der zur Beseitigung der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union erforderlich ist, ohne dabei die ermittelte Subventionsspanne zu überschreiten.
(151)
Bei der Ermittlung des Zollsatzes, der zur Beseitigung der Auswirkungen der schädigenden Subventionierung erforderlich ist, wurde berücksichtigt, dass etwaige Maßnahmen dem Wirtschaftszweig der Union die Möglichkeit verschaffen sollten, seine Produktionskosten zu decken und einen angemessenen Gewinn vor Steuern zu erzielen, der in einer solchen Branche unter normalen Wettbewerbsbedingungen, d. h. ohne subventionierte Einfuhren, beim Verkauf der gleichartigen Ware in der Union erwirtschaftet werden könnte. Die Kommission ist der Auffassung, dass für den Gewinn, der ohne gedumpte Einfuhren erzielt werden könnte, die durchschnittliche Vorsteuer-Gewinnspanne des Jahres 2007 der Unionshersteller in der Stichprobe zugrunde gelegt werden sollte. Dabei handelt es sich um das letzte Jahr vor dem UZ, in dem der Wirtschaftszweig der Union noch eine normale Gewinnspanne erzielen konnte. Mithin werden 9,5 % des Umsatzes als angemessene Mindestgewinnspanne angesehen, die der Wirtschaftszweig der Union ohne schädigendes Dumping hätte erwarten dürfen.
(152)
Auf dieser Grundlage wurde für den Wirtschaftszweig der Union ein nicht schädigender Preis für die gleichartige Ware berechnet. Dieser wurde anhand der Produktionskosten zuzüglich der vorgenannten Gewinnspanne von 9,5 % ermittelt.
(153)
Die Berechnung der notwendigen Preiserhöhung erfolgte anschließend anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Einfuhrpreises der mitarbeitenden ausführenden Hersteller in Indien, so wie er bei den Preisunterbietungsberechnungen ermittelt wurde (siehe Randnummer 101), mit dem nicht schädigenden Preis der von den Unionsherstellern im UZ auf dem Unionsmarkt verkauften Waren. Eine sich aus diesem Vergleich ergebende Differenz wurde dann als Prozentsatz des durchschnittlichen cif-Gesamtwertes der Einfuhren ausgedrückt.
8.2. Vorläufige Maßnahmen
(154)
Aus den dargelegten Gründen sollten nach Artikel 12 Absatz 1 der Grundverordnung und unter Berücksichtigung der sogenannten Regel des niedrigeren Zolls vorläufige Ausgleichsmaßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Indien eingeführt werden, und zwar in Höhe der Dumpingspanne oder der Schadensspanne, je nachdem, welche niedriger ist.
(155)
Auf dieser Grundlage wurden die Ausgleichszollsätze durch Vergleich der Schadensbeseitigungsspannen und der Subventionsspannen festgesetzt. Dementsprechend werden folgende Ausgleichszollsätze vorgeschlagen:
Unternehmen
Subventionsspanne
Schadensspanne
Vorläufige Ausgleichszollsätze
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus-Gruppe
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Nicht in die Stichprobe einbezogene mitarbeitende Unternehmen
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Alle übrigen Unternehmen
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(156)
Die in dieser Verordnung angegebenen unternehmensspezifischen Ausgleichszollsätze wurden anhand der Feststellungen dieser Untersuchung festgesetzt. Mithin spiegeln sie die Lage der betroffenen Unternehmen während dieser Untersuchung wider. Im Gegensatz zum landesweiten Zollsatz für „alle übrigen Unternehmen“ gelten diese Zollsätze daher ausschließlich für die Einfuhren der Waren, die ihren Ursprung in Indien haben und von den namentlich genannten juristischen Personen hergestellt wurden. Eingeführte Waren, die von anderen, nicht im verfügenden Teil dieser Verordnung genannten Unternehmen (einschließlich der mit den ausdrücklich genannten Unternehmen verbundenen Unternehmen) hergestellt werden, unterliegen nicht diesen unternehmensspezifischen Zollsätzen, sondern dem für „alle übrigen Unternehmen“ geltenden Zollsatz.
(157)
Etwaige Anträge auf Anwendung eines dieser unternehmensspezifischen Ausgleichszollsätze (beispielsweise infolge einer Umfirmierung des betreffenden Unternehmens oder nach Gründung neuer Produktions- oder Verkaufseinheiten) sind umgehend an die Kommission (6) zu richten, und zwar unter Beifügung aller relevanten Informationen, insbesondere Informationen über etwaige Änderungen der Unternehmenstätigkeit in den Bereichen Produktion, Inlands- und Ausfuhrverkäufe im Zusammenhang mit z. B. der Umfirmierung oder den Veränderungen bei den Produktions- und Verkaufseinheiten. Sofern erforderlich, wird die Verordnung entsprechend geändert und die Liste der Unternehmen, für die unternehmensspezifische Zollsätze gelten, aktualisiert.
9. UNTERRICHTUNG
(158)
Die oben ausgeführten vorläufigen Feststellungen werden allen interessierten Parteien mit dem Hinweis mitgeteilt, dass sie schriftlich dazu Stellung nehmen und eine Anhörung beantragen können. Ihre Stellungnahmen werden geprüft und, soweit angezeigt, berücksichtigt, bevor eine endgültige Entscheidung getroffen wird. Außerdem sei darauf hingewiesen, dass die Feststellungen zur Einführung von Ausgleichszöllen im Rahmen dieser Verordnung vorläufig sind und im Hinblick auf endgültige Feststellungen möglicherweise überprüft werden müssen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein vorläufiger Ausgleichszoll eingeführt auf die Einfuhren von Stabstahl aus nicht rostendem Stahl, nur kalthergestellt oder nur kaltfertiggestellt, ausgenommen mit kreisförmigem Querschnitt mit einem Durchmesser von 80 mm oder mehr, mit Ursprung in Indien, der derzeit unter den KN-Codes 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 und 7222 20 89 eingereiht wird.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende vorläufige Ausgleichszollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Unternehmen
Zollsatz
TARIC-Zusatzcode
Chandan Steel Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,4
AXXX
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
4,3
AXXX
Im Anhang aufgeführten Unternehmen
4,0
AXXX
Alle übrigen Unternehmen
4,3
AXXX
(3) Die Überführung der in Absatz 1 genannten Ware in den zollrechtlich freien Verkehr in der Europäischen Union ist von der Leistung einer Sicherheit in Höhe des vorläufigen Zolls abhängig.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
(1) Unbeschadet des Artikels 30 der Verordnung (EG) Nr. 597/2009 können interessierte Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten dieser Verordnung eine Unterrichtung über die wesentlichen Fakten und Erwägungen beantragen, auf deren Grundlage diese Verordnung erlassen wurde, ihren Standpunkt schriftlich darlegen und eine Anhörung durch die Kommission beantragen.
(2) Nach Artikel 31 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 597/2009 können die betroffenen Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung Anmerkungen zu deren Anwendung vorbringen.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 1 dieser Verordnung gilt für einen Zeitraum von vier Monaten.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 22. Dezember 2010