NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 146/2010
ze dne 23. února 2010
o změně nařízení (ES) č. 1122/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na články 85x a 103za ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (2), a zejména na čl. 142 písm. c), k) a n) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě návrhů na zjednodušení předložených Radě v dubnu 2009 byla nalezena řada možných zlepšení zaměřených na účinnost a zjednodušení předpisů upravujících provádění podmíněnosti. Je vhodné zařadit tato zlepšení do nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (3).
(2)
Základní prvek při zajišťování správnosti plateb zemědělcům a při ochraně finančních prostředků Unie představuje systém identifikace zemědělských pozemků. Za účelem zvýšení kvality uvedeného systému by měl být stanoven požadavek na jeho každoroční posuzování. Kvalitu systému by měly posuzovat členské státy na základě harmonizované metody; aby mohly být výsledky posouzení efektivně využity, měly by podávat své zprávy v dostatečném časovém předstihu.
(3)
V čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 se stanoví odchylka pro případ, že zemědělec dotčený začleněním režimu podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby nedrží žádný platební nárok, ale ohlásí určitý počet pronajatých platebních nároků v prvním roce začlenění uvedené podpory. Takovému zemědělci by měly být přiznány nároky, u nichž se uplatní odchylka týkající se aktivace. V zájmu účinné kontroly by měla být zajištěna zpětná vysledovatelnost uvedených nároků.
(4)
Při provádění kontrol podmíněnosti stanovených v nařízení (ES) č. 1122/2009 může členský stát využít pouze výsledků kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány. Z důvodu účinnosti by měl mít členský stát možnost využít rovněž výsledků kontrol na místě provedených v souladu s právními předpisy platnými pro dotyčné akty a normy, aby bylo možno dosáhnout minimální míry kontrol. Mělo by však být zajištěno, že bude zachován účinný kontrolní systém.
(5)
Při výběru vzorků pro kontroly na místě zaměřené na podmíněnost může členský stát při analýze rizik zohlednit účast zemědělců na příslušných certifikačních systémech. Využití uvedené možnosti by mělo být upraveno.
(6)
Zprávy o kontrolách je třeba ve stanovené lhůtě zaslat platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu. V zájmu snížení administrativní zátěže by mělo se považovat za dostačující, aby v případě, že zpráva o kontrole neobsahuje žádná zjištění, byla dána přímo k dispozici platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
(7)
V rámci této změny nařízení (ES) č. 1122/2009 je vhodné opravit dva chybné odkazy na nařízení (ES) č. 73/2009 a nařízení Komise (ES) č. 1121/2009 (4).
(8)
Nařízení (ES) č. 1122/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Změny stanovené tímto nařízením se týkají žádostí o podporu na hospodářské roky či prémiová období začínající dnem 1. ledna 2010. Toto nařízení by se proto mělo použít odpovídajícím způsobem.
(10)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů a Řídící výbor pro přímé platby nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1122/2009 se mění takto:
1)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy každoročně zhodnotí kvalitu systému identifikace zemědělských pozemků. Uvedené hodnocení se týká těchto prvků kvality:
a)
správné vyčíslení maximální plochy způsobilé pro podporu;
b)
poměr a rozdělení referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální plochy způsobilé pro podporu zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, že se zemědělská plocha nezohledňuje;
c)
kategorizace referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální plochy způsobilé pro podporu zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, že se zemědělská plocha nezohledňuje;
d)
výskyt referenčních pozemků s kritickými vadami;
e)
poměr ohlášené plochy k maximální ploše způsobilé pro podporu uvnitř referenčních pozemků;
f)
procentní podíl referenčních pozemků, které se během let změnily;
g)
míra nesrovnalostí zjištěná během kontrol na místě.
Při hodnocení podle prvního pododstavce členské státy:
a)
použijí údaje umožňující zhodnotit stávající situaci na místě;
b)
namátkově vyberou přiměřený vzorek ze všech referenčních pozemků.
Hodnotící zpráva a v případě potřeby nápravná opatření a časový harmonogram jejich realizace musí být zaslány Komisi nejpozději do 31. ledna následujícího po dotyčném kalendářním roce. Pokud jde o kalendářní rok 2010, musí však být tyto údaje zaslány Komisi nejpozději do 28. února 2011.“
2)
V čl. 7 odst. 1 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
druh nároku, zejména zvláštní nároky podle článku 44 nařízení (ES) č. 73/2009, nároky přiznané v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 73/2009 a platební nároky podléhající výjimce uvedené v čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009;“.
3)
V čl. 28 odst. 1 písm. a) se slova „příloh I a IV“ nahrazují slovy „příloh I a VI“.
4)
V článku 50 se vkládá odstavec 1a, který zní:
„1a Aby se na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem dosáhlo minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1, může členský stát odchylně od uvedeného odstavce:
a)
u vybraných zemědělců použít výsledky kontrol na místě provedených podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy, nebo
b)
nahradit vybrané zemědělce zemědělci, na něž se vztahují kontroly na místě provedené podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy, za předpokladu že uvedení zemědělci podávají žádosti o podporu v rámci režimů podpory pro přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 73/2009 nebo v rámci režimů podpory, na které se vztahuje použití článků 85t a 103z nařízení (ES) č. 1234/2007.
V takových případech se kontroly na místě týkají všech aspektů příslušných aktů nebo norem, jak jsou definovány v rámci podmíněnosti. Členské státy kromě toho zajistí, aby účinnost uvedených kontrol na místě byla přinejmenším stejná jako u kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány.“
5)
V čl. 51 odst. 1 se za druhý pododstavec vkládají nové pododstavce, které znějí:
„Členský stát může na základě analýzy rizik rozhodnout, že z výběru kontrolního vzorku na základě rizika vyloučí zemědělce účastnící se certifikačního systému podle písm. b) druhého pododstavce. Pokud se však certifikační systém vztahuje pouze na část požadavků a norem, které má zemědělec v rámci podmíněnosti dodržovat, použijí se na ty požadavky nebo normy, na něž se certifikační systém nevztahuje, vhodné rizikové faktory.
Pokud se analýzou výsledků kontrol odhalí časté porušování požadavků nebo norem obsažených v certifikačním systému podle písm. b) druhého pododstavce, budou rizikové faktory týkající se dotyčných požadavků nebo norem znovu posouzeny a případně rozšířeny.“
6)
Článek 54 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„O každé kontrole na místě podle této kapitoly bude vypracována zpráva o kontrole buď příslušným kontrolním orgánem, nebo na jeho odpovědnost, bez ohledu na to, zda byl dotyčný zemědělec vybrán pro kontrolu na místě v souladu s článkem 51, zkontrolován na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy podle čl. 50 odst. 1a nebo v důsledku porušení, na které byl příslušný kontrolní orgán jakýmkoli jiným způsobem upozorněn.“
b)
V odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud však zpráva neobsahuje žádná zjištění, může členský stát rozhodnout tuto zprávu nezasílat, pokud je měsíc po jejím dokončení k dispozici přímo platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.“
7)
V článku 62 se slova „z čl. 30 odst. 1 a 2“ nahrazují slovy „z čl. 29 odst. 1 a 2“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu, které se týkají hospodářských roků nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. února 2010.
VERORDNUNG (EU) Nr. 146/2010 DER KOMMISSION
vom 23. Februar 2010
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 73/2009 des Rates hinsichtlich der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen, der Modulation und des integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystems im Rahmen der Stützungsregelungen für Inhaber landwirtschaftlicher Betriebe gemäß der genannten Verordnung und mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 hinsichtlich der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen im Rahmen der Stützungsregelung für den Weinsektor
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 des Rates vom 22. Oktober 2007 über eine gemeinsame Organisation der Agrarmärkte und mit Sondervorschriften für bestimmte landwirtschaftliche Erzeugnisse (Verordnung über die einheitliche GMO) (1), insbesondere auf die Artikel 85x und 103za in Verbindung mit Artikel 4,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 73/2009 des Rates vom 19. Januar 2009 mit gemeinsamen Regeln für Direktzahlungen im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik und mit bestimmten Stützungsregelungen für Inhaber landwirtschaftlicher Betriebe und zur Änderung der Verordnungen (EG) Nr. 1290/2005, (EG) Nr. 247/2006, (EG) Nr. 378/2007 sowie zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 (2), insbesondere auf Artikel 142 Buchstaben c, k und n,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nachdem dem Rat im April 2009 Vorschläge für Vereinfachungen vorgelegt worden waren, wurden mehrere Möglichkeiten zur Verbesserung der Effizienz und zur Vereinfachung der Durchführungsbestimmungen für die Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen aufgezeigt. Es empfiehlt sich, diese Verbesserungen in die Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 der Kommission (3) aufzunehmen.
(2)
Das System zur Identifizierung landwirtschaftlicher Parzellen ist ein Schlüsselelement für die Gewährleistung ordnungsgemäßer Zahlungen an den Betriebsinhaber und für den Schutz der Finanzmittel der Union. Um die Qualität des Systems zu verbessern, sollte eine jährliche Bewertung vorgeschrieben werden. Die Mitgliedstaaten sollten die Qualität nach einer harmonisierten Methode bewerten und so rechtzeitig über die Bewertung Bericht erstatten, dass die Ergebnisse wirksam genutzt werden können.
(3)
Artikel 64 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 73/2009 sieht eine Ausnahmeregelung für den Fall vor, dass ein von der Einbeziehung der gekoppelten Stützung betroffener Betriebsinhaber keine Zahlungsansprüche besitzt, aber im ersten Jahr der Einbeziehung dieser Stützung eine bestimmte Anzahl gepachteter Zahlungsansprüche anmeldet. Diesem Betriebsinhaber sollten Zahlungsansprüche zugeteilt werden, für die hinsichtlich der Aktivierung eine Ausnahmeregelung gilt. Um eine wirksame Kontrolle zu gewährleisten, sollte die Rückverfolgbarkeit dieser Zahlungsansprüche sichergestellt sein.
(4)
Ein Mitgliedstaat kann bei den Kontrollen der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 nur die Ergebnisse der von den zuständigen Kontrollbehörden durchgeführten Vor-Ort-Kontrollen verwenden. Aus Gründen der Effizienz sollte ein Mitgliedstaat die Möglichkeit haben, auch die Ergebnisse der Vor-Ort-Kontrollen zu verwenden, die im Rahmen der für die betreffenden Rechtsakte und Normen geltenden Rechtsvorschriften durchgeführt wurden, um den Mindestkontrollsatz zu erreichen. Es sollte jedoch sichergestellt werden, dass ein wirksames Kontrollsystem aufrechterhalten wird.
(5)
Bei der Auswahl der Stichproben für die Vor-Ort-Kontrollen der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen kann ein Mitgliedstaat bei der Risikoanalyse die Teilnahme eines Betriebsinhabers an einschlägigen Zertifizierungssystemen berücksichtigen. Die Anwendung dieser Option sollte geregelt werden.
(6)
Die Kontrollberichte sind der Zahlstelle oder der koordinierenden Behörde innerhalb einer festgelegten Frist zu übermitteln. Wenn der Kontrollbericht keine Kontrollergebnisse enthält, sollte es zur Verringerung des Verwaltungsaufwands als ausreichend gelten, dass die Kontrollberichte der Zahlstelle oder der koordinierenden Behörde unmittelbar zugänglich gemacht werden.
(7)
Es empfiehlt sich, anlässlich dieser Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 auch zwei fehlerhafte Bezugnahmen auf die Verordnung (EG) Nr. 73/2009 und auf die Verordnung (EG) Nr. 1121/2009 der Kommission (4) zu berichtigen.
(8)
Die Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 ist daher entsprechend zu ändern.
(9)
Die in der vorliegenden Verordnung enthaltenen Änderungen betreffen Beihilfeanträge, die sich auf am 1. Januar 2010 beginnende Wirtschaftsjahre oder Prämienzeiträume beziehen. Diese Verordnung sollte daher entsprechend gelten.
(10)
Der Verwaltungsausschuss für die gemeinsame Organisation der Agrarmärkte und der Verwaltungsausschuss für Direktzahlungen haben nicht innerhalb der ihnen von ihren Vorsitzenden gesetzten Frist Stellung genommen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 6 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Die Mitgliedstaaten bewerten jährlich die Qualität des Systems zur Identifizierung landwirtschaftlicher Parzellen. Die Bewertung bezieht sich auf die folgenden Qualitätskriterien:
a)
die richtige Angabe der Größe der beihilfefähigen Höchstfläche;
b)
den Anteil und die Verteilung der Referenzparzellen, bei denen die beihilfefähige Höchstfläche den nicht beihilfefähigen Flächen Rechnung trägt oder bei denen sie der landwirtschaftlichen Fläche nicht Rechnung trägt;
c)
die Einstufung von Referenzparzellen, bei denen die beihilfefähige Höchstfläche den nicht beihilfefähigen Flächen Rechnung trägt oder bei denen sie der landwirtschaftlichen Fläche nicht Rechnung trägt;
d)
das Auftreten von Referenzparzellen mit kritischen Mängeln;
e)
das Verhältnis der angemeldeten Fläche zur beihilfefähigen Höchstfläche innerhalb der Referenzparzellen;
f)
den Prozentsatz der Referenzparzellen, die im Laufe der Jahre geändert wurden;
g)
die Zahl der bei den Vor-Ort-Kontrollen festgestellten Unregelmäßigkeiten.
Bei der Bewertung gemäß Unterabsatz 1
a)
verwenden die Mitgliedstaaten Daten, anhand deren die derzeitige Situation vor Ort beurteilt werden kann;
b)
wählen die Mitgliedstaaten eine angemessene Stichprobe aus allen Referenzparzellen aus.
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission bis spätestens zum 31. Januar, der auf das betreffende Kalenderjahr folgt, einen Bewertungsbericht und gegebenenfalls die Abhilfemaßnahmen mit dem Zeitplan für ihre Umsetzung. Für das Kalenderjahr 2010 sind diese Informationen der Kommission jedoch bis spätestens zum 28. Februar 2011 zu übermitteln.“
2.
Artikel 7 Absatz 1 Buchstabe f erhält folgende Fassung:
„f)
Art der Ansprüche, insbesondere besonderen Bedingungen unterliegende Ansprüche gemäß Artikel 44 der Verordnung (EG) Nr. 73/2009, in Übereinstimmung mit Artikel 68 Absatz 1 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 73/2009 zugeteilte Ansprüche und einer Ausnahmeregelung unterliegende Zahlungsansprüche gemäß Artikel 64 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 73/2009;“
3.
In Artikel 28 Absatz 1 Buchstabe a werden die Worte „Anhängen I und IV“ ersetzt durch die Worte „Anhängen I und VI“.
4.
In Artikel 50 wird folgender Absatz 1a eingefügt:
„(1a) Abweichend von Absatz 1 kann der Mitgliedstaat, um den Mindestkontrollsatz gemäß Absatz 1 auf der Ebene jedes Rechtsaktes oder jeder Norm oder jeder Gruppe von Rechtsakten oder Normen zu erreichen,
a)
die Ergebnisse der Vor-Ort-Kontrollen verwenden, die im Rahmen der für die betreffenden Rechtsakte und Normen geltenden Rechtsvorschriften bei den ausgewählten Betriebsinhabern durchgeführt wurden; oder
b)
die ausgewählten Betriebsinhaber durch Betriebsinhaber ersetzen, die einer im Rahmen der für die betreffenden Rechtsakte und Normen geltenden Rechtsvorschriften durchgeführten Vor-Ort-Kontrolle unterliegen, vorausgesetzt, dass diese Betriebsinhaber Beihilfeanträge im Rahmen von Stützungsregelungen für Direktzahlungen im Sinne von Artikel 2 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 73/2009 oder im Rahmen von Stützungsregelungen, die der Anwendung der Artikel 85t und 103z der Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 unterliegen, stellen.
In diesen Fällen beziehen sich die Vor-Ort-Kontrollen auf alle im Rahmen der anderweitigen Verpflichtungen festgelegten Aspekte der einschlägigen Rechtsakte oder Normen. Außerdem trägt der Mitgliedstaat dafür Sorge, dass diese Vor-Ort-Kontrollen mindestens ebenso wirksam sind wie die von den zuständigen Kontrollbehörden durchgeführten Vor-Ort-Kontrollen.“
5.
In Artikel 51 Absatz 1 werden nach Unterabsatz 2 folgende Unterabsätze eingefügt:
„Ein Mitgliedstaat kann auf der Grundlage einer Risikoanalyse beschließen, Betriebsinhaber, die an einem Zertifizierungssystem gemäß Unterabsatz 2 Buchstabe b teilnehmen, aus der risikogestützten Kontrollstichprobe auszuschließen. Deckt das Zertifizierungssystem jedoch nur einen Teil der Anforderungen und Normen ab, die der Betriebsinhaber im Rahmen der anderweitigen Verpflichtungen einzuhalten hat, so sind auf die nicht vom Zertifizierungssystem abgedeckten Anforderungen und Normen geeignete Risikofaktoren anzuwenden.
Ergibt die Analyse der Kontrollergebnisse eine signifikante Häufigkeit von Verstößen gegen die im Zertifizierungssystem gemäß Unterabsatz 2 Buchstabe b vorgesehenen Anforderungen oder Normen, so sind die Risikofaktoren, die sich auf die betreffenden Anforderungen oder Normen beziehen, neu zu bewerten und gegebenenfalls zu erhöhen.“
6.
Artikel 54 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 1 Unterabsatz 1 erhält folgende Fassung:
„Über jede Vor-Ort-Kontrolle im Rahmen dieses Kapitels ist von der zuständigen Kontrollbehörde oder unter ihrer Verantwortung, unabhängig davon, ob der betreffende Betriebsinhaber für die Vor-Ort-Kontrolle nach Maßgabe von Artikel 51 ausgewählt wurde, ob er im Rahmen der für die Rechtsakte und Normen geltenden Rechtsvorschriften gemäß Artikel 50 Absatz 1a vor Ort kontrolliert wurde oder ob es sich um einen Nachgang zu Verstößen handelt, die der zuständigen Kontrollbehörde auf andere Weise zur Kenntnis gelangt sind, ein Kontrollbericht anzufertigen.“
b)
Dem Absatz 3 wird folgender Unterabsatz angefügt:
„Enthält der Bericht jedoch keine Kontrollergebnisse, kann ein Mitgliedstaat beschließen, dass der Bericht nicht übermittelt wird, vorausgesetzt, dass er der Zahlstelle oder der koordinierenden Behörde innerhalb eines Monats nach seiner Fertigstellung unmittelbar zugänglich gemacht wird.“
7.
In Artikel 62 werden die Worte „Artikel 30 Absätze 1 und 2“ ersetzt durch die Worte „Artikel 29 Absätze 1 und 2“.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt für Beihilfeanträge für die Wirtschaftsjahre bzw. Prämienzeiträume, die am 1. Januar 2010 oder später beginnen.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 23. Februar 2010