PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. listopadu 2011,
kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady
(oznámeno pod číslem K(2011) 8633)
(Pouze řecké, italské, maltské, portugalské a španělské znění je závazné)
(2011/778/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2000/29/ES se nesmějí do Unie dovážet sadbové brambory pocházející z amerického kontinentu. Uvedená směrnice však povoluje odchylky od zmíněného pravidla, pokud neexistuje riziko šíření škodlivých organismů.
(2)
Rozhodnutí Komise 2003/61/ES ze dne 27. ledna 2003, kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady (2), bylo již několikrát podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že Portugalsko požádalo o prodloužení použitelnosti uvedené odchylky a že mají být provedeny i další změny, mělo by být uvedené rozhodnutí nahrazeno.
(3)
V současné době se má za to, že území Kanady je prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru, stále však není prosté Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
(4)
Kanada předložila informace, z nichž vyplývá, že rozpracovala program, který má za cíl eradikovat Clavibacter michiganensis v provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda, a lze přiměřeně předpokládat, že program eradikace je v některých oblastech těchto provincií účinný. Lze tedy dovodit, že riziko šíření Clavibacter michiganensis neexistuje, dodrží-li se určité technické podmínky.
(5)
Poslední oznámení podle směrnice 2000/29/ES poukazují na první zjištění Epitrix similaris na území Unie, konkrétně v Portugalsku a v jednom regionu Španělska. Následná analýza rizika škodlivého organismu Epitrix spp. prokázala, že některé druhy Epitrix škodí hlízám brambor (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis). Rovněž prokázala, že je znám výskyt některých druhů Epitrix v Kanadě.
(6)
Vzhledem k nezměněné situaci, pokud jde o viroid vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, a navzdory tomu, že se v Kanadě vyskytuje Epitrix spp., je povolení stanovit odchylky i nadále odůvodněné. Rozhodnutí by však mělo obsahovat ustanovení týkající se druhů Epitrix, které hlízám brambor škodí.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Řecku, Španělsku, Itálii, Kypru, Maltě a Portugalsku se povoluje stanovit odchylky od:
a)
čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/29/ES, pokud jde o zákaz uvedený v příloze III části A bodu 10 uvedené směrnice;
b)
čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/29/ES a čl. 13 odst. 1 písm. i) třetí odrážky uvedené směrnice, pokud jde o zvláštní požadavky uvedené v příloze IV části A kapitole I bodech 25.2 a 25.3 uvedené směrnice.
2. Povolení stanovit odchylky uvedené v odstavci 1 se vztahuje na:
a)
odrůdy sadbových brambor „Atlantic“, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ a „Shepody“, které pocházejí z provincií Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda v Kanadě (dále jen „sadbové brambory“);
b)
sadbové brambory, které kromě požadavků stanovených v přílohách I, II a IV směrnice 2000/29/ES splňují také podmínky stanovené v článcích 2 až 13;
c)
tržní sezony pro brambory ode dne 1. prosince do 31. března každého roku až do 31. března 2014.
Článek 2
1. V provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda se sadbové brambory pěstují na polích nacházejících se v oblasti, která bez ohledu na to, zda jsou pole spravovaná pěstitelem brambor usazeným v této oblasti nebo mimo ni, splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9.
2. Tato oblast je Kanadskou potravinářskou inspekcí úředně prohlášena za prostou viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, musí být sadbové brambory očištěny, aby se fyzicky odstranily jakékoli případné škodlivé organismy a hlízy byly zbaveny zeminy.
3. Tato oblast buď:
a)
sestává z polí ve vlastnictví nebo pronájmu nejméně tří různých pěstitelů brambor nebo
b)
má rozlohu alespoň čtyř kilometrů čtverečních a je obklopena výhradně vodní plochou nebo poli, na nichž v předchozích třech letech nebyla zjištěna přítomnost škodlivých organismů uvedených v odstavci 2.
4. Veškeré brambory pěstované v této oblasti jsou prvním přímým potomstvem sadbových brambor kategorie „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ nebo „Elite IV“, které byly vypěstovány v zařízeních, jež jsou způsobilá k produkci sadbových brambor kategorií „Pre-elite“ a „Elite I“ a která jsou buď úředními zařízeními, nebo zařízeními k tomuto účelu úředně pověřenými a kontrolovanými.
5. Rozloha plochy vyhrazené k pěstování sadbových brambor, které nebyly s konečnou platností uznány za sadbové brambory, nepřesahuje jednu pětinu celkové plochy vyhrazené pro účely uznání.
6. Příslušné úřední orgány Kanady po dobu nejméně pěti předcházejících let prováděly systematické a reprezentativní každoroční průzkumy za náležitých podmínek pro zjištění výskytu viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis na všech bramborových polích, která se nacházejí v dané oblasti a na nichž se brambory sklízí, včetně náležitých laboratorních zkoušek, a tyto průzkumy nepřinesly žádné pozitivní výsledky ani žádné jiné prvky, které by mohly vyznívat v neprospěch prohlášení dané oblasti za prostou škůdců.
7. Bezprostředně před vývozem musí být sadbové brambory v rámci náležité úřední zkoušky shledány prostými Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
8. Musí být uzavřena právní, správní nebo jiná ujednání, která zajistí, že:
a)
do této oblasti se nesmí dovážet žádné brambory z těch oblastí Kanady, které nejsou prohlášeny za prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, nebo ze zemí, v nichž je znám výskyt těchto škodlivých organismů;
b)
brambory pocházející z dané oblasti ani nádoby, obalový materiál, vozidla a zařízení pro manipulaci, třídění a přípravu používaná v této oblasti nesmí přijít do kontaktu s bramborami pocházejícími z oblastí, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců, ani s nádobami, obalovým materiálem, vozidly a zařízeními pro manipulaci, třídění a přípravu používanými v oblastech, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců.
9. Před dovozem sadbových brambor do Unie předloží Kanadská potravinářská inspekce Komisi úplný seznam oblastí prohlášených za prosté škodlivých organismů uvedených v odstavci 2 podložený každoročně aktualizovanou technickou zprávou o fytosanitárním stavu produkce sadbových brambor v předchozím roce.
Článek 3
Sadbové brambory musí být úředně uznány příslušnými kanadskými orgány za sadbové brambory, které splňují alespoň podmínky stanovené pro kategorii „Foundation“.
Článek 4
1. Z každé partie do váhy 25 tun určené pro vývoz do Unie se úředně odeberou vzorky alespoň 200 hlíz sadbových brambor.
2. Partie může obsahovat pouze hlízy jedné odrůdy a třídy sadbových brambor, které byly vyprodukovány v jediném zařízení a mají stejné referenční číslo.
3. Vzorky se v úřední laboratoři podrobí zkoušce za účelem zjištění přítomnosti Clavibacter michiganensis. Zkoušky se provádějí na celém vzorku za použití metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis v partiích hlíz sadbových brambor, jak stanoví směrnice Rady 93/85/EHS (3).
Článek 5
Na sadbové brambory určené k vývozu do Unie se vztahují právní, správní nebo jiná ujednání, která zajišťují:
a)
přímý dohled a kontrolu ze strany Kanadské potravinářské inspekce nad:
i)
procesem výběru vzorků, tj. odběrem, označením a uzavřením,
ii)
systémem označování za použití postupů kontrolního označení, aby byly pytle jednotlivých partií sadbových brambor v jednotlivých zásilkách dopravených do Unie číselně označeny, a to nezávisle na certifikačním označení,
iii)
používáním příslušných barevných kódů, které odpovídají určenému dovozci z dovážejícího členského státu;
b)
při nakládce na plavidlo odebrání dvou uzavřených pytlů sadbových brambor z každé partie převážené do Unie, které budou uloženy pod dohledem a kontrolou Kanadské potravinářské inspekce alespoň do doby, než budou známy výsledky zkoušek uvedených v článku 10;
c)
že jsou tyto partie během všech procesů včetně dopravy uchovávány odděleně, a to alespoň do doby jejich doručení do provozovny dovozce uvedené v článku 7.
Článek 6
1. Požadované fytosanitární osvědčení se vystavuje pro každou zásilku samostatně, a to pouze rozhodnou-li příslušní odborníci, že zkoušky uvedené v článku 4 nevyvolaly podezření nebo nevedly ke zjištění ohledně přítomnosti Clavibacter michiganensis v dané zásilce a především že výsledky imunofluorescenčního testu byly negativní.
2. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Doplňující prohlášení“ musí být uvedeny tyto údaje:
a)
potvrzení o dodržení podmínek stanovených v článcích 2, 3 a 4 a v případech, na které se vztahuje čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec, výslovné potvrzení, že sadbové brambory byly očištěny v souladu s tímto ustanovením;
b)
název/názvy zařízení, které/která partie sadbových brambor vyprodukovalo(a);
c)
příslušná čísla partií uznaných sadbových brambor;
d)
název oblasti, na niž se odkazuje v článku 2;
e)
název zařízení, na něž se odkazuje v čl. 2 odst. 4, a
f)
počet pytlů.
3. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Rozlišovací znaky“ musí být uveden barevný kód odpovídající určenému dovozci z dovážejícího členského státu, jakož i podrobné údaje o číselném označení, které bylo použito pro jednotlivé partie sadbových brambor v jednotlivých zásilkách.
4. Dokumenty, které jsou nedílnou součástí fytosanitárního osvědčení, se musí vztahovat právě k tomuto osvědčení, a to jak popisem, tak i množstvím sadbových brambor.
Článek 7
1. Dříve než dovozce doveze sadbové brambory do Unie, informuje s dostatečným předstihem předběžným oznámením odpovědné úřední subjekty v dotyčném členském státě o každé zásilce, jak uvádí čl. 2 odst. 1 písm. g) směrnice 2000/29/ES, a předloží jim tyto údaje:
a)
odrůdu sadbových brambor;
b)
množství;
c)
deklarované datum dovozu;
d)
názvy a adresy provozoven dovozců sadbových brambor a producentů anebo společných skladů či expedičních středisek uvedených podle článku 1 směrnice Rady 93/50/EHS (4).
Dotyčný členský stát tyto údaje a případně jejich následné opravy neprodleně postoupí Komisi.
2. Při dovozu potvrdí dovozce odpovědným úředním subjektům dotyčného členského státu údaje obsažené v předběžném oznámení uvedeném v odstavci 1.
Článek 8
Sadbové brambory mohou být do Unie dovezeny pouze přes tyto přístavy:
a)
Aveiro;
b)
Lisabon;
c)
Porto;
d)
Janov;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Neapol;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaka;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireus.
Článek 9
Kontroly podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2000/29/ES provádí odpovědné úřední subjekty.
Komise určí, v jakém rozsahu se kontroly stanovené v čl. 21 odst. 3 třetí odrážce uvedené směrnice začlení do programu inspekcí v souladu s čl. 21 odst. 5 pátým pododstavcem uvedené směrnice.
Odpovědné úřední subjekty a případně odborníci, na něž se odkazuje v čl. 21 odst. 1 prvním pododstavci, provádí kontroly na provozovnách dovozců zapsaných v souladu s článkem 1 směrnice 93/50/EHS pro účely ověření údajů o množství sadbových brambor dovezených z Kanady, barevném kódování, číselném označení a cílových místech výsadby.
Článek 10
1. Odpovědné úřední subjekty dovážejícího členského státu odeberou z jednotlivých samostatně balených partií sadbových brambor určených k dovozu podle této směrnice, které váží 25 tun, vzorek nejméně 200 hlíz pro úřední zkoušku, pokud jde o Clavibacter michiganensis, podle metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis stanovenou směrnicí 93/85/EHS.
2. Partie sadbových brambor se ponechají odděleně pod úřední kontrolou a nesmí být uvedeny na trh nebo použity, dokud se neprokáže, že při zkouškách uvedených v odstavci 1 nevyvstalo podezření na přítomnost Clavibacter michiganensis nebo nebyla zjištěna jeho přítomnost. Dovezená množství nesmí překročit objem vhodný k provedení zkoušek s ohledem na prostory, které k tomuto účelu slouží.
3. Vzorky uvedené v odstavci 1 musí být ostatním členským státům k dispozici pro následné zkoušky. Odpovědné úřední subjekty členského státu, který této odchylky využívá, k 15. dubnu každého kalendářního roku, ve kterém se dovoz uskutečňuje, Komisi informují, pokud jde o provedení této zkoušky a záznam o ní.
4. Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, podrobí se každá zásilka kontrole, aby se potvrdilo, že sadbové brambory jsou prosté těchto škodlivých organismů i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
Článek 11
Sadbové brambory se vysazují pouze v provozovnách v rámci členského státu, do něhož byly dovezeny a který může vysledovat názvy a adresy dotyčných provozoven. Toto omezení se však nevztahuje na konečné uživatele, kteří vysazují dovezené sadbové brambory, nebo na uživatele, kteří prodávají výhradně na lokálním trhu.
Brambory vypěstované v daných provozovnách z těchto sadbových brambor se náležitě zabalí a označí, a to včetně číselného označení provozoven uvedených v souladu se směrnicí 93/50/EHS a rovněž údaje o tom, že použité sadbové brambory pocházejí z Kanady. Tyto brambory se mohou převážet do jiných členských států pouze na základě povolení odpovědných úředních subjektů, které zohlední výsledky kontroly uvedené v článku 12.
Článek 12
Během vegetačního období po dovozu odpovědné úřední subjekty v přijatelné době podrobí kontrole vhodnou část rostlin v provozovnách zapsaných v souladu se směrnicí 93/50/EHS nebo v provozovnách, na něž odkazuje článek 11.
Článek 13
Brambory vypěstované ze sadbových brambor dovezených podle tohoto rozhodnutí:
a)
se neuznávají za sadbové brambory a
b)
lze je využít pouze ke konzumaci.
Článek 14
Dovážející členské státy informují ostatní členské státy a Komisi předběžným oznámením uvedeným v čl. 7 odst. 1 o každém využití možnosti stanovit odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Dovážející členské státy předloží Komisi a ostatním členským státům do 1. června každého kalendářního roku, v němž se dovoz uskutečňuje, informace o množství (partií sadbových brambor / zásilek) dovezených podle tohoto rozhodnutí a podrobnou technickou zprávu o úřední zkoušce uvedené v článku 10.
Pokud členský stát provedl úřední zkoušku na vzorcích uvedených v článku 10, předloží podrobnou technickou zprávu o těchto zkouškách ostatním členským státům a Komisi do 1. června každého kalendářního roku.
Kopie jednotlivých fytosanitárních osvědčení se předávají Komisi.
Článek 15
Povolení stanovit odchylky uvedeného v článku 1 se zruší před datem 31. března 2014, pokud:
a)
ustanovení článků 2 až 13:
i)
zjevně nedostatečně předchází zavlékání škodlivých organismů uvedených v článku 2 do Unie nebo
ii)
nebyla dodržována;
b)
existují prvky, které svědčí o nesprávném fungování koncepce „škůdců prosté oblasti“ v Kanadě.
Článek 16
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice, Španělskému království, Italské republice, Kyperské republice, Republice Malta a Portugalské republice.
V Bruselu dne 28. listopadu 2011.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 28. November 2011
zur Ermächtigung bestimmter Mitgliedstaaten, für Pflanzkartoffeln mit Ursprung in bestimmten Provinzen Kanadas befristete Ausnahmen von einigen Vorschriften der Richtlinie 2000/29/EG des Rates zuzulassen
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen K(2011) 8633)
(Nur der griechische, der italienische, der maltesische, der portugiesische und der spanische Text sind verbindlich)
(2011/778/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2000/29/EG des Rates vom 8. Mai 2000 über Maßnahmen zum Schutz der Gemeinschaft gegen die Einschleppung und Ausbreitung von Schadorganismen der Pflanzen und Pflanzenerzeugnisse (1), insbesondere auf Artikel 15 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der Richtlinie 2000/29/EG ist die Einfuhr von Pflanzkartoffeln mit Ursprung auf dem amerikanischen Kontinent verboten. Die Richtlinie lässt jedoch Ausnahmen von dieser Regel zu, soweit eine Ausbreitung von Schadorganismen nicht zu befürchten ist.
(2)
Die Entscheidung 2003/61/EG der Kommission vom 27. Januar 2003 zur Ermächtigung bestimmter Mitgliedstaaten, für Pflanzkartoffeln mit Ursprung in bestimmten Provinzen Kanadas befristete Ausnahmen von einigen Vorschriften der Richtlinie 2000/29/EG des Rates zuzulassen (2), ist wiederholt in wesentlichen Punkten geändert worden. Da Portugal um eine weitere Verlängerung dieser Ausnahmeregelungen ersucht hat und weitere Änderungen erforderlich sind, sollte diese Entscheidung ersetzt werden.
(3)
Kanada gilt derzeit als frei vom Kartoffel-Spindelknollenviroid, aber immer noch nicht vollständig frei von Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. („Clavibacter michiganensis“).
(4)
Nach den von Kanada vorgelegten Unterlagen wurde das Programm zur Tilgung von Clavibacter michiganensis in den Provinzen New Brunswick und Prince-Edward-Island weiterentwickelt, und man kann davon ausgehen, dass das Tilgungsprogramm in bestimmten Gebieten dieser Provinzen wirksam ist. Daher kann festgestellt werden, dass keine Gefahr der Ausbreitung von Clavibacter michiganensis besteht, sofern bestimmte technische Auflagen eingehalten werden.
(5)
Vor kurzem wurden gemäß der Richtlinie 2000/29/EG erste Befunde von Epitrix similaris in der Union gemeldet, und zwar in Portugal und in einer Region Spaniens. Aus einer daraufhin durchgeführten Schadorganismus-Risikoanalyse für Epitrix spp. geht hervor, dass einige Epitrix-Arten Kartoffelknollen schädigen (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita und Epitrix tuberis). Aus dieser Analyse geht auch hervor, dass einige Epitrix-Arten in Kanada auftreten.
(6)
Aufgrund der unveränderten Lage hinsichtlich des Kartoffel-Spindelknollenviroids und von Clavibacter michiganensis und trotz des Auftretens von Epitrix spp. in Kanada ist die Ermächtigung zur Zulassung von Ausnahmen weiterhin gerechtfertigt. Es sollten jedoch Bestimmungen über Epitrix-Arten, die Kartoffelknollen schädigen, aufgenommen werden.
(7)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Pflanzenschutz -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Griechenland, Spanien, Italien, Zypern, Malta und Portugal werden ermächtigt, Ausnahmen zuzulassen von:
a)
Artikel 4 Absatz 1 der Richtlinie 2000/29/EG hinsichtlich des in ihrem Anhang III Teil A Nummer 10 genannten Verbots;
b)
Artikel 5 Absatz 1 und Artikel 13 Absatz 1 Ziffer i dritter Gedankenstrich der Richtlinie 2000/29/EG hinsichtlich der in ihrem Anhang IV Teil A Abschnitt I Nummern 25.2 und 25.3 genannten besonderen Anforderungen.
(2) Die Ermächtigung zur Zulassung von Ausnahmen gemäß Absatz 1 gilt für:
a)
Pflanzkartoffeln der Sorten „Atlantic“, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ und „Shepody“ mit Ursprung in den Provinzen New Brunswick und Prince-Edward-Island in Kanada (im Folgenden „die Pflanzkartoffeln“);
b)
Pflanzkartoffeln, die zusätzlich zu den Anforderungen der Anhänge I, II und IV der Richtlinie 2000/29/EG die in den Artikeln 2 und 13 genannten Bedingungen erfüllen;
c)
die Kartoffelvermarktungsperioden vom 1. Dezember bis zum 31. März jedes Jahres bis zum 31. März 2014.
Artikel 2
(1) In den Provinzen New Brunswick oder Prince-Edward-Island sind die Pflanzkartoffeln auf Feldern in einem Gebiet erzeugt worden, das den Voraussetzungen in den Absätzen 2 bis 9 genügt, unabhängig davon, ob sie von innerhalb oder außerhalb des Gebiets niedergelassenen Erzeugern bewirtschaftet werden.
(2) Das Gebiet wurde von der „Canadian Food Inspection Agency“ amtlich als frei vom Kartoffel-Spindelknollenviroid und von Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (im Folgenden „Clavibacter michiganensis“) anerkannt.
Hinsichtlich Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita und Epitrix tuberis werden die Pflanzkartoffeln gebürstet, damit alle diese gegebenenfalls vorhandenen Schadorganismen physisch entfernt und die Knollen von Erde befreit werden.
(3) Das Gebiet umfasst
a)
entweder Felder, die mindestens drei verschiedenen Kartoffelzuchtbetrieben gehören oder von mindestens drei verschiedenen Kartoffelzuchtbetrieben gepachtet sind, oder
b)
eine Fläche von mindestens vier Quadratkilometern, die vollständig von Wasser oder von Feldern umgeben ist, auf denen die in Absatz 2 genannten Schadorganismen in den vorangegangenen drei Jahren nicht aufgetreten sind.
(4) Alle in diesem Gebiet erzeugten Kartoffeln stammen in erster Nachkommenschaft unmittelbar von Pflanzkartoffeln der Klassen „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ oder „Elite IV“, die in Betrieben erzeugt wurden, die zur Erzeugung von Pflanzkartoffeln der Klasse „Pre-elite“ oder „Elite I“ qualifiziert sind, und die entweder amtliche Betriebe sind oder zu diesem Zweck amtlich beauftragt sind und überwacht werden.
(5) Die auf die Erzeugung von nicht endgültig als Pflanzkartoffeln zertifizierten Pflanzkartoffeln entfallende Fläche beträgt höchstens ein Fünftel der zur Zertifizierung vorgesehenen Gesamtfläche.
(6) Systematische und repräsentative jährliche Kontrollen einschließlich entsprechender Laboranalysen, die von den zuständigen kanadischen Behörden zumindest in den letzten fünf Jahren unter geeigneten Bedingungen zum Nachweis von Kartoffel-Spindelknollenviroid und Clavibacter michiganensis auf allen in diesem Gebiet gelegenen Kartoffelfeldern und an den dort geernteten Kartoffeln durchgeführt wurden, haben keine positiven Befunde oder sonstige Anzeichen erbracht, die einer Anerkennung als schadorganismusfreies Gebiet entgegenstehen könnten.
(7) Unmittelbar vor der Ausfuhr wurden die Pflanzkartoffeln bei geeigneter amtlicher Untersuchung als frei von Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita, Epitrix tuberis und deren Symptomen sowie als frei von Erde befunden.
(8) Es wurden rechtliche, verwaltungstechnische oder andere Vorkehrungen getroffen, die gewährleisten, dass
a)
keine Kartoffeln, die aus anderen als den als frei von Kartoffel-Spindelknollenviroid und Clavibacter michiganensis anerkannten Gebieten Kanadas oder aus Ländern stammen, in denen die betreffenden Schadorganismen bekannterweise auftreten, in dieses Gebiet verbracht werden können;
b)
weder die aus diesem Gebiet stammenden Kartoffeln noch die dort verwendeten Behältnisse, Verpackungsmaterialien, Fahrzeuge, Umschlags-, Sortier- und Aufbereitungsanlagen mit Kartoffeln, die aus anderen als den als schadorganismusfrei anerkannten Gebieten stammen, oder mit Behältnissen, Verpackungsmaterialien, Fahrzeugen, Umschlags-, Sortier- und Aufbereitungsanlagen, die in anderen als den als schadorganismusfrei anerkannten Gebieten verwendet werden, in Berührung gebracht werden können.
(9) Vor der Einfuhr der Pflanzkartoffeln in die Union übermittelt die „Canadian Food Inspection Agency“ der Kommission ein vollständiges Verzeichnis der als von den in Absatz 2 genannten Schadorganismen frei anerkannten Gebiete sowie einen jährlich auf den neuesten Stand gebrachten Bericht über den Gesundheitsstatus der Pflanzkartoffelerzeugung des Vorjahres.
Artikel 3
Die Pflanzkartoffeln werden von den zuständigen kanadischen Behörden amtlich als Pflanzkartoffeln zertifiziert, die mindestens die für die Klasse „Foundation“ festgelegten Bedingungen erfüllen.
Artikel 4
(1) Von jeder Partie, die zur Ausfuhr in die Union bestimmt ist, werden amtliche Proben von mindestens 200 Pflanzkartoffelknollen je Partie von höchstens 25 Tonnen genommen.
(2) Eine Partie darf nur aus Pflanzkartoffelknollen einer einzigen Sorte und Klasse bestehen, die in einem einzigen Betrieb erzeugt worden sind und dieselbe Bezugsnummer tragen.
(3) Die Proben werden von amtlichen Laboratorien auf etwaigen Befall mit Clavibacter michiganensis untersucht. Die gesamte Probe wird nach dem Verfahren zur Ermittlung und Identifizierung von Clavibacter michiganensis in Chargen von Pflanzkartoffelknollen gemäß der Richtlinie 93/85/EWG des Rates (3) untersucht.
Artikel 5
Für Pflanzkartoffeln, die zur Ausfuhr in die Union bestimmt sind, wurden rechtliche, verwaltungstechnische oder andere Vorkehrungen getroffen, die Folgendes gewährleisten:
a)
eine direkte Überwachung und Kontrolle durch die „Canadian Food Inspection Agency“ bei
i)
der Probenahme, d. h. Entnahme, Beschriftung und Versiegeln der Probe;
ii)
der Etikettierung durch angemessene Verfahren zur Nachweisführung, damit gewährleistet ist, dass für jede Pflanzkartoffelpartie in allen in die Union gelieferten Sendungen ein nummeriertes Etikett verwendet wird, das getrennt von den Zertifizierungsetiketten auf die Säcke aufgenäht wird;
iii)
der Verwendung des richtigen Farbcodes des Einführers im Einfuhrmitgliedstaat.
b)
Zum Zeitpunkt des Beladens des Schiffes werden jeweils zwei versiegelte Säcke Pflanzkartoffeln jeder in die Union verschifften Partie zurückbehalten und unter der Überwachung und Kontrolle der „Canadian Food Inspection Agency“ mindestens so lange gelagert, bis die vollständigen Ergebnisse der in Artikel 10 genannten Untersuchungen vorliegen.
c)
Die Partien werden bei jedem Vorgang einschließlich Beförderung mindestens so lange getrennt gehalten, bis sie an die Räumlichkeiten der in Artikel 7 genannten Einführer geliefert worden sind.
Artikel 6
(1) Das erforderliche Pflanzengesundheitszeugnis wird für jede Sendung getrennt ausgestellt, sobald die betreffenden Prüfer festgestellt haben, dass keine der Untersuchungen gemäß Artikel 4 einen Verdacht auf Befall der Sendung mit Clavibacter michiganensis erbracht bzw. bei keiner der Untersuchungen ein Befall nachgewiesen wurde und dass insbesondere die Untersuchung anhand der IF-Methode negativ ausgefallen ist.
(2) Das Pflanzengesundheitszeugnis enthält unter der Rubrik „Zusätzliche Erklärung“ folgende Angaben:
a)
Bestätigung, dass die Voraussetzungen nach den Artikeln 2, 3 und 4 erfüllt sind und, sofern Artikel 2 Absatz 2 Unterabsatz 2 zutrifft, ausdrückliche Bestätigung, dass die Saatkartoffeln gemäß dieser Bestimmung gebürstet wurden;
b)
Name(n) des/der Pflanzkartoffelerzeugerbetriebe(s);
c)
Zertifizierungsnummern der Pflanzkartoffeln;
d)
Name des Gebiets gemäß Artikel 2;
e)
Name des Betriebs gemäß Artikel 2 Absatz 4 und
f)
Zahl der Säcke.
(3) Unter „Besondere Merkmale“ enthält das Pflanzengesundheitszeugnis den Farbcode der einzelnen Einführer im Einfuhrmitgliedstaat sowie die Einzelheiten des für jede Pflanzkartoffelpartie jeder Sendung verwendeten nummerierten Etiketts.
(4) Unterlagen, die dem Pflanzengesundheitszeugnis als Anlage beigefügt sind, müssen sich hinsichtlich Bezeichnung und Menge der Pflanzkartoffeln auf genau dieses Zeugnis beziehen.
Artikel 7
(1) Der Einführer meldet jede Einfuhr einer Pflanzkartoffelsendung in die Union vorab rechtzeitig den zuständigen amtlichen Stellen des betreffenden Mitgliedstaats gemäß Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe g der Richtlinie 2000/29/EG mit folgenden Angaben:
a)
Sorte der Pflanzkartoffeln;
b)
Menge;
c)
geplanter Zeitpunkt der Einfuhr;
d)
Namen und Anschriften der Betriebe der Einführer der Pflanzkartoffeln und der gemäß Artikel 1 der Richtlinie 93/50/EWG der Kommission (4) registrierten Erzeuger oder Sammel- oder Versandstellen.
Der betreffende Mitgliedstaat übermittelt diese Angaben und jede spätere Änderung unverzüglich der Kommission.
(2) Zum Zeitpunkt der Einfuhr bestätigt der Einführer die in der Meldung gemäß Absatz 1 enthaltenen Angaben gegenüber den zuständigen amtlichen Stellen des betreffenden Mitgliedstaats.
Artikel 8
Die Pflanzkartoffeln dürfen nur über folgende Häfen in die Union verbracht werden:
a)
Aveiro;
b)
Lissabon;
c)
Porto;
d)
Genua;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Neapel;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaca;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Piräus.
Artikel 9
Die Kontrollen gemäß Artikel 13 Absatz 1 der Richtlinie 2000/29/EG werden von den zuständigen amtlichen Stellen durchgeführt.
Die Kommission legt fest, inwieweit die in Artikel 21 Absatz 3 dritter Gedankenstrich dieser Richtlinie genannten Untersuchungen in das Untersuchungsprogramm nach Artikel 21 Absatz 5 Unterabsatz 5 derselben Richtlinie aufgenommen werden.
Die zuständigen amtlichen Stellen und gegebenenfalls die in Artikel 21 Absatz 1 Unterabsatz 1 genannten Sachverständigen überprüfen die Betriebe der Einführer, um die aus Kanada eingeführten Mengen, die Farbcodes, die nummerierten Etiketten der Pflanzkartoffeln und deren Bestimmung als Pflanzgut in den gemäß Artikel 1 der Richtlinie 93/50/EWG registrierten Betrieben zu bestätigen.
Artikel 10
(1) Zur amtlichen Untersuchung auf Clavibacter michiganensis nach dem in der Richtlinie 93/85/EWG festgelegten Verfahren zum Nachweis dieses Schadorganismus entnehmen die zuständigen amtlichen Stellen der Einfuhrmitgliedstaaten eine Probe von mindestens 200 Knollen je Partie von höchstens 25 Tonnen aus jeder nach dieser Entscheidung einzuführenden Partie abgepackter Pflanzkartoffeln.
(2) Die Pflanzkartoffelpartien werden getrennt unter amtlicher Überwachung gelagert und dürfen erst in Verkehr gebracht und verwendet werden, wenn festgestellt worden ist, dass bei den Untersuchungen nach Absatz 1 weder ein Verdacht auf Befall mit Clavibacter michiganensis aufgetreten ist noch ein Befall nachgewiesen wurde. Es dürfen nur so viele Pflanzkartoffeln eingeführt werden, wie in den für deren Untersuchung zur Verfügung stehenden Einrichtungen bewältigt werden können.
(3) Die Proben gemäß Absatz 1 werden für die Nachuntersuchung durch andere Mitgliedstaaten bereitgehalten. Die zuständigen amtlichen Stellen eines Mitgliedstaats, der die betreffende Ausnahme in Anspruch nimmt, unterrichten die Kommission bis zum 15. April jedes Kalenderjahres, in dem Einfuhren stattfinden, damit diese Nachuntersuchung durchgeführt und protokolliert werden kann.
(4) Jede Sendung wird auf Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita und Epitrix tuberis untersucht, damit bestätigt wird, dass die Pflanzkartoffeln frei von diese Schadorganismen, von deren Symptomen und von Erde sind.
Artikel 11
Die Pflanzkartoffeln dürfen nur in Betrieben im Einfuhrmitgliedstaat gepflanzt werden, deren Name und Anschrift festgestellt werden können. Diese Beschränkung gilt allerdings nicht für Endverbraucher, die die eingeführten Pflanzkartoffeln anpflanzen, oder für Verwender, die diese nur auf dem örtlichen Markt verkaufen.
Die in diesen Betrieben aus den Pflanzkartoffeln erzeugten Kartoffeln müssen entsprechend verpackt und etikettiert werden; auf der Verpackung muss die Nummer des gemäß der Richtlinie 93/50/EWG registrierten Betriebs sowie der kanadische Ursprung der verwendeten Pflanzkartoffeln angegeben werden. Diese Kartoffeln dürfen innerhalb der Mitgliedstaaten erst verbracht werden, nachdem die zuständigen amtlichen Stellen dies unter Berücksichtigung der Ergebnisse der Untersuchungen gemäß Artikel 12 genehmigt haben.
Artikel 12
In der auf die Einfuhr der Pflanzkartoffeln folgenden Pflanzsaison untersuchen die zuständigen amtlichen Stellen in den gemäß der Richtlinie 93/50/EWG registrierten bzw. den in Artikel 11 genannten Betrieben zu geeigneten Zeitpunkten einen angemessenen Anteil der Kartoffelpflanzen.
Artikel 13
Kartoffeln, die aus den gemäß diesem Beschluss eingeführten Pflanzkartoffeln erzeugt wurden, dürfen
a)
nicht als Pflanzkartoffeln zertifiziert werden und
b)
nur als Speisekartoffeln verwendet werden.
Artikel 14
Die Einfuhrmitgliedstaaten unterrichten die übrigen Mitgliedstaaten und die Kommission mit der Meldung nach Artikel 7 Absatz 1 von jeder Inanspruchnahme der Ausnahmeregelungen gemäß diesem Beschluss.
Die Einfuhrmitgliedstaaten melden der Kommission und den übrigen Mitgliedstaaten bis zum 1. Juni jedes Kalenderjahres, in dem Einfuhren stattfinden, die gemäß diesem Beschluss eingeführten Mengen an Pflanzkartoffeln (mit den betreffenden Partien bzw. Sendungen) und übermitteln einen ausführlichen technischen Bericht über die amtliche Untersuchung gemäß Artikel 10.
Haben die Mitgliedstaaten amtliche Untersuchungen an den Proben gemäß Artikel 10 durchgeführt, so sind die ausführlichen technischen Berichte darüber den übrigen Mitgliedstaaten und der Kommission ebenfalls bis zum 1. Juni jedes Kalenderjahres zu übermitteln.
Die Kommission erhält eine Kopie von jedem Pflanzengesundheitszeugnis.
Artikel 15
Die Ermächtigung zur Zulassung von Ausnahmen gemäß Artikel 1 wird vor dem 31. März 2014 widerrufen, wenn
a)
die Bestimmungen der Artikel 2 bis 13
i)
die Einschleppung der in Artikel 2 genannten Schadorganismen in die Union nicht verhindern konnten oder
ii)
nicht eingehalten worden sind;
b)
sich Anhaltspunkte für ein nicht ordnungsgemäßes Funktionieren des Konzepts der „schadorganismusfreien Gebiete“ in Kanada ergeben.
Artikel 16
Dieser Beschluss ist an die Hellenische Republik, das Königreich Spanien, die Italienische Republik, die Republik Zypern, die Republik Malta und die Portugiesische Republik gerichtet.
Brüssel, den 28. November 2011