NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 420/2011
ze dne 29. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity kontaminujících látek v řadě potravin.
(2)
Vzhledem k různícím se výkladům ohledně části krabů, která má být analyzována za účelem porovnání s maximálním limitem kadmia, by proto mělo být vyjasněno, že maximální limit kadmia v korýších stanovený v příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se vztahuje na svalovinu z koncových částí (končetin a klepet) a břicha. V případě krabů a krabům příbuzných korýšů se maximální limit vztahuje pouze na koncové části. Toto vymezení vylučuje jiné části korýšů, jako například hlavohruď kraba a nepoživatelné části (krunýř, ocas). Hlavohruď zahrnuje trávicí orgány (hepatopankreas), o nichž se ví, že obsahují vysoké hladiny kadmia. Vzhledem k tomu, že je možné, že spotřebitelé v některých členských státech jedí části hlavohrudi pravidelně, mohlo by být vhodné vydat na úrovni členského státu doporučení pro spotřebitele, že za účelem snížení expozice kadmiu je vhodné omezit konzumaci těchto částí. Informativní poznámka k této věci byla zveřejněna na internetové stránce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele Evropské komise (3).
(3)
V zájmu jednotnosti by část korýšů, na niž se vztahují maximální limity, měla být odpovídajícím způsobem upravena v případě ostatních kontaminujících látek (olovo, rtuť, dioxiny a PCB a polycyklické aromatické uhlovodíky).
(4)
Mlži, jako slávky zelenoústé a ústřice, mohou akumulovat kadmium obdobně jako mořské řasy. Vzhledem k tomu, že se prášek ze slávky zelenoústé a ústřicový prášek, stejně jako sušené mořské řasy, prodávají jako doplňky stravy, maximální limit pro kadmium v sušených mlžích by měl být stejný jako limit, který je v současnosti stanoven pro sušené mořské řasy a výrobky získané z mořských řas.
(5)
Ustanovení týkající se košťálové zeleniny listové by měla být sladěna s ustanoveními pro ostatní druhy listové zeleniny. Košťálová zelenina listová by proto měla být vyňata ze standardního maximálního limitu pro kadmium v položce „zelenina a ovoce“ v bodě 3.2.15 a měla by být vložena do bodu 3.2.17.
(6)
Standardní maximální limity pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině nejsou reálné pro mořské řasy, které mohou přirozeně obsahovat vyšší hladiny. Mořské řasy by proto měly být vyňaty ze standardních maximálních limitů pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině (body 3.1.10 a 3.2.15). Mělo by být shromážděno větší množství údajů o výskytu, aby bylo možné rozhodnout o potřebě stanovit specifické reálnější maximální limity pro olovo a kadmium v mořských řasách.
(7)
Existují určité nesrovnalosti v názvech potravin/skupin produktů v nařízení (ES) č. 1881/2006 a v názvech potravin / skupin produktů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (4). Protože nařízení (ES) č. 1881/2006 odkazuje na skupinu produktů uvedenou v nařízení (ES) č. 396/2005, měly by tyto názvy odpovídat uvedenému nařízení.
(8)
Je namístě aktualizovat ustanovení o monitorování a předkládání zpráv s přihlédnutím k novým doporučením o monitorování ethylkarbamátu (5), perfluoralkylovaných látek (6) a akrylamidu (7). Vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 2006/504/ES (8) bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1152/2009 (9), měl by být odkaz na rozhodnutí 2006/504/ES nahrazen odkazem na nařízení (ES) č. 1152/2009. Mělo by být navíc vyjasněno, jaké údaje se předávají Komisi a jaké úřadu EFSA.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
Článek 9 se mění takto:
a)
Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených šetření a informace o pokroku při používání preventivních opatření pro zamezení kontaminace ochratoxinem A, deoxynivalenolem, zearalenonem, fumonisiny B1 a B2, T-2 a HT-2 toxinem. Komise dá tyto výsledky k dispozici členským státům. Související údaje o výskytu se předávají úřadu EFSA.
3. Členské státy předávají Komisi zprávy o zjištěních týkajících se aflatoxinů získaných podle nařízení Komise (ES) č. 1152/2009 (10). Členské státy by měly předávat úřadu EFSA zprávy o zjištěních týkajících se furanu, ethylkarbamátu, perfluoralkylovaných látek a akrylamidu, získaných podle doporučení Komise 2007/196/ES (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) a 2010/307/EU (14).
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Případné údaje o výskytu kontaminujících látek shromážděné členskými státy by měly být předávány také úřadu EFSA.“
2)
Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. dubna 2011.
VERORDNUNG (EU) Nr. 420/2011 DER KOMMISSION
vom 29. April 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission vom 19. Dezember 2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln (2) sind Höchstgehalte für Kontaminanten in einer Reihe von Lebensmitteln festgelegt.
(2)
In Anbetracht der unterschiedlichen Auslegungen im Hinblick darauf, welcher Teil von Krabben für den Vergleich mit dem Höchstgehalt für Cadmium zu untersuchen ist, sollte klargestellt werden, dass der im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 festgelegte Höchstgehalt für Cadmium in Krebstieren für das Muskelfleisch der Extremitäten (Beine und Scheren) und des Hinterleibes gilt. Bei Krabben und krabbenartigen Krebstieren gilt der Höchstgehalt nur für das Fleisch der Extremitäten. Andere Teile von Krebstieren, wie der Cephalothorax von Krabben und nicht essbare Teile (Panzer, Schwanz) sind in diesem Sinne also ausgeschlossen. Der Cephalothorax enthält die Verdauungsorgane (das Hepatopankreas), die bekanntermaßen hohe Mengen an Cadmium enthalten. Da Verbraucher in einigen Mitgliedstaaten möglicherweise regelmäßig Teile des Cephalothorax verzehren, wäre es angebracht, dass die Mitgliedstaaten den Verbrauchern empfehlen, diese Teile nur in Maßen zu genießen, um die Belastung durch Cadmium zu verringern. Ein Vermerk zu diesem Thema ist auf der Website der Europäischen Kommission, Generaldirektion Gesundheit und Verbraucher (3), abrufbar.
(3)
Aus Gründen der Einheitlichkeit sollte auch für andere Kontaminanten (Blei, Quecksilber, Dioxine und PCB sowie polyzyklische aromatische Kohlenwasserstoffe) entsprechend neu festgelegt werden, für welche Teile von Krebstieren die Höchstgehalte gelten.
(4)
In Muscheln wie Grünschalmuscheln und Austern kann sich Cadmium wie in Seetang anreichern. Da aus Grünschalmuscheln und Austern hergestelltes Pulver wie getrockneter Seetang als Nahrungsergänzungsmittel verkauft wird, sollte für getrocknete Muscheln der gleiche Höchstgehalt für Cadmium gelten, der gegenwärtig für getrockneten Seetang und daraus gewonnene Erzeugnisse festgelegt ist.
(5)
Die Bestimmungen für Blattkohl sollten an die für andere Blattgemüse geltenden angepasst werden. Für Blattkohl sollte daher nicht der unter Nummer 3.2.15 für „Gemüse und Früchte“ aufgeführte Standardhöchstgehalt für Cadmium gelten, sondern vielmehr der unter Nummer 3.2.17 aufgeführte.
(6)
Die Standardhöchstgehalte für Cadmium und Blei in Früchten und Gemüse sind für Seetang unrealistisch, da sich in diesem auf natürlichem Wege höhere Mengen anreichern können. Für Seetang sollten daher die Standardhöchstgehalte für Blei und Cadmium in Früchten und Gemüse (Nummer 3.1.10 bzw. 3.2.15) nicht gelten. Über das Vorkommen sollten weitere Daten erhoben werden, damit entschieden werden kann, ob für Seetang spezifische, realistische Höchstgehalte für Blei und Cadmium festgelegt werden müssen.
(7)
Die in der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 verwendeten Bezeichnungen von Lebensmitteln/Produktgruppen stimmen nicht vollständig mit den in der Verordnung (EG) Nr. 396/2005 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Februar 2005 über Höchstgehalte an Pestizidrückständen in oder auf Lebens- und Futtermitteln pflanzlichen und tierischen Ursprungs und zur Änderung der Richtlinie 91/414/EWG des Rates (4) aufgeführten Lebensmitteln/Produktgruppen überein. Da in der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 auf die in der Verordnung (EG) Nr. 369/2005 aufgeführten Produktgruppen verwiesen wird, sollten die Bezeichnungen ersterer an die letzterer angepasst werden.
(8)
Die Bestimmungen über die Überwachung und Berichterstattung sollten aktualisiert werden, um jüngsten Empfehlungen im Hinblick auf die Überwachung von Ethylcarbamat (5), perfluorierten Alkylsubstanzen (6), Acrylamid (7) und Rechnung zu tragen. Da die Entscheidung 2006/504/EG der Kommission (8) aufgehoben und durch die Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 der Kommission (9) ersetzt worden ist, sollte der Verweis auf die Entscheidung 2006/504/EG durch einen Verweis auf die Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 ersetzt werden. Außerdem sollte klargestellt werden, welche Daten an die Kommission und welche an die EFSA übermittelt werden.
(9)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 9 wird wie folgt geändert:
a)
Die Absätze 2 und 3 erhalten folgende Fassung:
„(2) Die Mitgliedstaaten und die interessierten Kreise übermitteln der Kommission jährlich die Ergebnisse der durchgeführten Untersuchungen und teilen mit, welche Fortschritte bei der Anwendung von Vorbeugungsmaßnahmen zur Vermeidung der Kontamination mit Ochratoxin A, Deoxynivalenol, Zearalenon, Fumonisin B1 und B2 sowie T-2- und HT-2-Toxin gemacht wurden. Die Kommission macht den Mitgliedstaaten diese Ergebnisse zugänglich. Die entsprechenden Daten über das Vorkommen sind der EFSA zu übermitteln.
(3) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission ihre Ergebnisse in Bezug auf Aflatoxine gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 der Kommission (10) mit. Ergebnisse in Bezug auf Furan, Ethylcarbamat, perfluorierte Alkylsubstanzen und Acrylamid gemäß den Empfehlungen 2007/196/EC (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) und 2010/307/EU (14) der Kommission sind an die EFSA zu übermitteln.
b)
Folgender Absatz 4 wird angefügt:
„(4) Von den Mitgliedstaaten erhobene Daten über das Vorkommen von Kontaminanten sind gegebenenfalls auch an die EFSA zu übermitteln.“
2.
Der Anhang wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 29. April 2011