PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2012,
kterým se stanoví druhá skupina regionů pro zahájení provozu Vízového operačního systému (VIS)
(oznámeno pod číslem C(2012) 2505)
(2012/274/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (1), a zejména na čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 48 nařízení (ES) č. 767/2008 stanoví postupné uvádění VIS do provozu. Rozhodnutím 2010/49/ES stanovila Komise první regiony pro zahájení provozu VIS (2). Vzhledem k zahájení provozu VIS dne 11. října 2011 je nutné určit druhou skupinu regionů, kde budou údaje, které mají být zpracovávány ve VIS, včetně fotografií a daktyloskopických údajů, shromažďovány a přenášeny do VIS v případě všech žádostí o víza předložených v dotčeném regionu.
(2)
Podle ustanovení čl. 48 odst. 4 nařízení (ES) č. 767/2008 se pořadí regionů pro zavádění VIS stanoví na základě těchto kritérií: nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví, ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států a proveditelnost shromažďování biometrických údajů ze všech míst v daném regionu.
(3)
Komise posoudila různé regiony s přihlédnutím k různým prvkům: v případě prvního kritéria k průměrné míře zamítnutých žádostí o víza a odepření vstupu a k podílu státních příslušníků třetí země, u nichž byl odhalen neoprávněný pobyt na území daných členských států; u druhého kritéria k hodnocení ohrožení provedenému Europolem; a u třetího kritéria ke skutečnosti, že se od doby přijetí rozhodnutí 2010/49/ES ve všech regionech světa zvýšila konzulární přítomnost nebo zastoupení.
(4)
Podle tohoto posouzení by dalšími regiony, kde by mělo být zahájeno shromažďování a přenos vízových údajů do VIS pro všechny žádosti o víza, měly být: západní Afrika, střední Afrika, východní Afrika, jižní Afrika, Jižní Amerika, střední Asie, jihovýchodní Asie.
(5)
Okupované palestinské území bylo z regionu Blízkého východu vyjmuto ustanoveními rozhodnutí 2010/49/ES kvůli technickým obtížím, které by mohly vyvstat při vybavování dotčených konzulárních úřadů. Aby nedocházelo k mezerám v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a v ochraně vnitřní bezpečnosti a s přihlédnutím k době, jež zbývá členským státům k vyřešení technických obtíží, by okupované palestinské území mělo být jedenáctým regionem, kde by mělo být zahájeno shromažďování a přenos vízových údajů do VIS pro všechny žádosti o víza.
(6)
Datum zahájení provozu v každém z těchto regionů stanoví Komise podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008.
(7)
Pro stanovení dalších regionů by měla být v pozdější fázi přijata následná rozhodnutí na základě dalšího a aktualizovaného posouzení těchto dalších regionů jednak v souladu s příslušnými kritérii, a jednak na základě zkušeností s prováděním systému v regionech definovaných rozhodnutím 2010/49/ES a tímto rozhodnutím.
(8)
Protože nařízení o VIS navazuje na schengenské acquis, Dánsko oznámilo provedení nařízení o VIS ve svém vnitrostátním právu v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto rozhodnutí pro Dánsko závazné.
(9)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (3). Rozhodnutí proto není pro Spojené království závazné ani použitelné.
(10)
Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4). Rozhodnutí proto není pro Irsko závazné ani použitelné.
(11)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (6).
(12)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (8).
(13)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (9).
(14)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(15)
Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, je toto rozhodnutí aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(16)
Opatření upravená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 51 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (10),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Regiony, kde má být v návaznosti na regiony určené rozhodnutí 2010/49/ES zahájeno shromažďování a přenos údajů do Vízového informačního systému (VIS) podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008, jsou následující:
-
Čtvrtý region:
-
Benin,
-
Burkina Faso,
-
Kapverdy,
-
Pobřeží slonoviny,
-
Gambie,
-
Ghana,
-
Guinea,
-
Guinea-Bissau,
-
Libérie,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigérie,
-
Senegal,
-
Sierra Leone,
-
Togo.
-
Pátý region:
-
Burundi,
-
Kamerun,
-
Středoafrická republika,
-
Čad,
-
Kongo,
-
Demokratická republika Kongo,
-
Rovníková Guinea,
-
Gabon,
-
Rwanda,
-
Svatý Tomáš a Princův ostrov.
-
Šestý region:
-
Komory,
-
Džibutsko,
-
Eritrea,
-
Etiopie,
-
Keňa,
-
Madagaskar,
-
Mauricius,
-
Seychely,
-
Somálsko,
-
Jižní Súdán,
-
Súdán,
-
Tanzanie,
-
Uganda.
-
Sedmý region:
-
Angola,
-
Botswana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mosambik,
-
Namibie,
-
Jižní Afrika,
-
Svazijsko,
-
Zambie,
-
Zimbabwe.
-
Osmý region:
-
Argentina,
-
Bolívie,
-
Brazílie,
-
Chile,
-
Kolumbie,
-
Ekvádor,
-
Paraguay,
-
Peru,
-
Uruguay,
-
Venezuela.
-
Devátý region:
-
Kazachstán,
-
Kyrgyzstán,
-
Tádžikistán,
-
Turkmenistán,
-
Uzbekistán.
-
Desátý region:
-
Brunej,
-
Barma/Myanmar,
-
Kambodža,
-
Indonésie,
-
Laos,
-
Malajsie,
-
Filipíny,
-
Singapur,
-
Thajsko,
-
Vietnam.
-
Jedenáctý region:
okupované palestinské území.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarsku, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice a Švédskému království.
V Bruselu dne 24. dubna 2012.
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 24. April 2012
zur Bestimmung der zweiten Gruppe von Regionen, in denen das Visa-Informationssystem (VIS) in Betrieb genommen wird
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2012) 2505)
(2012/274/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 767/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 9. Juli 2008 über das Visa-Informationssystem (VIS) und den Datenaustausch zwischen den Mitgliedstaaten über Visa für einen kurzfristigen Aufenthalt (VIS-Verordnung) (1), insbesondere auf Artikel 48 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach Artikel 48 der Verordnung (EG) Nr. 767/2008 erfolgt die Inbetriebnahme des VIS schrittweise. In ihrer Entscheidung 2010/49/EG (2) bestimmte die Kommission die ersten Regionen, in denen das VIS in Betrieb genommen wird. Da das VIS am 11. Oktober 2011 in Betrieb genommen wurde, muss eine zweite Gruppe von Regionen bestimmt werden, in denen bei sämtlichen Visumanträgen der betreffenden Region mit der Erhebung der mit dem VIS zu verarbeitenden Daten einschließlich Lichtbildern und Fingerabdrücken und deren Übermittlung an das VIS begonnen wird.
(2)
Nach Artikel 48 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 767/2008 bestimmt sich die Reihenfolge der Regionen, in denen das VIS in Betrieb genommen wird, anhand der folgenden Kriterien: Risiko irregulärer Immigration, Gefahren für die innere Sicherheit der Mitgliedstaaten und Durchführbarkeit der Erfassung biometrischer Daten an allen Orten der betreffenden Region.
(3)
Die Kommission hat eine Beurteilung der verschiedenen Regionen vorgenommen, wobei sie beim ersten Kriterium Aspekte wie die durchschnittlichen Zahlen der abgelehnten Visumanträge, die Zahlen der Einreiseverbote und die Zahlen der aufgespürten irregulär im Gebiet der Mitgliedstaaten anwesenden Drittstaatsangehörigen berücksichtigt hat, beim zweiten Kriterium eine Bewertung der Bedrohungslage durch Europol und beim dritten Kriterium den Umstand, dass seit Annahme der Entscheidung 2010/49/EG in allen Regionen weltweit zusätzliche Konsulate oder Vertretungen eingerichtet wurden.
(4)
Dieser Beurteilung zufolge sollten die weiteren Regionen, in denen bei sämtlichen Visumanträgen mit der Erhebung von Visumdaten und deren Übermittlung an das VIS begonnen werden sollte, Westafrika, Zentralafrika, Ostafrika, südliches Afrika, Südamerika, Zentralasien und Südostasien sein.
(5)
Die besetzten palästinensischen Gebiete wurden von der in der Entscheidung 2010/49/EG erfassten Region Naher Osten ausgenommen, da in diesen Gebieten technische Probleme bei der Ausstattung der betreffenden konsularischen Vertretungen oder Büros auftreten könnten. Um bei der Bekämpfung der irregulären Einwanderung und beim Schutz der inneren Sicherheit alle Lücken zu schließen und unter Berücksichtigung der Zeit, die den Mitgliedstaaten bleibt, um die technischen Probleme zu lösen, sollten die besetzten palästinensischen Gebiete die elfte Region sein, in der bei sämtlichen Visumanträgen mit der Erhebung von Visumdaten und deren Übermittlung an das VIS begonnen werden sollte.
(6)
Der Zeitpunkt der Inbetriebnahme in jeder dieser Regionen ist von der Kommission gemäß Artikel 48 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 767/2008 festzulegen.
(7)
Die Beschlüsse zur Bestimmung der übrigen Regionen sollten zu einem späteren Zeitpunkt auf der Grundlage einer weiteren aktualisierten Beurteilung dieser anderen Regionen anhand der einschlägigen Kriterien und der Erfahrungen mit der Umsetzung in den mit der Entscheidung 2010/49/EG und dem vorliegenden Beschluss bestimmten Regionen gefasst werden.
(8)
Da die VIS-Verordnung eine Weiterentwicklung des Schengen-Besitzstands darstellt, hat Dänemark gemäß Artikel 5 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft beigefügten Protokolls über die Position Dänemarks mitgeteilt, dass es die VIS-Verordnung in innerstaatliches Recht umgesetzt hat. Dänemark ist daher völkerrechtlich zur Umsetzung dieses Beschlusses verpflichtet.
(9)
Dieser Beschluss stellt eine Weiterentwicklung von Bestimmungen des Schengen-Besitzstands dar, an denen sich das Vereinigte Königreich gemäß dem Beschluss 2000/365/EG des Rates vom 29. Mai 2000 zum Antrag des Vereinigten Königreichs Großbritannien und Nordirland, einzelne Bestimmungen des Schengen-Besitzstands auf sie anzuwenden (3), nicht beteiligt. Das Vereinigte Königreich ist daher weder an diesen Beschluss gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet.
(10)
Dieser Beschluss stellt eine Weiterentwicklung von Bestimmungen des Schengen-Besitzstands dar, an denen sich Irland gemäß dem Beschluss 2002/192/EG des Rates vom 28. Februar 2002 zum Antrag Irlands auf Anwendung einzelner Bestimmungen des Schengen-Besitzstands auf Irland (4) nicht beteiligt. Irland ist daher weder an diesen Beschluss gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet.
(11)
Für Island und Norwegen stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Übereinkommens zwischen dem Rat der Europäischen Union sowie der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung der beiden letztgenannten Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (5) dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe B des Beschlusses 1999/437/EG des Rates (6) zum Erlass bestimmter Durchführungsvorschriften zu jenem Übereinkommen genannten Bereich gehören.
(12)
Für die Schweiz stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Abkommens zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über die Assoziierung der Schweizerischen Eidgenossenschaft bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (7) dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe B des Beschlusses 1999/437/EG in Verbindung mit Artikel 3 des Beschlusses 2008/146/EG des Rates (8) genannten Bereich gehören.
(13)
Für Liechtenstein stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Protokolls zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft, der Schweizerischen Eidgenossenschaft und dem Fürstentum Liechtenstein über den Beitritt des Fürstentums Liechtenstein zu dem Abkommen zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über die Assoziierung der Schweizerischen Eidgenossenschaft bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe B des Beschlusses 1999/437/EG in Verbindung mit Artikel 3 des Beschlusses 2011/350/EU des Rates (9) genannten Bereich gehören.
(14)
Für Zypern stellt dieser Beschluss einen auf dem Schengen-Besitzstand aufbauenden oder anderweitig mit ihm zusammenhängenden Rechtsakt im Sinne des Artikels 3 Absatz 2 der Beitrittsakte von 2003 dar.
(15)
Für Bulgarien und Rumänien stellt dieser Beschluss einen auf dem Schengen-Besitzstand aufbauenden oder anderweitig damit zusammenhängenden Rechtsakt im Sinne des Artikels 4 Absatz 2 der Beitrittsakte von 2005 dar.
(16)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses, der mit Artikel 51 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. Dezember 2006 über die Einrichtung, den Betrieb und die Nutzung des Schengener Informationssystems der zweiten Generation (SIS II) (10) eingesetzt wurde -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Nach den in der Entscheidung 2010/49/EG bestimmten Regionen wird in folgenden Regionen gemäß Artikel 48 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 767/2008 mit der Erhebung von Daten und deren Übermittlung an das Visa-Informationssystem (VIS) begonnen:
-
Vierte Region:
-
Benin,
-
Burkina Faso,
-
Côte d’Ivoire,
-
Gambia,
-
Ghana,
-
Guinea,
-
Guinea-Bissau,
-
Kap Verde,
-
Liberia,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigeria,
-
Senegal,
-
Sierra Leone,
-
Togo.
-
Fünfte Region:
-
Äquatorialguinea,
-
Burundi,
-
Demokratische Republik Kongo,
-
Gabun,
-
Kamerun,
-
Kongo,
-
Ruanda,
-
São Tomé und Príncipe,
-
Tschad,
-
Zentralafrikanische Republik.
-
Sechste Region:
-
Äthiopien,
-
Dschibuti,
-
Eritrea,
-
Kenia,
-
Komoren,
-
Madagaskar,
-
Mauritius,
-
Seychellen,
-
Somalia,
-
Sudan,
-
Südsudan,
-
Tansania,
-
Uganda.
-
Siebte Region:
-
Angola,
-
Botsuana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mosambik,
-
Namibia,
-
Sambia,
-
Simbabwe,
-
Südafrika,
-
Swasiland.
-
Achte Region:
-
Argentinien,
-
Bolivien,
-
Brasilien,
-
Chile,
-
Ecuador,
-
Kolumbien,
-
Paraguay,
-
Peru,
-
Uruguay,
-
Venezuela.
-
Neunte Region:
-
Kasachstan,
-
Kirgisistan,
-
Tadschikistan,
-
Turkmenistan,
-
Usbekistan.
-
Zehnte Region:
-
Birma/Myanmar,
-
Brunei Darussalam,
-
Indonesien,
-
Kambodscha,
-
Laos,
-
Malaysia,
-
Philippinen,
-
Singapur,
-
Thailand,
-
Vietnam.
-
Elfte Region:
Besetzte palästinensische Gebiete.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an das Königreich Belgien, die Republik Bulgarien, die Tschechische Republik, die Bundesrepublik Deutschland, die Republik Estland, die Hellenische Republik, das Königreich Spanien, die Französische Republik, die Italienische Republik, die Republik Zypern, die Republik Lettland, die Republik Litauen, das Großherzogtum Luxemburg, Ungarn, die Republik Malta, das Königreich der Niederlande, die Republik Österreich, die Republik Polen, die Portugiesische Republik, Rumänien, die Republik Slowenien, die Slowakische Republik, die Republik Finnland und das Königreich Schweden gerichtet.
Brüssel, den 24. April 2012