NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 108/2010
ze dne 8. února 2010
o změně nařízení (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (2) tento rámec doplnilo zavedením podrobných prováděcích pravidel.
(2)
Ustanovení čl. 38 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 výslovně uvádí, že pro platby související se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (3), se stanoví podrobná pravidla, včetně maximální částky podpory.
(3)
Podle čl. 11 odst. 7 směrnice 2000/60/ES jsou členské státy povinny stanovit program opatření pro každé povodí do dne 22. prosince 2009. V souladu s čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice musí tato opatření zahrnovat základní opatření včetně opatření vyžadovaných již k provádění právních předpisů Unie pro ochranu vod, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 3 uvedené směrnice, a v případě nutnosti doplňující opatření, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 4, která mohou představovat kterýkoli druh opatření uvedených v části B přílohy VI uvedené směrnice nebo jiné druhy opatření nezahrnuté v uvedené příloze. Zatímco dobrovolná opatření a některá závazná opatření mohou již mít oporu v článcích 31 a 39 nařízení (ES) č. 1698/2005, podrobná pravidla pro provedení čl. 38 odst. 2 uvedeného zařízení je třeba vymezit tak, aby pokryla jiná závazná opatření.
(4)
Aby se zabránilo překrývání mezi podporou na dodržování norem uvedenou v článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005, jejímž cílem je kompenzace dočasných znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti přijmout v určitých oblastech normy Unie, na jedné straně a platbou podle článku 38 uvedeného nařízení související se směrnicí 2000/60/ES, jejímž cílem je kompenzace trvalých znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti splnit stanovené požadavky pro dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice, na straně druhé, mělo by být vypracováno ustanovení, pomocí kterého by bylo možno provést rozlišení na základě druhů příslušných operací.
(5)
Směrnice 2000/60/ES stanoví společné zásady a rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky. Veškeré právní předpisy Unie o vodách jsou koordinovány v rámci uvedené směrnice, která zrušila a nahradila několik směrnic o vodách a jejíž „programy opatření“ obsahují opatření, která jsou stanovena předcházejícími stále platnými směrnicemi o vodách, jakož i doplňující opatření potřebná pro dosažení cílů samotné směrnice 2000/60/ES. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že část požadavků formálně souvisejících s prováděním směrnice 2000/60/ES v podstatě vyplývá z jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod a již byla nebo měla být členskými státy provedena, neměly by být náklady a ušlé příjmy, které se mohou projevit v současné době jako důsledek uplatnění uvedených požadavků, považovány za způsobilé pro poskytnutí náhrady. Kromě toho čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES stanoví, že by uplatňování nových ustanovení uvedené směrnice mělo zaručit přinejmenším stejnou úroveň ochrany jako stávající právní předpisy Společenství. Zdá se tedy přiměřené a vhodné vyloučit náhradu nákladů a ušlých příjmů s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES vyplývající z jiných právních předpisů Unie na ochranu vod a zároveň poskytovat podporu pouze na požadavky, které přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí uvedené směrnice.
(6)
Kromě toho je již část právních předpisů související s prováděním směrnice 2000/60/ES zahrnuta v podmíněnosti. Příjemci plateb podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí již respektovat právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (4), které stanovilo společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a v přílohách II a III uvedeného nařízení. Neměly by tedy být poskytovány žádné náhrady s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES, které jsou zároveň požadavky vyplývajícími z podmíněnosti.
(7)
V důsledku provádění směrnice 2000/60/ES mohou být zavedeny různé úrovně omezení pro zemědělce. Trvalé náhrady by měly být povoleny pouze v případě podstatných znevýhodnění.
(8)
Měla by být stanovena maximální výše podpory. Kromě toho by měla být stanovena minimální výše trvalé podpory s ohledem na skutečnost, že náhrady by měly být přiznávány pouze v případech podstatného znevýhodnění, a mělo by být vypracováno ustanovení pro překročení maximální výše s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které je nutno odůvodnit v programech rozvoje venkova.
(9)
Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se mění takto:
1)
Za článek 26 se vkládá nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
1. Pokud se týká provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (5), druhy operací, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, nejsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 31 uvedeného nařízení.
2. Podpora podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 související se směrnicí 2000/60/ES se poskytuje pouze s ohledem na vzniklé náklady a ušlé příjmy, které jsou výsledkem znevýhodnění spojených se zvláštními požadavky, které:
a)
byly zavedeny směrnicí 2000/60/ES, jsou v souladu s programy opatření plánů povodí za účelem dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice a přesahují opatření vyžadovaná pro provedení jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod;
b)
přesahují právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6) a v přílohách II a III uvedeného nařízení;
c)
přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí směrnice 2000/60/ES, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES; a
d)
nařizují významné změny v typu využití půdy a/nebo významná omezení v zemědělské praxi, jejichž výsledkem je značná ztráta příjmů.
3. Pokud se týká výše roční podpory, použijí se tyto podmínky:
a)
výše podpory se stanoví nad minimální úrovní 50 EUR na hektar využívané zemědělské plochy (dále jen VZP);
b)
maximální výše podpory nepřesáhne částku 200 EUR na hektar VZP.
Odchylně od písmene b) prvního pododstavce:
a)
počáteční maximální výše podpory na období nepřesahující pět let nepřesáhne částku 500 EUR na hektar VZP;
b)
maximální částky mohou být zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být odůvodněny v programech pro rozvoj venkova.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2010.
VERORDNUNG (EU) Nr. 108/2010 DER KOMMISSION
vom 8. Februar 2010
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates vom 20. September 2005 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (1), insbesondere auf Artikel 91,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 wurde ein einziger rechtlicher Rahmen für die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums in der Gemeinschaft durch den ELER geschaffen. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 der Kommission (2) ist dieser Rahmen durch die Einführung von Durchführungsvorschriften ergänzt worden.
(2)
Nach Artikel 38 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 werden für die Zahlungen im Zusammenhang mit der Richtlinie 2000/60/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Oktober 2000 zur Schaffung eines Ordnungsrahmens für Maßnahmen der Gemeinschaft im Bereich der Wasserpolitik (3) Durchführungsbestimmungen, insbesondere auch hinsichtlich der Höchstbeträge für die Beihilfe, festgelegt.
(3)
Gemäß Artikel 11 Absatz 7 der Richtlinie 2000/60/EG muss jeder Mitgliedstaat bis 22. Dezember 2009 für jede Flussgebietseinheit ein Maßnahmenprogramm festlegen. Gemäß Artikel 11 Absatz 2 derselben Richtlinie enthält dieses Maßnahmenprogramm grundlegende Maßnahmen einschließlich der Maßnahmen zur Umsetzung der Wasserschutzvorschriften der Union nach Artikel 11 Absatz 3 und gegebenenfalls ergänzende Maßnahmen nach Artikel 11 Absatz 4 der Richtlinie, wobei es sich um Maßnahmearten nach Anhang VI Teil B der Richtlinie oder andere nicht in dem Anhang aufgeführte Maßnahmearten handeln kann. Während freiwillige und bestimmte verbindliche Maßnahmen bereits nach den Artikeln 31 und 39 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 unterstützt werden können, müssen noch Durchführungsbestimmungen zu Artikel 38 Absatz 2 derselben Verordnung festgelegt werden, damit auch andere verbindliche Maßnahmen berücksichtigt werden können.
(4)
Zur Vermeidung von Überschneidungen zwischen der Beihilfe für die Einhaltung von Normen gemäß Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005, mit der Einkommensverluste durch die Anpassung an die Normen der Union in bestimmten Bereichen ausgeglichen werden sollen, einerseits und den Zahlungen nach Artikel 38 derselben Verordnung im Zusammenhang mit der Richtlinie 2000/60/EG, mit denen dauernde Einkommensverluste durch die Verpflichtung zur Einhaltung der Umweltziele derselben Richtlinie ausgeglichen werden sollen, andererseits, sollten Bestimmungen festgelegt werden, mit denen die betreffenden Vorhaben nach Arten differenziert werden.
(5)
In der Richtlinie 2000/60/EG sind allgemeine Grundsätze und der rechtliche Rahmen für Maßnahmen der Union im Bereich der Wasserpolitik festgelegt. Im Rahmen der Richtlinie, mit der mehrere Wasserrichtlinien aufgehoben und ersetzt wurden und deren „Maßnahmenprogramme“ Maßnahmen, die in früheren noch gültigen Wasserrichtlinien vorgesehen waren, sowie zusätzliche Maßnahmen enthalten, die zur Erreichung der Ziele der Richtlinie 2000/60/EG selbst erforderlich sind, werden alle Rechtsvorschriften der Union im Bereich der Wasserpolitik koordiniert. Da sich ein Teil der förmlich mit der Anwendung der Richtlinie 2000/60/EG zusammenhängenden Anforderungen im Wesentlichen aus anderen Rechtsvorschriften der Union ergibt und bereits von den Mitgliedstaaten umgesetzt wurde oder umgesetzt worden sein müsste, sollten die etwaigen Kosten und Einkommensverluste, die derzeit infolge der Anwendung dieser Vorschriften entstehen, somit nicht für den Ausgleich in Betracht kommen. Außerdem müsste nach Artikel 4 Absatz 9 der Richtlinie 2000/60/EG bei der Anwendung der neuen Bestimmungen der Richtlinie sichergestellt werden, dass zumindest das gleiche Schutzniveau wie bei den bestehenden Rechtsvorschriften der Union gewährleistet ist. Deshalb scheint es angemessen und geeignet, die im Zusammenhang mit den Anforderungen der Durchführung der Richtlinie 2000/60/EG durch andere Wasserschutzvorschriften der Union entstandenen Kosten und Einkommensverluste vom Ausgleich auszuschließen und nur für diejenigen Anforderungen Zuschüsse zu gewähren, die über das Schutzniveau der Vorschriften der Union hinausgehen, die zum Zeitpunkt des Erlasses der Richtlinie bestanden haben.
(6)
Außerdem ist ein Teil der Rechtsvorschriften im Zusammenhang mit der Durchführung der Richtlinie 2000/60/EG bereits Bestandteil der Auflagenbindung. Die Begünstigten von Zahlungen nach Artikel 38 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind bereits verpflichtet, die Grundanforderungen an die Betriebsführung und an den guten landwirtschaftlichen und ökologischen Zustand gemäß den Artikeln 5 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 73/2009 des Rates (4) und gemäß den Anhängen II und III derselben Verordnung zu beachten. Deshalb sollte in Bezug auf die Anforderungen im Zusammenhang mit der Durchführung der Richtlinie 2000/60/EG, die auch Anforderungen der Auflagenbindung sind, kein Ausgleich gewährt werden.
(7)
In der Folge der Durchführung der Richtlinie 2000/60/EG können verschiedene Verpflichtungsgrade für die Landwirte eingeführt werden. Ein dauerhafter Ausgleich sollte nur im Falle erheblicher Nachteile gewährt werden.
(8)
Es sollte der Höchstbetrag für die Unterstützung festgesetzt werden. Außerdem ist ein Mindestbetrag für die dauerhafte Unterstützung festzusetzen, um der Tatsache Rechnung zu tragen, dass ein Ausgleich nur in Fällen erheblicher Nachteile gewährt werden sollte, und es sollte die Möglichkeit geschaffen werden, den Höchstbetrag zu überschreiten, um besondere, in Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum zu begründende Umstände berücksichtigen zu können.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 ist daher entsprechend zu ändern.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die Entwicklung des ländlichen Raums -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 wird wie folgt geändert:
1.
Nach Artikel 26 wird folgender Artikel 26a eingefügt:
„Artikel 26a
(1) Bei der Durchführung der Richtlinie 2000/60/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (5) kommen die Arten von Vorhaben, die nach Artikel 38 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 beihilfefähig sind, für eine Beihilfe nach Artikel 31 derselben Verordnung nicht in Betracht.
(2) Eine Beihilfe nach Artikel 38 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 im Zusammenhang mit der Richtlinie 2000/60/EG wird nur für die entstandenen Kosten und Einkommensverluste gewährt, welche durch Nachteile aufgrund bestimmter Anforderungen entstanden sind, die
a)
mit der Richtlinie 2000/60/EG eingeführt wurden, mit den Bewirtschaftungsplänen für die Einzugsgebiete zur Erreichung der Umweltziele dieser Richtlinie im Einklang sind und über die Maßnahmen zur Durchführung anderer Rechtsvorschriften der Union zum Gewässerschutz hinausgehen;
b)
über die Grundanforderungen an die Betriebsführung und den guten landwirtschaftlichen und ökologischen Zustand gemäß den Artikeln 5 und 6 und den Anhängen II und III der Verordnung (EG) Nr. 73/2009 des Rates (6) hinausgehen;
c)
über das Schutzniveau der bestehenden Rechtsvorschriften der Union hinausgehen, die gemäß Artikel 4 Absatz 9 der Richtlinie 2000/60/EG zum Zeitpunkt des Erlasses der Richtlinie bestanden haben;
d)
wesentliche Änderungen bei der Art der Landnutzung und/oder wesentliche Auflagen für landwirtschaftliche Praktiken vorschreiben, die zu einem erheblichen Einkommensverlust führen.
(3) Für die Höhe der jährlichen Beihilfe gilt folgendes:
a)
Die Höhe der Beihilfe wird auf über 50 EUR je Hektar landwirtschaftlich genutzter Fläche festgesetzt.
b)
Der Höchstbetrag der Beihilfe darf 200 EUR je Hektar landwirtschaftlich genutzter Fläche nicht überschreiten.
Abweichend von Unterabsatz 1 Buchstabe b gilt folgendes:
a)
Der anfängliche Höchstbetrag der Beihilfe für einen Zeitraum von höchstens fünf Jahren darf 500 EUR je Hektar landwirtschaftlich genutzter Fläche nicht überschreiten.
b)
Die Höchstbeträge können unter Berücksichtigung besonderer, in den Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum zu begründender Umstände angehoben werden.
2.
Anhang II wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 8. Februar 2010