ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky
(2012/343/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 19. dubna 2011 informovala o zahájení antidumpingového řízení (dále jen „oznámení o zahájení“), pokud jde o dovoz určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 7. března 2011 podala společnost Solae Europe S.A. („dále jen žadatel“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin v Unii (3). Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3)
Komise oficiálně informovala o zahájení řízení žadatele, dalšího známého výrobce v Unii, vyvážející výrobce a představitele ČLR, dovozce, dodavatele a uživatele, o kterých bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i jejich sdružení. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(5)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny veškeré ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
(6)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 uvažovalo o výběru vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Ohledně výběru vzorku vyvážejících výrobců byly konzultovány i orgány ČLR.
2.1 VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ
(7)
Požadované informace pro výběr vzorku v příslušných lhůtách poskytlo a spolupráci nabídlo dvacet vyvážejících výrobců. Objem prodeje v EU, jejž tito vyvážející výrobci (případně jejich skupiny) oznámili, představoval přibližně 90 % dotčeného dovozu během období šetření. Spolupráce byla tudíž považována za vysokou.
(8)
Vzhledem k velkému počtu (skupin) vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců bude nutné provádět výběr vzorku.
(9)
Komise vybrala v souladu s článkem 17 základního nařízení vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Takto vybraný vzorek původně sestával ze dvou skupin společností ve spojení představujících mimo jiné pět jednotlivých výrobců a 40 % až 50 % objemu vývozu dotčeného výrobku z ČLR do EU během období šetření. Po získání určitých indicií, že tyto dvě skupiny by se možná měly považovat za jediný subjekt pro účely uložení antidumpingového cla (viz 41. bod odůvodnění), byl vzorek rozšířen zahrnutím třetí skupiny vyvážejících výrobců, což představuje 45 % až 60 % čínského dovozu. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení Komise původní výběr vzorku i jeho pozdější rozšíření projednávala s dotčenými stranami a čínskými orgány. Dva vyvážející výrobci ve spojení vznesli námitky k rozšíření vzorku, přičemž tvrdili, že pokud by vzorek měl být rozšířen, pak by oni lépe splňovali podmínky na zařazení do vzorku jako třetí skupina vyvážejících výrobců. Je třeba zdůraznit, že v souladu s ustanoveními čl. 17 odst. 1 základního nařízení navrhovaný nový vzorek sestával ze tří skupin vyvážejících výrobců s největším objemem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření. Kromě toho objem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření od obou výrobců ve spojení, kteří tvrdili, že by měli být vybráni do třetí skupiny, byl velmi malý, přičemž představoval méně než 10 % příslušného objemu vybrané třetí skupiny. Proto bylo potvrzeno, že reprezentativnost rozšířeného vzorku byla nejlepší při rozšíření na navrhované tři skupiny. Žádné další námitky nebyly obdrženy.
2.2 VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ
(10)
Po přezkoumání předložených informací a vzhledem k velkému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení, je třeba provést výběr vzorku.
(11)
Se zařazením do vzorku souhlasilo sedm dovozců, kteří nejsou ve spojení, podílejících se 20 % na celkovém dovozu dotčeného výrobku do Unie. Do vzorku byli vybráni tři dovozci představující přibližně 17 % celkového dovozu z ČLR a téměř 90 % dovozu spolupracujících dovozců. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení dostaly dotčené strany možnost, aby se vyjádřily k výběru vzorku. Žádné námitky nebyly obdrženy. Jeden z dovozců zařazených do vzorku přerušil svou spolupráci a neposkytl odpověď na dotazník.
2.3 ODPOVĚDI NA DOTAZNÍK A OVĚŘOVÁNÍ
(12)
Aby bylo skupinám vyvážejících výrobců v ČLR zařazeným do vzorku, pokud o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala jim Komise za tímto účelem příslušné formuláře. V této souvislosti lze zmínit, že dvě skupiny společností zařazených do vzorku požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, zatímco zbývající skupina společností zařazených do vzorku požádala o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(13)
Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení byly zaslány rovněž vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku (jejich skupinám), kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(14)
Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jakož i vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování, žadateli a dalšímu známému výrobci v Unii, dovozcům zařazeným do vzorku a všem známým uživatelům.
(15)
Po vyžádání informací od výrobců v možných srovnatelných zemích Brazílii, Izraeli a ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům, kteří nabídli spolupráci, v Brazílii a Izraeli pro účely stanovení běžné hodnoty pro společnosti, jimž nemohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství (viz níže 60. až 64. bod odůvodnění).
(16)
Úplné odpovědi na dotazníky byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku v ČLR, od jednoho brazilského výrobce, jednoho izraelského výrobce, jednoho výrobce v Unii (s jedním výrobním zařízením v Belgii a jedním v Dánsku), od dvou (ze tří) dovozců zařazených do vzorku a čtyř uživatelů v EU. Další brazilský výrobce předložil neúplnou odpověď.
(17)
Kromě toho byly obdrženy žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení od jednoho vyvážejícího výrobce nezařazeného do vzorku (dále jen „žadatel A“) a od jedné skupiny vyvážejících výrobců ve spojení nezařazených do vzorku (společně dále jako „žadatel B“) (4). Po analýze informací, jež předložily strany zařazené do vzorku, jakož i žádostí zahrnujících řádně vyplněné dotazníky bylo shledáno, že počet (skupin) vyvážejících výrobců, kteří mají být prošetřeni v samotném vzorku, je tak vysoký, že další individuální zjišťování by znamenalo příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žadatelům bylo tudíž sděleno, že jejich žádosti o individuální zjišťování byly zamítnuty.
(18)
Žadatel B zpochybnil toto rozhodnutí nezohlednit jeho žádost o individuální zjišťování. Namítal, že podle nedávného výkladu Orgánu WTO pro řešení sporů ve věci týkající se spojovacích prostředků (5) by toto zamítnutí bylo v rozporu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení a s čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody. Za druhé by takové zamítnutí bylo v rozporu se základní zásadou proporcionality.
(19)
Pokud jde o první argument, čl. 17 odst. 3 základního nařízení, jakož i čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody výslovně připouštějí, aby prošetřující orgán nebral v úvahu žádosti o individuální zjišťování, je-li počet vývozců a/nebo výrobců tak vysoký, že by takovéto zjišťování bylo neproveditelné. Zpráva Odvolacího orgánu WTO ve věci týkající se spojovacích prostředků objasnila, že včasné žádosti o individuální zjišťování by měly být „zpravidla“ akceptovány, pokud by to neznamenalo „příliš velké zatížení“ (6). V tomto případě by ověření odpovědí na dotazníky a odpovědí na formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství žadatelů o individuální zjišťování znamenalo šetření na místě v jedné společnosti (žadatel A) a dvou dalších společnostech (těch, které jsou součástí žadatele B). Během těchto šetření na místě by bylo třeba ověřit soulad s ustanoveními čl. 2 odst. 7 písm. c), jakož i vykazovanou strukturu, náklady (včetně výrobních nákladů a nákupů), prodej a ziskovost všech těchto subjektů. Vzhledem k velkému počtu subjektů, které již byly v rámci vzorku přezkoumány, by zahrnutí dalšího žadatele skutečně znamenalo příliš velké zatížení a vážně by ohrozilo včasné ukončení šetření. Rozhodnutí nepřijmout tyto žádosti o individuální zjišťování je proto oprávněné a není v rozporu se zásadou proporcionality.
(20)
Žadatel B poté, co byl informován, že individuální zjišťování by představovalo příliš velké zatížení, později navrhl, aby byla jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stažena, pokud bude dohodnuto její přezkoumání v rámci individuálního zacházení. Jelikož tvrdil, že během období šetření uskutečnil pouze jednu malou vývozní transakci a již nebude žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, argumentoval, že Komise nebude muset provést inspekce na místě v ČLR ke zjištění dumpingu a že bude stačit, aby při ověřování odpovědi na dotazník žadatele v EU ověřila onu jednu vývozní transakci. Na tomto základě vývozce tvrdil, že přiznání individuálního zjišťování nebude představovat zátěž.
(21)
Pokud by však individuální zjišťování bylo přiznáno, byla by inspekce na místě u žadatele B nezbytná, protože bez inspekce na místě v ČLR u obou výrobců v této skupině by nemohla být vyloučena existence jiného prodeje do EU během období šetření. Tato inspekce by vzhledem k velikosti vzorku s třemi velkými skupinami společností byla nepřiměřeně zatěžující. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(22)
Rozhodnutí nepřijmout žádosti o individuální zacházení bylo zachováno. S ohledem na výše uvedené důvody bylo s konečnou platností rozhodnuto, že žádostem o individuální zjišťování nelze vyhovět, jelikož by při šetření znamenaly příliš velké zatížení a bránily by včasnému ukončení šetření.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke zjištění dumpingu, výsledné újmy nebo hrozící újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Liaocheng, Qingdao
b)
Výrobce v Unii:
-
Solae Europe, s výrobními zařízeními v:
-
Belgii, Ieper (Solae Belgium) a
-
Dánsku, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo
3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(24)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. ZJIŠTĚNÍ V PROZATÍMNÍ FÁZI
(25)
V prozatímní fázi se mělo za to, že uložení prozatímních opatření by nebylo vhodné zejména s ohledem na potřebu dále analyzovat příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5. NÁSLEDNÝ POSTUP
(26)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o neuložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(27)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Kromě inspekcí uvedených výše ve 23. bodě odůvodnění byla uskutečněna další inspekce v prostorách společnosti Kerry v Bristolu ve Spojeném království, jednoho z dovozců a uživatelů sójových bílkovin, kteří při šetření spolupracovali.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(28)
Dotčený výrobek byl definován v oznámení o zahájení řízení jako výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 od 1. ledna 2012) a ex 3504 00 90.
(29)
V rámci výše uvedené definice výrobku lze rozlišit dvě hlavní skupiny výrobků: i) sójové bílkovinné koncentráty (dále jen „koncentráty“, včetně jednoduchých/základních koncentrátů a dále zpracovávaných koncentrátů), u nichž činí obsah bílkovin více než 65 %, avšak méně než 90 %; a ii) izolované sójové bílkoviny („izoláty“), u nichž činí obsah bílkovin 90 % nebo více.
(30)
Bylo rovněž konstatováno, že zatímco jednoduchý koncentrát je poměrně základním produktem s nízkou přidanou hodnotou, izoláty a dále zpracovávané koncentráty vyžadují podstatně více zpracování, a proto se jedná o produkty s vyšší přidanou hodnotou.
(31)
Výše uvedená definice výrobku zahrnuje rovněž jednoduché (dále nezpracovávané) koncentráty určené pro krmiva. Ty v posuzovaném období v EU vyráběl jeden závod žadatele se sídlem ve Francii a další společnost, ADM, se sídlem v Nizozemsku.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění žadatel požádal o změnu rozsahu definice výrobku odstraněním koncentrátů používaných pro krmiva. Žadatel vznesl námitky vůči přístupu navrženému v pozatímním dokumentu a tvrdil, že vyloučení údajů vztahujících se k francouzskému závodu, jenž byl uzavřen v roce 2009 (tj. v polovině posuzovaného období), vedlo k nesouladu ve zbývajících údajích (se stále zahrnutými údaji o ADM). Údaje o prodeji a podílu výrobců výrobku, který je předmětem šetření, na trhu EU byly tudíž uměle nadsazeny.
(33)
Žadatel tvrdil, že vzhledem k poměrně stabilní poptávce převzal některé dodávky zajišťované francouzským závodem společnosti Solae před jeho uzavřením v roce 2009 jeho konkurent v EU, společnost ADM. Odhlédnutí od údajů vztahujících se k francouzskému závodu proto vedlo k zavádějícímu srovnání údajů za rok 2008, kdy společnost ADM měla pouze menší podíl na trhu s koncentráty určenými pro krmiva, s údaji za období šetření, kdy společnost AMD měla na uvedeném trhu mnohem větší podíl.
(34)
Žadatel zejména poskytl informace o technických a chemických rozdílech mezi koncentráty určenými pro krmiva na jedné straně a ostatními koncentráty a izoláty na straně druhé. Pro tyto podskupiny se rovněž používají různé distribuční kanály. Kromě toho koncentráty určené pro krmiva jsou zařazeny do jiného kódu KN než ostatní koncentráty (pro potraviny) a izoláty.
(35)
Na základě tvrzení žadatele jeden vývozce nesouhlasil s žádostí o omezení rozsahu definice výrobku. Tento vývozce si však žádost špatně vyložil a měl za to, že žádostí se měly vyloučit veškeré sójové bílkovinné koncentráty, zatímco ve skutečnosti se žádost vztahuje pouze na jednoduché sójové bílkovinné koncentráty určené pro krmiva. Vývozce navíc neuvedl žádné konkrétní důvody, proč by žádost měla být neodůvodněná.
(36)
Je třeba rovněž poznamenat, že na základě údajů shromážděných během šetření představuje dovoz sójových bílkovinných koncentrátů určených pro krmiva méně než 1 % celkového čínského dovozu výrobku, který je předmětem šetření (dle původní definice), do Unie.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a zejména k jasným technickým a chemickým rozdílům a rozdílům souvisejícím s trhem se považuje za vhodné omezit rozsah definice výrobku vyloučením jednoduchých sójových bílkovinných koncentrátů používaných k výživě zvířat. V důsledku toho jsou dotčeným výrobkem výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin s výjimkou přípravků používaných k výživě zvířat a obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 a ex 3504 00 90.
(38)
Dotčený výrobek se používá hlavně v potravinářském průmyslu v masných přípravcích a v masových náhražkách. Mezi další potravinářská využití patří využití v salátových dresincích, polévkách, nápojích v prášku, energetických tyčinkách, náhražkách sušeného mléka, zmrazených dezertech, šlehaných polevách, kojenecké výživě, pečivu, snídaňových cereáliích, těstovinách atd. Vzhledem ke svým funkčním vlastnostem má dotčený výrobek také některá specifická použití při výrobě lepidel, asfaltů, pryskyřic, čisticích prostředků, kosmetiky, inkoustů, usně, nátěrů, prostředků k povrchové úpravě papíru, pesticidů/fungicidů, plastů, polyesterů a textilních vláken.
(39)
I přes některé rozdíly v možném konečném využití mají různé typy dotčeného výrobku, koncentráty a izoláty, všechny stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Proto jsou považovány za jeden výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(40)
Dotčený výrobek a určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR a na domácím trhu v Brazílii, která sloužila jako srovnatelná země, jakož i určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají v podstatě stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. VZTAH MEZI SKUPINOU SINOGLORY A SKUPINOU GUSHEN
(41)
Mezi vyvážející výrobce zařazené do vzorku patřily společnost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Crown“), Gushen Biological Technology Group Co. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Gushen“), a Sinoglory Health Food Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Sinoglory“). V rané fázi šetření se uvažovalo o tom, že skupina Gushen a skupina Sinoglory by mohly být považovány za vývozce ve spojení. V návaznosti na vysvětlení, jež poskytli dotčení vývozci, však bylo nakonec rozhodnuto, že skupina Gushen a skupina Sinoglory budou pro účely tohoto šetření považovány za samostatné subjekty.
2. ZACHÁZENÍ JAKO V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
(42)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingového šetření dovozu z ČLR běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(43)
Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1)
podnikatelská rozhodnutí a rozhodnutí o nákladech jsou přijímána na základě tržních signálů a bez podstatných zásahů státu;
2)
účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3)
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4)
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu; a
5)
převod měn se provádí podle tržních kurzů.
(44)
O zacházení jako v tržním hospodářství žádala skupina Crown i skupina Sinoglory.
(45)
U skupiny Crown i u skupiny Sinoglory si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách těchto společností ověřila informace předložené v jejich žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství a všechny ostatní informace, jež pokládala za nezbytné.
(46)
Šetřením se zjistilo, že obě skupiny nesplňují požadavky kritérií stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro to, aby jim mohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(47)
Společnosti z obou skupin nesplnily zejména kritéria 1, 2, a 3.
(48)
V případě jedné skupiny jeden výrobce ze skupiny nesplnil kritérium 1 z důvodu existence povinnosti prodávat všechny své výrobky na mezinárodním trhu. I když společnost tvrdila, že toto ustanovení není závazné, společnost ve skutečnosti nikdy neprodávala na domácím trhu (s výjimkou menšího prodeje v roce 2007). Pokud jde o kritérium 2, u obou výrobců ve skupině bylo zjištěno několik účetních problémů. Jedna ze společností ve skupině kromě toho nepředložila žádný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedna ze společností ve skupině dále pronajímala část svých pozemků bez jakéhokoliv záznamu o příjmech z pronájmu ve svých účtech, neboť k těmto platbám nebyly vydány žádné faktury nebo doklady o zaplacení. Když se přestěhovala do nového výrobního závodu a část jejího zařízení přestala být užívána, nebyl uskutečněn žádný test na snížení hodnoty. A když jedna ze společností ve skupině koupila nový pozemek, obdržela vládní transfer, který se měl použít jako odškodnění pro obyvatele, kteří se museli odstěhovat. Tato platba však nebyla použita k uvedenému účelu, nýbrž ke snížení nákladů spojených s právem k užívání pozemku. Pokud jde o kritérium 3, dva výrobci ve skupině získávali výměnou suroviny od společného dodavatele bez řádné dokumentace nebo záznamů na základě velmi neformálních ujednání bez jakékoli úpravy pro rozdíly v cenách nebo poplatcích: to představuje formu barterového obchodu. Kromě toho jeden výrobce mohl využívat pozemek patřící jeho většinovému akcionáři bez jakékoli platby několik let. Podle této společnosti to bylo možné, protože související práva k užívání pozemku získala mateřská společnost za velmi nízkou cenu v rámci své privatizace.
(49)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina znovu zopakovala dřívější tvrzení, podle kterého jeden ze dvou výrobců by neměl být právně považován ve spojení se zbytkem skupiny. Nicméně pokud jde o toto tvrzení, zjistilo se, že tito dva výrobci uskutečňovali koordinovanou obchodní a průmyslovou strategii společně se zbývající částí skupiny, včetně praktik barterového obchodu, jak bylo uvedeno výše ve 48. bodě odůvodnění. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(50)
Skupina rovněž tvrdila, že omezení prodeje pro jednoho z jejích výrobců bylo zmíněno pouze v jejích stanovách a nikoli v obchodní licenci nebo osvědčení o schválení. Podle společnosti proto omezení nebylo závazné. Dále se objevilo tvrzení, že společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla výrobní nebo obchodní společností, ale spíše platebním zprostředkovatelem, a že skupina vyvinula maximální úsilí, aby poskytla všechny dostupné informace.
(51)
Jak bylo však uvedeno výše, dotyčný výrobce jasně splňoval kritéria omezení prodeje. Navíc stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají ke schválení orgánům při založení společnosti, a proto je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Pokud jde o společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, zjistilo se, že tato společnost byla skutečně v určitých aspektech zapojena do prodeje dotčeného výrobku na vývoz, a proto měla předložit formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(52)
V případě druhé skupiny se na jednoho z vyvážejících výrobců rovněž vztahovalo omezení prodeje, přičemž 70 % jeho výroby mělo být určeno na vývoz, a proto nebylo splněno kritérium 1. Pokud jde o kritérium 2, byla zjištěna řada problémů týkajících se odpisů aktiv a změn v účetních pravidlech. Pokud jde o kritérium 3, hodnota dvou pozemků v účetnictví jedné ze společností se výrazně liší a má se za to, že nákupem pozemku za cenu zjevně nižší, než je jeho tržní hodnota, společnost obdržela skrytou dotaci. Navíc jiná společnost ve skupině měla prospěch z bezplatného pronájmu pozemku na jeden rok a nabyla práva k užívání pozemku za cenu nižší, než je tržní hodnota. Kromě toho nebyla v poznámkách k účetní závěrce uvedena řada záruk uvnitř skupiny, což je v rozporu se standardem IAS 24.
(53)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina tvrdila, že prodej uskutečňovaný těmito dvěma výrobci de facto nepodléhal žádným omezením prodeje. Podle společností byla skutečnost, že příslušný objem jejich vývozu byl v souladu s omezeními v jejich stanovách, pouze důsledkem rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu se sójovými bílkovinami. Zdůrazňovaly, že tato omezující ustanovení byla odstraněna z těchto textů krátce po uplynutí období šetření. Kromě toho, pokud jde o kritérium 2, skupina tvrdila, že nehledě na drobnější účetní chyby plně splňovala čínské obecně uznávané účetní zásady, jež je povinna uplatňovat spíše než mezinárodní účetní standard (IAS). Pokud jde o práva k užívání pozemku, skupina tvrdila, že rozdíly v hodnotě dvou pozemků byly způsobeny náklady na vyrovnání jednoho ze dvou pozemků. Rovněž bylo zdůrazněno, že bezplatný pronájem jiného pozemku byl zapříčiněn některými administrativními průtahy před tím, než bylo možné skutečně nabýt práv k užívání pozemku, a že v každém případě hodnota osvobození byla v porovnání s provozními výnosy společnosti nevýznamná.
(54)
Pokud jde o kritérium 1, stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají příslušným orgánům a schvalují při založení společnosti. Má se za to, že příčinou skutečnosti, že společnost splňovala omezení prodeje, je požadavek se touto povinností řídit, a je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že odstranění omezení ze stanov proběhlo po skončení období šetření, a pro toto šetření je tudíž irelevantní. Pokud jde o kritérium 2, bylo zřejmé, že přesnost a spolehlivost záznamů nelze potvrdit. Účetní záznamy společnosti by kromě toho měly být podrobeny auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy, což nebylo možné během inspekce potvrdit. Pokud jde o kritérium 3, v průběhu inspekce na místě nemohly být předloženy žádné důkazy, které by podložily náklady na vyrovnání dotyčného pozemku. Nezávisle na podaných vysvětleních zůstává skutečností, že jedna ze společností měla v průběhu určitého období v bezplatném nájmu své pozemky, a proto měla prospěch z dotace. Připomínky tudíž nebyly takové povahy, aby změnily zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Tato zjištění se potvrzují.
3. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(55)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě pouze pro orientaci:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(56)
O individuální zacházení žádala pouze skupina Gushen. Tato žádost byla prošetřena a nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnost nesplňovala výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že skupině Gushen lze přiznat individuální zacházení.
(57)
Bylo rovněž vypracováno hodnocení pro skupiny Crown a Sinoglory, jelikož těmto společnostem nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. V obou případech nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnosti nesplňovaly výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že oběma skupinám společností lze přiznat individuální zacházení.
(58)
Po poskytnutí konečných informací žadatel vyjádřil nesouhlas s přiznáním individuálního zacházení skupinám vývozců zařazeným do vzorku. Avšak vzhledem k neuložení opatření nebylo nutné další zkoumání.
4. BĚŽNÁ HODNOTA
(59)
Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění, zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno oběma skupinám zařazeným do vzorku, které o ně požádaly. Třetí skupina zařazená do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství nežádala. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro všechny skupiny stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
a) Srovnatelná země
(60)
V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise svůj úmysl použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(61)
Byla předložena řada připomínek a jako alternativa byly navrženy další země, konkrétně Brazílie a Izrael. Hlavní argument proti USA jako srovnatelné zemi byla skutečnost, že v USA by se dotčený výrobek mohl vyrábět z geneticky modifikovaných sójových bobů, zatímco v ČLR by tomu tak nebylo. Použití geneticky modifikovaných sójových bobů by potenciálně mohlo vést k tomu, že by výrobek používali různí uživatelé a/nebo odvětví zpracovatelského průmyslu. Jeden vyvážející výrobce rovněž uvedl, že dceřiná společnost žadatele v USA by měla dominantní postavení na trhu USA, což by vedlo k nadsazení prodejních cen na domácím trhu.
(62)
S ohledem na tyto připomínky se Komise snažila navázat spolupráci se všemi známými výrobci dotčeného výrobku v Brazílii, Izraeli a USA, přičemž jim položila řadu klíčových otázek týkajících se jejich výroby, prodeje a místních trhů a požádala je, zda by v případě, že by jejich země byla vybrána jako srovnatelná země, byli ochotni poskytnout podrobnější informace o svých nákladech a cenách. Odpověděli pouze jeden výrobce v USA a dva brazilští výrobci, kteří poskytli požadované informace a nabídli další spolupráci. Později předložil úplnou odpověď na dotazník rovněž jeden izraelský výrobce. Komise se rovněž snažila získat informace o výše uvedených a dalších potenciálních trzích jinými prostředky.
(63)
Takto získané informace byly pečlivě analyzovány. Bylo potvrzeno, že výrobky z USA se na rozdíl od dotčeného výrobku z ČLR, Brazílie, nebo Izraele vyrábějí převážně z geneticky modifikovaných sójových bobů. Nemohly však být vyvozeny žádné závěry, pokud jde o vliv tohoto rozdílu v hlavních surovinách na vlastnosti výrobku a jeho použití, na náklady nebo cenu. Kromě toho, ačkoli se na brazilském trhu uplatňovalo 14 % dovozní clo, byl v Brazílii zaznamenán významný objem dovozu dotčeného výrobku, který konkuroval místně vyráběnému výrobku. Ve skutečnosti na dva brazilské výrobce, kteří nabídli spolupráci, připadaly zhruba tři čtvrtiny spotřeby v Brazílii, zatímco se zdálo, že trh USA zřetelně ovládají dva velmi velcí domácí výrobci, z nichž pouze jeden nabídl spolupráci. Proto se zdálo, že i přes větší celkovou velikost trhu USA byly v Brazílii silnější podmínky hospodářské soutěže se dvěma velkými domácími výrobci a významným dovozem. Kromě toho se celkově zdálo, že objem domácího prodeje spolupracujících brazilských výrobců dosahuje řádově stejného rozsahu jako objem prodeje do EU od čínských výrobců zařazených do vzorku a srovnatelné škály výrobků. Zjistilo se též, že brazilský domácí trh je značně větší než izraelský.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země. Tento výběr se potvrzuje.
b) Určení běžné hodnoty
(65)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi. V případě, že jednotlivé typy výrobků na domácím trhu srovnatelné země nebyly prodány v běžném obchodním styku, nebo v případě, že nebyly prodány žádné podobné typy, byla běžná hodnota zjištěna početně podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(66)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
5. VÝVOZNÍ CENA
(67)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v ČLR. Vývozní cena tedy byla ve všech případech stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(68)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
6. SROVNÁNÍ
(69)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy o slevy z cen, náklady na dopravu, pojištění, nakládku, manipulační a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěrové náklady a nepřímé daně byly provedeny ve všech případech, kdy byly přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
7. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ
(70)
Konečná dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(71)
Pro každou ze tří spolupracujících skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení stanoveno dumpingové rozpětí na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty ve srovnatelné zemi s váženým průměrem vývozní ceny.
(72)
Pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako průměr tří skupin společností zařazených do vzorku.
(73)
Vzhledem k vysoké míře spolupráce při šetření (s tím, že spolupracující společnosti představovaly téměř 90 % veškerého dovozu z ČLR v období šetření) bylo celostátně použitelné dumpingové rozpětí pro jakékoli nespolupracující společnosti vypočteno na základě nejvyššího rozpětí zjištěného u skupin společností zařazených do vzorku.
(74)
Na tomto základě byla prozatímní dumpingová rozpětí stanovena takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Skupina Crown
59,4 %
Skupina Gushen
55,8 %
Skupina Sinoglory
67,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
61,3 %
Ostatní společnosti
67,0 %
D. ÚJMA
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(75)
Po revizi definice výrobku (vyloučení koncentrátů určených pro krmiva) se jedna společnost - ADM, se sídlem v Nizozemsku, jejíž výroba je omezena na koncentráty určené pro krmiva - již nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie. V důsledku toho během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii pouze žadatel (společnost Solae). Společnost Solae má v současné době dva výrobní provozy v EU - jeden v Belgii, kde se vyrábí izolované sójové bílkoviny (izoláty), a druhý v Dánsku, kde se vyrábí sójové bílkovinné koncentráty (základní sójové bílkovinné koncentráty a dále zpracovávané koncentráty s vyšší hodnotou, pro které základní sójové bílkovinné koncentráty slouží jako meziprodukt). Další výrobní provoz společnosti Solae nacházející se ve Francii ve městě Boudreaux, který se zabýval výrobou a uváděním na trh pouze jednoduchých koncentrátů určených pro krmiva, byl uzavřen začátkem roku 2009.
(76)
Pokud jde o výrobu v EU, z šetření vyplynulo, že výrobní proces společnosti Solae je založen výhradně na dohodě o poplatcích za zpracování, kterou společnost uzavřela se svou švýcarskou mateřskou společností Solae Europe. Podle této dohody zpracovávají společnosti Solae Belgium a Solae Denmark suroviny poskytnuté společností Solae Europe za poplatek. Po celou dobu procesu společnost Solae Europe zůstává jediným vlastníkem surovin, meziproduktů a konečných výrobků.
(77)
Vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává mateřská společnost, jsou ujednání o poplatcích za zpracování po právní stránce odlišná od jiných možných ujednání o výrobě. Ve stávajícím případě však přidaná hodnota vytvořená uvedenými společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty také odráží technologické a kapitálové investice založené v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(78)
Je rovněž třeba poznamenat, že operace zpracování za poplatek v EU představují „poslední podstatné zpracování“ a jako takové dodávají výrobkům původ v EU.
(79)
V důsledku výše uvedených skutečností se proto dospělo k závěru, že hospodářská činnost, jako je činnost uskutečňovaná společností Solae Belgium a Solae Denmark v EU, by mohla být potenciálně ohrožena dumpingovými praktikami, a mohla by si tak zasluhovat ochranu bez ohledu na právní povahu této činnosti (ujednání o poplatcích za zpracování nebo jiné ujednání o výrobě). S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(80)
Po zveřejnění prozatímních zjištění jeden vývozce uvedl, že společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, nejsou způsobilé jako výrobci v Unii a nemají žádný vliv na antidumpingová šetření. Vývozce tvrdil, že vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává společnost Solae Europe registrovaná ve Švýcarsku (tj. mimo EU), nelze společnosti Solae Belgium a Solae Denmark považovat za výrobce v Unii, kteří by si mohli zasluhovat ochranu před dumpingovými praktikami.
(81)
Vývozce poukázal na skutečnost, že v předchozích případech, například v případě, jenž se týkal dovozu plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR (7), se orgány rozhodly vyloučit dvě čínské společnosti ze vzorku vyvážejících výrobců, neboť tyto společnosti samy nevyráběly velké množství deklarovaných vyvážených výrobků, ale ve skutečnosti je pouze zpracovávaly pro jiné vyvážející výrobce.
(82)
Je třeba poznamenat, že situace, o kterou se vývozce opírá, není srovnatelná se situací v daném případě. Za prvé, čínské společnosti ve výše uvedeném případě týkajícím se plastových pytlů a sáčků měly vlastní výrobu (bez ujednání o poplatcích za zpracování) (avšak prodej vlastních výrobků vyráběných společnostmi byl příliš malý na to, aby společnosti byly zahrnuty do vzorku), zatímco za současné situace společnosti Solae Belgium a Solae Denmark fungují výhradně na základě ujednání o poplatcích.
(83)
Kromě toho zatímco společnosti Solae Belgium a Solae Denmark jsou plně vlastněné společností Solae Europe, šetření týkající se čínských společností vyloučených ze vzorku nezjistila žádný vlastnický vztah s jinými vyvážejícími výrobci, pro které tyto společnosti zpracovávaly výrobky.
(84)
Vývozce se ve svém tvrzení rovněž odvolává na jiné minulé šetření, konkrétně na šetření, jež se týká dovozu glycinu pocházejícího z ČLR (8), ve kterém Komise považovala některé čínské společnosti za obchodníky spíš než za výrobce, jelikož činnost, kterou tyto společnosti vyvíjely, nebylo možné posuzovat jako výrobu.
(85)
V této souvislosti je třeba uvést, že případ týkající se glycinu ani nepodporuje argument vývozce, protože v uvedeném případě vyvážející čínské společnosti jednoduše uskutečňovaly některé zušlechťovací operace, kterými se neměnilo chemické složení nebo fyzikální vlastnosti posuzovaného výrobku. To je zcela odlišná situace, jež se liší od daného případu, kdy se operacemi prováděnými společnostmi v EU přeměňují sójové boby nebo sójové vločky v sójové bílkoviny, přičemž nejen že se mění chemické složení nebo fyzikální vlastnosti suroviny, ale rovněž se přidává značná hodnota konečnému výrobku.
(86)
Vývozce také tvrdil, že ve středu rozhodovacího procesu pro celou výrobu založenou na ujednání o poplatcích za zpracování v Unii je výhradně společnost mimo EU a že celý osud společností, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, závisí zcela a výlučně na jejich švýcarské mateřské společnosti. Vývozce dále uvedl, že v jiném případě, jenž se týkal dovozu vinylacetátu pocházejícího z USA (9), Komise vyloučila výrobce v EU z definice výrobního odvětví Unie kvůli jeho vztahu se společností v cílené zemi.
(87)
Jiná strana rovněž uvedla, že při analýze otázky ujednání o poplatcích za zpracování a jeho kvalifikace jako výroby by měly být analyzovány otázky, jako je umístění ústředí, střed zájmu a závazek pro trh EU podobným způsobem, jako je analýza společností ve spojení při vymezování výrobního odvětví Unie.
(88)
Solae jako skupina má totiž strukturální vazby se svou švýcarskou mateřskou společností a další podnikové vazby se společnostmi v USA. Není novinkou v antidumpingovém řízení, že společnosti se silnou přítomností v EU mají takové strukturální, kapitálové a podnikové vazby mimo EU. Tyto strukturální a podnikové vazby mimo EU však nemohou zpochybnit závěr, že žadatelé splňují podmínky jako výrobci v EU.
(89)
Je třeba poznamenat, že tyto argumenty by měly význam pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení a definici výrobního odvětví Unie pouze v případě, že Solae Europe by byla společností v cílené zemi, tj. v tomto případě ČLR. Je zřejmé, že tomu tak není, a proto argument vývozce je irelevantní.
(90)
Kromě toho je třeba zopakovat, že vlastnictví surovin a/nebo hotového výrobku není rozhodujícím kritériem pro vymezení výrobce v Unii. Zatímco ujednání o poplatcích se právně liší od jiných ujednání o výrobě, výrobní společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, mohou být považovány za výrobce v Unii.
(91)
Tento přístup je v souladu s předchozí praxí orgánů, jako například v rámci přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se dovozu furfurylalkoholu pocházejícího z ČLR (10).
(92)
Připomíná se, že ve stávajícím případě přidaná hodnota vytvořená společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty odráží technologické a kapitálové investice umístěné v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(93)
Společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se tedy považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou dále označovány jako „výrobní odvětví Unie“.
(94)
Celková výroba v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení byla stanovena na základě odpovědi na dotazník poskytnuté žadatelem.
(95)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie tvoří pouze jeden výrobce, jsou níže uvedené údaje s ohledem na zachování důvěrnosti podle článku 19 základního nařízení uvedeny v podobě indexů.
2. SPOTŘEBA V UNII
(96)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie v rámci ujednání o poplatcích za zpracování určených pro trh Unie, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných od Eurostatu a odhadů žadatele.
(97)
Kódy KN týkající se určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin zahrnují širší škálu výrobků, a nikoli pouze výrobek, který je předmětem šetření. Na základě rozsáhlého výzkumu a znalostí o trhu žadatel předložil odhady hodnoty a objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, na trh Unie. Tyto odhady byly v průběhu šetření přezkoumány a jsou považovány za spolehlivé. Útvary Komise neobdržely žádné připomínky s alternativním návrhem, který by mohl zpochybnit použití těchto odhadů pro účely tohoto šetření.
(98)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není dále odůvodněná. Dotčená strana kritizovala přístup Komise, aniž by však navrhla vhodnější nebo spolehlivější alternativu. Kritika se týkala zejména skutečnosti, že se daná strana neměla možnost vyjádřit. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení.
(99)
Je třeba připomenout, že útvary Komise zkontrolovaly údaje poskytnuté v podnětu a nezjistily nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(100)
Během posuzovaného období poptávka na trhu Unie poklesla o 8 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstala spotřeba Unie stálá, v roce 2009 se snížila o 8 % a v období šetření zůstala stálá.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2007
2008
2009
Období šetření
Objem (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
3. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem
(101)
Objem dovozu dotčeného výrobku vzrostl během posuzovaného období o 15 % a v období šetření dosáhl 20 117 tun. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstal dovoz z ČLR stálý před tím, než v roce 2009 vzrostl o 26 procentních bodů, kdy dosáhl svého maxima. Je třeba poznamenat, že dovoz z ČLR se v období šetření snížil přibližně o 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2007
2008
2009
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z dotčené země (v tunách)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu - v podobě indexů
100
100
136
125
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
b) Podíl dotčeného dovozu na trhu
(102)
Index, který odráží vývoj podílu dumpingového dovozu z ČLR na trhu, se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Zůstal stálý mezi lety 2007 a 2008, avšak v roce 2009 se zvýšil o 36 %. V období šetření se snížil o 11 procentních bodů.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(103)
Průměrná dovozní cena se za posuzované období zvýšila celkem o 37 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 původně vzrostla o 48 %, pak se v roce 2009 snížila o 11 procentních bodů a na této úrovni zůstala v období šetření. Průměrná cena dovozu z ČLR v období šetření činila 1 569 EUR za tunu.
Tabulka 3
2007
2008
2009
Období šetření
Cena CIF dovozu z ČLR (v EUR/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
ii) Cenové podbízení
(104)
Pro účely analýzy cenového podbízení byly porovnány vážené průměry prodejních cen výrobce v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, jež byly upraveny zejména o úvěrové náklady, dodací náklady, náklady na balení a provize na úroveň ceny ze závodu, s odpovídajícími váženými průměry cen CIF spolupracujících vývozců z ČLR pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, které byly upraveny tak, aby pokrývaly veškeré příslušné náklady na celní odbavení, tj. cla a náklady po dovozu (cenu franko přístav určení).
(105)
Ze srovnání vyplynulo, že v období šetření docházelo u dovozu dotčeného výrobku k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie přibližně o 12 %.
Společnost
Cenové podbízení
Skupina Crown
11,1 %
Skupina Gushen
9,6 %
Skupina Sinoglory
15,0 %
(106)
Jedna strana uvedla, že úroveň cenového podbízení byla samozřejmě vypočtena pouze pro období šetření a že předchozí úrovně cenového podbízení nejsou známy. Strana však tvrdila, že vzhledem k tomu, že mezi rokem 2007 a obdobím šetření ceny čínského dovozu vzrostly podstatně více než ceny výrobního odvětví Unie, je možné usuzovat, že cenové podbízení se snižuje.
(107)
Uznává se, že zatímco mezi rokem 2007 a obdobím šetření se čínské dovozní ceny zvýšily o 37 %, ceny výrobního odvětví Unie se zvýšily pouze o 15 % (viz níže 119. bod odůvodnění). Proto je zřejmé, že s ohledem na průměrné ceny se rozdíly mezi čínskými cenami a cenami v EU mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily.
4. SITUACE VE VÝROBNÍM ODVĚTVÍ UNIE
(108)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje přezkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav daného výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(109)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na základě informací získaných z řádně ověřených úplných odpovědí žadatele na dotazník.
a) Výroba
(110)
Výroba Unie se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížila o 14 %. Konkrétně klesla o 8 % v roce 2008 a o dalších 15 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy výroba vzrostla o 9 procentních bodů.
Tabulka 4
2007
2008
2009
Období šetření
Výroba (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(111)
Výrobní kapacita výrobce v Unii zůstala v posuzovaném období stálá.
Tabulka 5
2007
2008
2009
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Index využití kapacity
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(112)
Index, který odráží vývoj využití kapacity, v posuzovaném období klesl o 14 %. Mezi lety 2007 a 2008 se snížil o 8 % a v roce 2009 o dalších 15 procentních bodů. V období šetření se pak zvýšil o 9 procentních bodů. Trend míry využití vzhledem k tomu, že výrobní kapacita zůstala stálá, odráží vývoj výroby v posuzovaném období.
(113)
Je třeba poznamenat, že navzdory celkovému poklesu zůstalo využití kapacity poměrně vysoké a v období šetření bylo vyšší než 80 %.
c) Objem prodeje
(114)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu EU poklesl v průběhu posuzovaného období o 8 %. Prodej klesl o 9 % mezi lety 2007 a 2008 a o dalších 5 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy prodej vzrostl přibližně o 6 procentních bodů.
Tabulka 6
2007
2008
2009
Období šetření
Prodej EU (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Podíl na trhu
(115)
Celkově si během posuzovaného období výrobní odvětví Unie zachovalo podíl na trhu. Konkrétně se index snížil mezi lety 2007 a 2008 o 9 %, ale již v roce 2009 se znovu zvýšil o 1 procentní bod a v období šetření vzrostl o dalších 7 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
Období šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele založené na údajích Eurostatu
e) Růst
(116)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 8 %, se objem prodeje snížil také o 8 % a podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý.
f) Zaměstnanost
(117)
Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi rokem 2007 a 2008 se mírně zvýšila před prudkým 10 % poklesem v roce 2009. V období šetření však zaměstnanost opět vzrostla o 2 procentní body.
Tabulka 8
2007
2008
2009
Období šetření
Zaměstnanost (osoby)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
g) Produktivita
(118)
Produktivita, měřená jako objem výroby (v tunách) na jednoho zaměstnance za rok, poklesla v posuzovaném období o 7 %. Tento pokles odráží skutečnost, že výroba se snížila rychleji než zaměstnanost. Je však třeba poznamenat, že mezi rokem 2009 a obdobím šetření se produktivita zvýšila o 8 procentních bodů, což odráží ještě rychlejší zvýšení výroby než zvýšení zaměstnanosti.
Tabulka 9
2007
2008
2009
Období šetření
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Činitele ovlivňující prodejní ceny
(119)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly přibližně o 15 %. Průměrná cena se v letech 2008 a 2009 zvýšila (o 8 % a 10 % v uvedeném pořadí) před tím, než v období šetření mírně poklesla o 3 procentní body. Ceny dotčeného výrobku obecně do značné míry závisí na nákladech na hlavní suroviny (tj. sójové boby nebo sójové vločky) a energii. Společně tvoří převážnou část výrobních nákladů. Je třeba poznamenat, že trh se sójovými boby je nestabilní a vyznačuje se významnými ročními nebo dokonce měsíčními výkyvy.
(120)
Vzhledem k významným rozdílům v prodejních cenách mezi různými typy výrobku, který je předmětem šetření, by se mělo na vývoj průměrných prodejních cen pohlížet opatrně, jelikož jakákoli změna průměrné ceny je značně ovlivněna jakoukoli změnou ve skladbě sortimentu.
Tabulka 10
2007
2008
2009
Období šetření
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Velikost dumpingového rozpětí
(121)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z ČLR nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
j) Stav zásob
(122)
Úroveň konečných zásob zůstala mezi rokem 2007 a obdobím šetření celkově stálá. Je třeba uvést, že zásoby představují poměrně malou část roční produkce, a že je proto význam tohoto ukazatele pro analýzu újmy omezený.
Tabulka 11
2007
2008
2009
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Mzdy
(123)
Roční mzdové náklady vzrostly mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi lety 2007 a 2008 se zvýšily o 5 %, v roce 2009 klesly o 2 procentní body a poté se v období šetření zvýšily o 4 procentní body.
Tabulka 12
2007
2008
2009
Období šetření
Roční mzdové náklady (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Ziskovost a návratnost investic
(124)
V průběhu posuzovaného období ziskovost prodeje obdobného výrobku na trhu EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřená jako podíl čistého prodeje, značně kolísala. Zatímco v letech 2007 a 2009 výrobní odvětví Unie dosahovalo zisku, v roce 2008 a v období šetření utrpělo ztráty. Výkyvy ve výnosnosti mohou být odrazem výkyvů na trhu se sójovými boby.
Tabulka 13
2007
2008
2009
Období šetření
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Návratnost investic (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(125)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti.
m) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(126)
Čistý peněžní tok z provozních činností v posuzovaném období značně kolísal. V roce 2007 začal kladnými hodnotami, v roce 2008 poklesl na negativní hodnotu, avšak v roce 2009 dosáhl opět kladné hodnoty, přičemž v období šetření poklesl znovu na negativní číslo. Celkově peněžní tok v zásadě sledoval uvedenou tendenci ziskovosti.
(127)
Nebyly zaznamenány žádné známky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s těžkostmi při získávání kapitálu, zejména díky tomu, že je tvořeno větší skupinou.
Tabulka 14
2007
2008
2009
Období šetření
Peněžní tok (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Zdroj:
odpovědi na dotazník
n) Investice
(128)
Roční investice do výroby obdobného výrobku vzrostly mezi lety 2007 a 2008 o 4 % a v roce 2009 se zvýšily o dalších 29 procentních bodů. V období šetření mírně poklesly o 5 procentních bodů. Celkově investice v posuzovaném období vzrostly o 28 %.
Tabulka 15
2007
2008
2009
Období šetření
Čisté investice (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(129)
Z analýzy údajů vyplývá, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období celkově snížilo svou výrobu, využití kapacity, prodej, zaměstnanost a produktivitu. Rovněž vzrostly mzdové náklady.
(130)
Tento negativní obraz je současně zmírněn skutečností, že většina těchto ukazatelů zaznamenala pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření (2010). Zejména mezi roky 2009 a 2010 (období šetření) vzrostla výroba a využití kapacity o 9 procentních bodů; prodej v EU a podíl na trhu vzrostly o 6 a 7 procentních bodů (v uvedeném pořadí); zaměstnanost vzrostla o 2 procentní body, zatímco produktivita vzrostla až o 8 procentních bodů.
(131)
Rovněž podíl výrobního odvětví Unie na trhu celkově zůstal v posuzovaném období stálý. Zatímco v roce 2008 poklesl, již v roce 2009 se zvýšil. V roce 2010 dosáhl úrovně velmi podobné stavu z roku 2007.
(132)
Ziskovost, jakož i návratnost investic a peněžní tok (které úzce souvisejí se ziskovostí) podávají smíšený pohled na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Zatímco celkově (mezi rokem 2007 a obdobím šetření) vykazovaly pokles, rovněž významně kolísaly a poukazovaly na nestálou povahu trhu.
(133)
Čisté investice se jednoznačně zvýšily mezi lety 2007 a 2009 (o 33 %) a zaznamenaly pouze malý pokles (o 5 procentních bodů) v roce 2010 (období šetření).
(134)
Rovněž skutečná úroveň ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v období šetření je poměrně nízká.
(135)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo určitou újmu. Avšak vzhledem k poměrně nevýznamné úrovni skutečných ztrát způsobených výrobnímu odvětví Unie v období šetření a ke známkám oživení na konci posuzovaného období se dospělo k závěru, že újmu nelze charakterizovat jako podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(136)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že újma by se v tomto případě měla považovat za podstatnou, protože v některých jiných případech vyznačujících se údajně podobnými okolnostmi (tj. s pozitivními tendencemi pozorovanými na konci posuzovaného období) (11) zjištění byla odlišná. Žadatel rovněž tvrdil, že přihlížení k pozdější části posuzovaného období a vyvozování závěrů ze známek oživení v tomto období není slučitelné s právem WTO (12).
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že každý případ musí být posuzován individuálně. V tomto konkrétním případě šetření nejen zjistilo jasné známky oživení výrobního odvětví Unie na konci posuzovaného období, ale také že rozsah negativních tendencí byl poměrně omezený. Například podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý a celkově relativně vysoký, využití kapacity sice mírně pokleslo, avšak zůstalo na úrovni vyšší než 80 % a investice se zvýšily. Oproti tomu v případě týkajícím se kyseliny šťavelové (13) došlo například ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 9 % v období šetření v porovnání s prvním rokem období šetření újmy (14). V případě týkajícím se kyseliny citronové (15) došlo k podobné ztrátě podílu na trhu a k poklesu investic (16).
(138)
S ohledem na závazky v rámci WTO citovaná zpráva skupiny odborníků odkazuje na zcela odlišnou situaci, kdy orgán provádějící šetření analyzoval pouze dílčí údaje za pouhých 6 měsíců každého ze tří po sobě následujících let a svá zjištění zakládal na této neúplné analýze. Situace se v daném případě zjevně liší, jelikož analýza újmy zahrnuje údaje za celý rok za čtyři po sobě následující roky a dále je kladen určitý důraz na skutečnost, že před koncem uvedeného čtyřletého období došlo ve srovnání s rokem před obdobím šetření k pozitivnímu vývoji u mnoha z analyzovaných tendencí.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se s konečnou platností dospělo k závěru, že žádnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie nelze považovat za podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. ÚVOD
(140)
Aniž by bylo dotčeno určení s ohledem na neexistenci podstatné újmy, a na základě hypotézy, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by mohla být charakterizována jako podstatná, Komise přezkoumala potenciální příčinnou souvislost.
(141)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie nějakou újmu. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie současně způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÉHO DOVOZU
(142)
Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz dotčeného výrobku mezi rokem 2007 a obdobím šetření zvýšil celkově o 15 % a jeho odpovídající podíl na trhu se zvýšil o 25 %. Tento vývoj se obecně časově shodoval se zhoršenou hospodářskou situací výrobního odvětví Unie. Zatímco výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet si svůj podíl na trhu, čínský dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
(143)
Na tomto základě by se na první pohled mohlo zdát, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(144)
Z podrobnější analýzy účinků dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie však zjevně nevyplývá jednoznačný vzájemný vztah. Zatímco například dovoz z ČLR se v letech 2007 a 2008 (101. bod odůvodnění) jen nepatrně zvýšil a dovozní cena CIF vzrostla o 48 % (103. bod odůvodnění), výrobní odvětví Unie přesto v roce 2008 utrpělo značné ztráty a přišlo o určitý podíl na trhu. Naopak zatímco v období let 2008 a 2009 se čínský dovoz zvýšil o 26 % a dovozní cena CIF se snížila o 11 procentních bodů, výrobní odvětví Unie si udrželo svůj podíl na trhu a zotavilo se ze ztrát z roku 2008. Také mezi rokem 2009 a obdobím šetření, zatímco dovoz z ČLR se udržel na trhu Unie, situace výrobního odvětví Unie se jednoznačně zlepšila, jak je uvedeno výše v analýze újmy.
(145)
Tato neexistence vzájemného vztahu mezi dovozem z ČLR a tendencemi ukazatelů újmy výrazně naznačuje, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěly jiné činitele, které ji možná i způsobily. Tato otázka bude dále zkoumána níže.
3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
(146)
Jinými činiteli, které byly přezkoumány v kontextu příčinných souvislostí, jsou: i) pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009, a ii) výkyvy na trhu se sójovými boby.
i) Pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009
(147)
Srovnáme-li rok 2007 s rokem 2010 (období šetření), lze v posuzovaném období pozorovat pokles spotřeby v Unii, a to o 8 %. Mnohé činitele způsobující újmu se vyvíjely převážně v souladu s tímto činitelem. Srovnáme-li například výše uvedená dvě období, objem prodeje výrobního odvětví EU rovněž klesl o 8 %. K dalším příkladům patří zaměstnanost - v roce 2010 o 7 % nižší než v roce 2007 - a produktivita - v roce 2010 rovněž o 7 % nižší než v roce 2007. Proto je jasné, že pokles poptávky, a to bez ohledu na to, jaká je jeho příčina, byl hlavním činitelem ve vývoji stavu výrobního odvětví Unie.
(148)
Ačkoliv příčina poklesu poptávky není přímo relevantní pro analýzu příčinných souvislostí, je dost pravděpodobné, že byla přinejmenším částečně způsobena finanční a hospodářskou krizí. V této souvislosti je třeba poznamenat, že poptávka klesla zejména mezi lety 2008 a 2009. Vzhledem k této časové shodě byl pokles o 8 procentních bodů mezi lety 2008 a 2009 se vší pravděpodobností spojen s hospodářskou krizí. Proto by bylo možné tvrdit, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna hospodářskou krizí a výsledným poklesem poptávky.
(149)
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost Solae Belgium uznává ve své výroční zprávě z roku 2009, že nižší výnosy z finančních aktiv v důsledku finanční krize měly negativní dopad na finanční situaci společnosti.
(150)
Je třeba rovněž připomenout, že hospodářská situace výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zlepšila. Toto zlepšení se jasně shoduje s všeobecným hospodářským oživením.
(151)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že pokles poptávky, pravděpodobně částečně způsobený finanční a hospodářskou krizí, byl hlavní příčinou jakékoli újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(152)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že újmu nezpůsobily finanční a hospodářská krize, neposkytl však v tomto ohledu žádné přesvědčivé argumenty a pouze odkázal na řadu dalších případů (17), kdy zjištění byla odlišná.
(153)
V této souvislosti je třeba připomenout, že každý případ musí být posuzován individuálně. Skutečností v tomto konkrétním případě zůstává, že zatímco neexistuje jednoznačný vzájemný vztah mezi dumpingovým dovozem a situací výrobního odvětví Unie, pokles poptávky, jenž byl pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí, přispěl ke špatné situaci výrobního odvětví Unie. To bylo totiž aspoň do určité míry výslovně uznáno ve výroční zprávě společnosti Solae Belgium z roku 2009, jak je uvedeno výše.
(154)
Lze však zaznamenat významné rozdíly mezi případy, jež zmínil žadatel, a stávajícím případem. Řada těchto rozdílů je uvedena v následujících bodech odůvodnění.
(155)
V případě týkajícím se kyseliny šťavelové (18) se i přesto, že některé ukazatele skutečně poukazovaly na významný pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření, podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil, zatímco v stávajícím případě se zvýšil téměř na úroveň roku 2007 (19). Případ týkající se kyseliny šťavelové mimoto nevykazuje meziroční neexistenci vzájemného vztahu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a tendencí ukazatelů újmy, což je charakteristické pro stávající případ. Vývoj ziskovosti se rovněž liší. V stávajícím případě zejména značně kolísá ziskovost. V stávajícím případě je dále velmi nestabilní trh.
(156)
V případě týkajícím se otevřených síťovin ze skleněných vláken (20) se podíl výrobního odvětví Unie na trhu každoročně snížil, a to celkem o 12 procentních bodů (21). Současně soustavně meziročně rostl podíl čínského dovozu na trhu, a to celkem o 12,4 procentních bodů (22). V stávajícím případě se podíl čínského dovozu na trhu zvyšoval až do roku 2009 a poté klesl mezi rokem 2009 a obdobím šetření. Současně již v roce 2008 klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu, přičemž poté se opět zvýšil téměř na úroveň roku 2007.
(157)
V případě týkajícím se skleněných vláken (23) soustavně rostl meziroční podíl dumpingového dovozu na trhu, a to celkem o 6,3 procentních bodů (24).
(158)
V případě týkajícím se keramických obkládaček (25) stabilně rostl podíl dumpingového dovozu na trhu (26). Kromě toho se značně lišil vývoj zásob. V případě týkajícím se keramických obkládaček zvýšení zásob vypovídalo o újmě (27). Mimoto šetření v případě týkajícím se keramických obkládaček ukázalo, že navzdory oživení ve stavebnictví ukazatele výrobního odvětví Unie i nadále vykazovaly sestupný trend (28).
(159)
V případě týkajícím se mastných alkoholů (29) se vývoj ukazatelů újmy mezi rokem 2009 a obdobím šetření lišil od stávajícího případu (např. se snížila zaměstnanost) (30) a objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím šetření (31).
(160)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
ii) Výkyvy na trhu se sójovými boby
(161)
Výše bylo uvedeno, že ziskovost výrobního odvětví Unie značně kolísá a poukazuje na nestálou povahu trhu.
(162)
Tato nestálost je úzce spjata s výkyvy na trhu se surovinami. Promptní trh pro hlavní surovinu - sójové boby - se tradičně vyznačuje značnými měsíčními a ročními výkyvy (32), zatímco ceny konečného výrobku - dotčeného výrobku - inklinují spíše k stabilitě (jelikož jsou založeny na dlouhodobých smlouvách). Proto úroveň ziskovosti u výrobku, který je předmětem šetření, silně závisí na převládající situaci na trhu se sójovými boby.
(163)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v roce 2008 skutečně došlo ke značnému zvýšení cen sójových bobů, které mělo významný vliv na ziskovost a celkovou situaci výrobního odvětví Unie. Sám žadatel uznal, že zvýšení cen sójových bobů přispělo k jeho špatné situaci v roce 2008.
(164)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že výkyvy na trhu se sójovými boby byly rovněž hlavní příčinou jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(165)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že výkyvy cen na trhu se sójovými boby nemohly narušit příčinnou souvislost a že se týkaly pouze ztrát v roce 2008. V tomto ohledu však nebyly předloženy žádné podložené důkazy.
(166)
Je třeba poznamenat, že značné zvýšení cen sójových bobů se shoduje se špatnými finančními výsledky výrobního odvětví Unie, a vzhledem k tomu, že vysoké ceny sójových bobů byly považovány za hlavní příčinu ztrát v roce 2008, neexistuje žádný zvláštní důvod, proč by se ke ztrátám v roce 2010, jež se shodují s dalším zvýšením cen sójových bobů, mělo přistupovat odlišně.
(167)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(168)
Jiné faktory, a to zejména pokles poptávky (pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí v letech 2008/2009) a nestálá povaha trhu s hlavní surovinou byly významnými příčinami jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(169)
Proto i za předpokladu, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť tyto jiné činitele narušují příčinnou souvislost, nelze vyvodit závěr, že jakákoli újma byla způsobena dumpingovým dovozem z ČLR.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
Vzhledem k tomu, že se zjistilo, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, kterou lze považovat za podstatnou, a že v každém případě jiné činitele narušují příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a touto újmou, zájem Unie není třeba zkoumat.
G. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(171)
Vzhledem k závěrům vyvozeným s ohledem na neexistenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie a s ohledem na neexistenci příčinné souvislosti by řízení v souladu s článkem 9 základního nařízení mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(172)
Všechny dotčené strany byly informovány o konečných zjištěních a o záměru zastavit řízení a dostaly příležitost vyjádřit své připomínky. Jejich připomínky byly vzaty v úvahu, avšak nijak nezměnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 27. června 2012.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 27. Juni 2012
zur Einstellung des Antidumpingverfahrens betreffend die Einfuhren bestimmter Waren aus Sojaprotein-Konzentrat mit Ursprung in der Volksrepublik China
(2012/343/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 9,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. EINLEITUNG
(1)
Am 19. April 2011 kündigte die Kommission im Wege einer Bekanntmachung im Amtsblatt der Europäischen Union (2) die Einleitung eines Antidumpingverfahrens betreffend die Einfuhren bestimmter Waren aus Sojaprotein-Konzentrat mit Ursprung in der Volksrepublik China („VR China“ oder „betroffenes Land“) an („Einleitungsbekanntmachung“).
(2)
Das Verfahren wurde aufgrund eines Antrags eingeleitet, der am 7. März 2011 von dem Hersteller Solae Europe S.A. („Antragsteller“) eingereicht wurde, auf den mit mehr als 25 % ein erheblicher Teil der gesamten Produktion bestimmter Waren aus Sojaprotein-Konzentrat in der Union entfällt (3). Der Antrag enthielt Beweise für das Vorliegen von Dumping bei der betreffenden Ware und für eine dadurch verursachte bedeutende Schädigung, die als ausreichend für die Einleitung eines Verfahrens angesehen wurden.
2. VON DEM VERFAHREN BETROFFENE PARTEIEN
(3)
Die Kommission unterrichtete den Antragsteller, den anderen ihr bekannten Unionshersteller, die ausführenden Hersteller und die Vertreter der VR China, die bekanntermaßen betroffenen Einführer, Lieferanten und Verwender sowie ihre Verbände offiziell über die Einleitung des Verfahrens. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist schriftlich Stellung zu nehmen und eine Anhörung zu beantragen.
(4)
Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
(5)
Alle mündlichen und schriftlichen Stellungnahmen der interessierten Parteien wurden geprüft und - soweit angezeigt - berücksichtigt.
(6)
Angesichts der offenkundig großen Zahl ausführender Hersteller und unabhängiger Einführer in der Union war in der Einleitungsbekanntmachung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 vorgesehen. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden alle ausführenden Hersteller und unabhängigen Einführer in der Union gebeten, mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr für den Zeitraum vom 1. Januar 2010 bis zum 31. Dezember 2010 („Untersuchungszeitraum“ oder „UZ“) die in der Einleitungsbekanntmachung aufgeführten grundlegenden Informationen zu ihrer Tätigkeit in Verbindung mit der betroffenen Ware vorzulegen. Die Behörden der VR China wurden ebenfalls zur Bildung einer Stichprobe der ausführenden Hersteller konsultiert.
2.1. BILDUNG EINER STICHPROBE DER AUSFÜHRENDEN HERSTELLER
(7)
Zwanzig ausführende Hersteller übermittelten fristgerecht die für das Stichprobenverfahren benötigten Informationen und erklärten sich zur Mitarbeit bereit. Die Menge der von diesen (Gruppen von) ausführenden Herstellern gemeldeten Verkäufe in der EU machte rund 90 % der betreffenden Einfuhren im Untersuchungszeitraum aus. Die Mitarbeit wurde daher als hoch betrachtet.
(8)
Angesichts der großen Zahl von (Gruppen von) ausführenden Hersteller(n), die zur Mitarbeit bereit waren, wurde entschieden, dass die Bildung einer Stichprobe der ausführenden Hersteller erforderlich war.
(9)
Die Kommission nahm nach Artikel 17 der Grundverordnung eine Stichprobenauswahl vor, die sich auf die größte repräsentative Ausfuhrmenge stützte, die in der zur Verfügung stehenden Zeit in angemessener Weise untersucht werden konnte. Die so gebildete Stichprobe umfasste zunächst zwei Gruppen unabhängiger Unternehmen, die unter anderem fünf einzelne Hersteller repräsentierten und auf die 40 % bis 50 % der Menge der im Untersuchungszeitraum aus der VR China in die EU ausgeführten betroffenen Ware entfielen. Nachdem Hinweise eingegangen waren, dass diese beiden Gruppen möglicherweise für die Zwecke der Einführung eines Antidumpingzolls als eine Einheit behandelt werden müssten (siehe Erwägungsgrund 41), wurde die Stichprobe um eine dritte Gruppe ausführender Hersteller erweitert, so dass sie nunmehr 45 % bis 60 % der Einfuhren aus der VR China repräsentierte. Die betroffenen Parteien und die chinesischen Behörden wurden nach Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung sowohl zur ursprünglichen Stichprobenbildung als auch zur späteren Erweiterung der Stichprobe konsultiert. Zwei verbundene ausführende Hersteller erhoben Einwände gegen die Erweiterung der Stichprobe mit der Begründung, wenn die Stichprobe erweitert werden müsse, dann wären sie selbst als dritte Gruppe für die Stichprobe ausführender Hersteller besser geeignet. Es ist zu betonen, dass die vorgeschlagene neue Stichprobe im Einklang mit Artikel 17 Absatz 1 der Grundverordnung aus den drei Gruppen ausführender Hersteller bestand, auf die im UZ die größten Verkaufsmengen der betroffenen Ware in der EU entfielen. Darüber hinaus waren die Verkaufsmengen der betroffenen Ware in der EU, die im UZ auf die beiden verbundenen Unternehmen entfielen, die verlangten, als dritte Gruppe in die Stichprobe aufgenommen zu werden, sehr gering, denn sie entsprachen weniger als 10 % der Verkaufsmengen der ausgewählten dritten Gruppe. Mithin wurde bestätigt, dass die Repräsentativität der erweiterten Stichprobe am höchsten war, wenn die Stichprobe aus den drei vorgeschlagenen Gruppen bestand. Es wurden keine weiteren Einwände erhoben.
2.2. BILDUNG EINER STICHPROBE DER EINFÜHRER
(10)
Nach Prüfung der vorgelegten Informationen und angesichts der großen Zahl von Einführern, die zur Mitarbeit bereit waren, wurde entschieden, dass die Bildung einer Stichprobe der unabhängigen Einführer erforderlich war.
(11)
Sieben unabhängige Einführer, auf die 20 % der Gesamteinfuhren der betroffenen Ware in die Union entfielen, erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. Drei Einführer, auf die rund 17 % der Gesamteinfuhren aus der VR China und nahezu 90 % der Einfuhren der mitarbeitenden Einführer entfielen, wurden für die Stichprobe ausgewählt. Die betroffenen Parteien erhielten nach Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung Gelegenheit, zur Stichprobenbildung Stellung zu nehmen. Es wurden keine Einwände erhoben. Einer der in die Stichprobe einbezogenen Einführer stellte seine Mitarbeit ein und übermittelte keine Antwort auf den Fragebogen.
2.3. FRAGEBOGENANTWORTEN UND KONTROLLBESUCHE
(12)
Damit die in die Stichprobe einbezogenen Gruppen ausführender Hersteller in der VR China, sofern sie es wünschten, Anträge auf Marktwirtschaftsbehandlung („MWB“) oder auf individuelle Behandlung („IB“) stellen konnten, sandte die Kommission ihnen MWB/IB-Antragsformulare zu. Zwei Unternehmensgruppen in der Stichprobe beantragten eine MWB nach Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung, die dritte Unternehmensgruppe in der Stichprobe beantragte eine IB nach Artikel 9 Absatz 5 der Grundverordnung.
(13)
MWB/IB-Antragsformulare wurden auch an die nicht in die Stichprobe einbezogenen (Gruppen von) ausführenden Hersteller(n) versandt, die die Absicht bekundet hatten, eine individuelle Ermittlung nach Artikel 17 Absatz 3 der Grundverordnung zu beantragen.
(14)
Die Kommission sandte Fragebogen an die ausführenden Hersteller in der Stichprobe sowie an die nicht in die Stichprobe aufgenommenen ausführenden Hersteller, die die Absicht bekundet hatten, eine individuelle Ermittlung zu beantragen, an den Antragsteller und den anderen ihr bekannten Unionshersteller, an die Einführer in der Stichprobe sowie an alle ihr bekannten Verwender.
(15)
Nachdem Hersteller in den möglichen Vergleichsländern Brasilien, Israel und Vereinigte Staaten von Amerika („USA“) um Informationen ersucht worden waren, wurden Fragebogen auch an diejenigen Hersteller verschickt, die sich in Brasilien und in Israel zur Mitarbeit bereit erklärt hatten, um den Normalwert für Unternehmen zu ermitteln, denen keine MWB gewährt werden konnte (siehe Erwägungsgründe 60 bis 64).
(16)
Vollständig beantwortete Fragebogen gingen von den drei in die Stichprobe einbezogenen Gruppen ausführender Hersteller in der VR China, von einem brasilianischen Hersteller, einem israelischen Hersteller, einen Unionshersteller (mit einer Produktionsanlage in Belgien und einer weiteren in Dänemark), zwei (von drei) in die Stichprobe einbezogenen Einführern und vier Verwendern in der EU ein. Ein weiterer brasilianischer Hersteller übermittelte eine unvollständige Antwort.
(17)
Darüber hinaus gingen Anträge auf individuelle Ermittlung („IE“) nach Artikel 17 Absatz 3 der Grundverordnung von einem nicht in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Hersteller („IE-Antragsteller A“) und von einer Gruppe verbundener, nicht in die Stichprobe einbezogener ausführender Hersteller (zusammen „IE-Antragsteller B“) ein (4). Nach Prüfung der von den Parteien in der Stichprobe vorgelegten Informationen sowie der genannten Anträge einschließlich der vollständig ausgefüllten Fragebogen gelangte die Kommission zu der Auffassung, dass die Zahl der allein in der Stichprobe zu untersuchenden (Gruppen von) ausführenden Hersteller(n) so groß war, dass zusätzliche individuelle Ermittlungen eine zu große Belastung darstellen und den fristgerechten Abschluss der Untersuchung verhindern würden. Daher wurde den IE-Antragstellern mitgeteilt, dass ihr Antrag auf eine individuelle Ermittlung zurückgewiesen wurde.
(18)
IE-Antragsteller B erhob Einwände gegen die Entscheidung, seinen Antrag auf IE nicht zu berücksichtigen. Er brachte vor, diese Ablehnung stehe im Widerspruch zu den Bestimmungen des Artikels 17 Absatz 3 der Grundverordnung und des Artikels 6.10 des Antidumping-Übereinkommens, wie sie unlängst vom WTO-Streitbeilegungsgremium in der Rechtssache „Verbindungsstücke aus Eisen oder Stahl“ ausgelegt worden seien (5). Zudem stehe die Ablehnung im Widerspruch zum Verhältnismäßigkeitsgrundsatz.
(19)
Was das erste Argument betrifft, so gestatten sowohl Artikel 17 Absatz 3 der Grundverordnung als auch Artikel 6.10 des Antidumping-Übereinkommens der untersuchenden Behörde ausdrücklich, IE-Anträge unberücksichtigt zu lassen, wenn die Zahl der betroffenen Ausführer und/oder Hersteller so groß ist, das eine solche Ermittlung nicht möglich ist. Das WTO-Berufungsgremium stellte in seinem Bericht in der Rechtssache „Verbindungsstücke aus Eisen oder Stahl“ klar, dass rechtzeitig gestellte IE-Anträge „in der Regel“ angenommen werden sollten, es sei denn, dies würde die Behörden „über Gebühr belasten“ (6). Im vorliegenden Fall würde die Überprüfung der Fragebogenantworten und der Antworten auf die MWB-Antragsformulare der IB-Antragsteller Kontrollbesuche bei einem Unternehmen (IE-Antragsteller A) und bei zwei weiteren Unternehmen (die zu IE-Antragsteller B gehören) mit sich bringen. Bei diesen Kontrollbesuchen müssten neben der Einhaltung der Bestimmungen des Artikels 2 Absatz 7 Buchstabe c auch die Angaben all dieser Einheiten über ihre Struktur, Kosten (einschließlich Produktionskosten und Einkäufe), Verkäufe und Rentabilität überprüft werden. In Anbetracht der großen Zahl der bereits innerhalb der Stichprobe untersuchten Einheiten hätte die Hinzufügung eines zusätzlichen Antragstellers tatsächlich eine zu große Belastung dargestellt, die den fristgerechten Abschluss der Untersuchung ernsthaft gefährdet hätte. Daher ist die Entscheidung, diese Anträge auf individuelle Ermittlung nicht anzunehmen, rechtlich begründet und stellt keinen Verstoß gegen das Verhältnismäßigkeitsprinzip dar.
(20)
Nachdem dem IE-Antragsteller B mitgeteilt worden war, dass eine IE eine zu große Belastung darstellen würde, bot er später an, seinen MWB-Antrag zurückzuziehen, wenn die Kommission einverstanden wäre, für ihn eine IB-Untersuchung durchzuführen. Er gab an, im UZ lediglich ein einziges geringfügiges Ausfuhrgeschäft getätigt zu haben, und erklärte, er werde nicht länger an seinem MWB-Antrag festhalten; die Kommission müsse daher zur Ermittlung einer Dumpingspanne keinen Kontrollbesuch in der VR China durchführen, es werde vielmehr ausreichen, im Zuge der Überprüfung der Fragebogenantwort des Antragstellers in der EU dieses einzelne Ausfuhrgeschäft zu überprüfen. Auf dieser Grundlage würde die Gewährung einer individuellen Ermittlung dem Ausführer zufolge keine Belastung darstellen.
(21)
Wenn jedoch eine IE zugestanden würde, wäre auch ein Kontrollbesuch bei dem IE-Antragsteller B erforderlich, denn ohne Kontrollbesuche bei beiden Herstellern der Gruppe in der VR China könnte nicht ausgeschlossen werden, dass im UZ auch andere Verkäufe in die EU getätigt wurden. Ein solcher Kontrollbesuch hätte aber in Anbetracht der Größe der Stichprobe mit drei großen Unternehmensgruppen eine zu große Belastung dargestellt. Der Antrag wurde daher zurückgewiesen.
(22)
An der Entscheidung, die Anträge auf individuelle Behandlung nicht anzunehmen, wurde festgehalten. Aus den vorstehenden Gründen wurde endgültig entschieden, dass Anträgen auf individuelle Ermittlung nicht stattgegeben werden konnte, da solche Ermittlungen eine zu große Belastung darstellen und den fristgerechten Abschluss der Untersuchung verhindern würden.
(23)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für die Ermittlung des Dumpings und der daraus resultierenden Schädigung oder drohenden Schädigung sowie für die Untersuchung des Unionsinteresses benötigte, und prüfte sie. Bei folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
a)
Ausführende Hersteller in der VR China:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. und seine verbundenen Unternehmen, Dezhou,
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. und seine verbundenen Unternehmen, Shenxian, Qingdao, Yucheng,
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. und seine verbundenen Unternehmen, Liaocheng, Qingdao;
b)
Unionshersteller:
-
Solae Europe, mit Produktionsanlagen in:
-
Belgien, Ieper (Solae Belgium), und
-
Dänenmark, Aarhus (Solae Denmark);
c)
Hersteller im Vergleichsland:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio,
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. UNTERSUCHUNGSZEITRAUM
(24)
Die Dumping- und Schadensuntersuchung betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2010 bis zum 31. Dezember 2010 („Untersuchungszeitraum“ oder „UZ“). Die Untersuchung der für die Schadensanalyse relevanten Entwicklungen betraf den Zeitraum von 2007 bis zum Ende des Untersuchungszeitraums („Bezugszeitraum“).
4. INTERIMSFESTSTELLUNGEN
(25)
Bei der Interimsuntersuchung wurde die Auffassung vertreten, dass die Einführung vorläufiger Maßnahmen nicht angemessen wäre, insbesondere da eine weitere Prüfung des ursächlichen Zusammenhangs zwischen den gedumpten Einfuhren bestimmter Waren aus Sojaprotein-Konzentrat aus der VR China und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union erforderlich war.
5. WEITERES VERFAHREN
(26)
Nach der Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen, auf deren Grundlage beschlossen wurde, keine vorläufigen Maßnahmen einzuführen („Interimsunterrichtung“), äußerten sich mehrere interessierte Parteien schriftlich zu den Interimsfeststellungen. Außerdem wurden die Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten, gehört.
(27)
Die Kommission holte noch weitere Informationen ein, die sie für ihre endgültigen Feststellungen als notwendig erachtete. Zusätzlich zu den in Erwägungsgrund 23 genannten Kontrollbesuchen wurde ein weiterer Kontrollbesuch bei dem Unternehmen Kerry in Bristol, Vereinigtes Königreich, durchgeführt, einem der Einführer und Verwender von Sojaprotein, die bei der Untersuchung mitarbeiteten.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. BETROFFENE WARE
(28)
Die betroffene Ware wurde in der Einleitungsbekanntmachung definiert als Waren aus Sojaprotein-Konzentrat mit einem Proteingehalt von 65 GHT oder mehr (N × 6,25), bezogen auf die Trockenmasse ohne Vitamine, Mineralien, Aminosäuren und andere Lebensmittelzusatzstoffe, mit Ursprung in der VR China, die derzeit unter den KN-Codes ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ab 1. Januar 2012: ex 2309 90 96) und ex 3504 00 90 eingereiht werden („betroffene Ware“ oder „BWSPK“).
(29)
Innerhalb dieser Warendefinition können zwei Hauptwarengruppen unterschieden werden: i) Sojaprotein-Konzentrate („SPK“ oder „Konzentrate“, einschließlich einfacher Konzentrate/Grundkonzentrate und weiterverarbeiteter Konzentrate) mit einem Proteingehalt von mehr als 65 GHT, aber weniger als 90 GHT, und ii) isolierte Sojaproteine („ISP“ oder „Isolate“) mit einem Proteingehalt von 90 GHT oder mehr.
(30)
Ferner wurde festgestellt, dass das einfache Konzentrat eher ein Grunderzeugnis mit geringer Wertschöpfung ist, während Isolate und weiterverarbeitete Konzentrate erheblich mehr Verarbeitungsaufwand erfordern und folglich höherwertige Erzeugnisse sind.
(31)
Unter die hier aufgeführte Warendefinition fallen auch einfache (nicht weiterverarbeitete) Konzentrate für Futtermittel. Diese wurden im Bezugszeitraum in der EU von einer Produktionsanlage des Antragstellers mit Standort in Frankreich sowie von einem weiteren Unternehmen, nämlich ADM, in den Niederlanden hergestellt.
(32)
Nach der Interimsunterrichtung beantragte der Antragsteller eine Änderung der Warendefinition dahingehend, dass Konzentrate für Futtermittel herausgenommen werden sollten. Der Antragsteller erhob Einwände gegen den im Interimsdokument vorgeschlagenen Ansatz und argumentierte, die Nichtberücksichtigung der Daten der französischen Produktionsanlage, die 2009 (also mitten im Bezugszeitraum) stillgelegt wurde, führe zu Unstimmigkeiten bei den übrigen Daten (in denen die Daten von ADM nach wie vor enthalten seien). Infolgedessen seien die Verkäufe und der Marktanteil der EU-Hersteller der untersuchten Ware künstlich aufgebläht.
(33)
Dem Antragsteller zufolge wurde in Anbetracht der relativ stabilen Nachfrage ein Teil der von der Produktionsanlage Solae in Frankreich bis zu ihrer Stilllegung im Jahr 2009 durchgeführten Liefertätigkeit von ADM übernommen, dem Konkurrenten des Antragstellers in der EU. Daher führe die Nichtberücksichtigung der Daten der französischen Produktionsanlage zu irreführenden Ergebnissen beim Vergleich der Daten aus dem Jahr 2008, als ADM nur einen kleineren Anteil am Markt für Futtermittelkonzentrat gehabt habe, mit den Daten aus dem UZ, als der Marktanteil von ADM wesentlich größer gewesen sei.
(34)
Der Antragsteller legte insbesondere Informationen über technische und chemische Unterschiede zwischen den Konzentraten für Futtermittel einerseits und sonstigen Konzentraten und Isolaten andererseits vor. Für diese Untergruppen würden außerdem unterschiedliche Vertriebskanäle genutzt. Darüber hinaus fielen Konzentrate für Futtermittel unter einen anderen KN-Code als sonstige Konzentrate (für Nahrungsmittel) und Isolate.
(35)
Im Anschluss an das Vorbringen des Antragstellers erhob ein Ausführer Einwände gegen den Antrag auf Einschränkung der Warendefinition. Dieser Ausführer hatte den Antrag allerdings missverstanden und war der Meinung, sämtliche Sojaprotein-Konzentrate sollten ausgeschlossen werden, während sich der Antrag tatsächlich nur auf einfache SPK für Futtermittel bezog. Im Übrigen konnte der Ausführer nicht mit tatsachengestützten Argumenten belegen, warum der Antrag seiner Auffassung nach unbegründet wäre.
(36)
Es ist ferner darauf hinzuweisen, dass den bei der Untersuchung eingeholten Informationen zufolge die Einfuhren von Sojaprotein-Konzentraten für Futtermittel weniger als 1 % der gesamten Einfuhren der untersuchten Ware (in der ursprünglichen Definition) aus der VR China in die Union ausmachten.
(37)
Aus diesen Gründen und insbesondere in Anbetracht der eindeutigen technischen, chemischen und marktbezogenen Unterschiede wird es für angemessen erachtet, die Warendefinition einzuschränken, indem einfache Sojaprotein-Konzentrate von der für Futtermittel verwendeten Art ausgeschlossen werden. Infolgedessen handelt es sich bei der betroffenen Ware um Waren aus Sojaprotein-Konzentrat, ausgenommen Waren der zur Fütterung verwendeten Art, mit einem Proteingehalt von 65 GHT oder mehr (N × 6,25), bezogen auf die Trockenmasse ohne Vitamine, Mineralien, Aminosäuren und andere Lebensmittelzusatzstoffe, mit Ursprung in der VR China, die derzeit unter den KN-Codes ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 und ex 3504 00 90 eingereiht werden („betroffene Ware“ oder „BWSPK“).
(38)
Die betroffene Ware wird hauptsächlich in der Nahrungsmittelindustrie für Anwendungen bei Fleischwaren und als Fleischersatz verwendet. Zu weiteren Anwendungen im Lebensmittelbereich gehören: Salatdressings, Suppen, Getränkepulver, Energieriegel, milchfreier Kaffeeweißer, gefrorene Desserts, aufgeschlagene Cremes („Whipped Toppings“), Säuglingsnahrung, Brot, Frühstücksgetreideprodukte, Teigwaren usw. Aufgrund ihrer Funktionalitäten wird die betroffene Ware darüber hinaus für einige spezielle Anwendungen eingesetzt, etwa für Haftmittel, Asphalt, Harze, Reinigungsmittel, Kosmetika, Druckerschwärze, Leder, Farben, Papierbeschichtungen, Pestizide/Fungizide, Kunststoffe, Polyester- und Textilfasern.
(39)
Trotz einiger Unterschiede bei den möglichen Endanwendungen weisen die verschiedenen Typen der betroffenen Ware - Konzentrate und Isolate - alle dieselben grundlegenden materiellen und chemischen Eigenschaften auf. Sie werden daher als eine einzige Ware angesehen.
2. GLEICHARTIGE WARE
(40)
Die Untersuchung ergab, dass die betroffene Ware und bestimmte, in der VR China hergestellte und auf dem chinesischen Inlandsmarkt verkaufte und im Vergleichsland Brasilien hergestellte und auf dem brasilianischen Inlandsmarkt verkaufte Waren aus Sojaprotein-Konzentrat sowie bestimmte Waren aus Sojaprotein-Konzentrat, die in der Union vom Wirtschaftszweig der Union hergestellt und verkauft werden, dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und Verwendungen aufweisen. Daher werden diese Waren als gleichartige Waren im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen.
C. DUMPING
1. BEZIEHUNG ZWISCHEN DER SINOGLORY-GRUPPE UND DER GUSHEN-GRUPPE
(41)
Zu den in die Stichprobe einbezogenen ausführenden Herstellern gehörten das Unternehmen Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. und seine verbundenen Unternehmen („Crown-Gruppe“), das Unternehmen Gushen Biological Technology Group Co. Ltd. und seine verbundenen Unternehmen („Gushen-Gruppe“) und das Unternehmen Sinoglory Health Food Co. Ltd. und seine verbundenen Unternehmen („Sinoglory-Gruppe“). In einem frühen Stadium der Untersuchung wurde die Auffassung vertreten, dass die Gushen-Gruppe und die Sinoglory-Gruppe gegebenenfalls als verbundene Ausführer behandelt werden müssten. Nach den Erläuterungen, die von den betroffenen Ausführern vorgelegt wurden, wurde letztlich jedoch beschlossen, die Gushen-Gruppe und die Sinoglory-Gruppe für die Zwecke dieser Untersuchung als getrennte Einheiten zu betrachten.
2. MARKTWIRTSCHAFTSBEHANDLUNG („MWB“)
(42)
Nach Artikel 2 Absatz 7 Buchstabe b der Grundverordnung wird der Normalwert in Antidumpinguntersuchungen betreffend Einfuhren aus der VR China für diejenigen Hersteller, die den Untersuchungsergebnissen zufolge die Kriterien des Artikels 2 Absatz 7 Buchstabe c der Grundverordnung erfüllen, nach Artikel 2 Absätze 1 bis 6 ermittelt.
(43)
Zur besseren Übersicht folgt eine kurze Zusammenfassung der MWB-Kriterien:
1.
Geschäftsentscheidungen und Kosten tragen den Marktbedingungen Rechnung; zudem greift der Staat diesbezüglich nicht nennenswert ein.
2.
Die Buchführung wird von unabhängigen Stellen nach internationalen Buchführungsgrundsätzen geprüft und in allen Bereichen angewendet.
3.
Es bestehen keine nennenswerten Verzerrungen infolge des früheren nichtmarktwirtschaftlichen Systems.
4.
Es gelten Insolvenz- und Eigentumsvorschriften, die Rechtssicherheit und Stabilität sicherstellen, und
5.
Währungsumrechnungen erfolgen zu Marktkursen.
(44)
Eine MWB wurde von der Crown-Gruppe und von der Sinoglory-Gruppe beantragt.
(45)
Die Kommission holte sowohl zur Crown-Gruppe als auch zur Sinoglory-Gruppe alle ihr erforderlich erscheinenden Daten ein und überprüfte die Angaben in den MWB-Anträgen sowie alle anderen ihr erforderlich erscheinenden Daten bei Kontrollbesuchen bei den betreffenden Unternehmen.
(46)
Die Untersuchung ergab, dass beide Gruppen die Kriterien des Artikels 2 Absatz 7 Buchstabe c der Grundverordnung für die Gewährung einer MWB nicht erfüllten.
(47)
Insbesondere wurden das erste, das zweite und das dritte Kriterium von den Unternehmen beider Gruppen nicht erfüllt.
(48)
In der einen Gruppe erfüllte einer der Hersteller das erste Kriterium nicht, da er eine Verpflichtung eingegangen war, alle seine Waren auf dem internationalen Markt zu verkaufen. Das Unternehmen machte zwar geltend, es sei durch diese Bestimmung nicht gebunden, tatsächlich tätigte es aber niemals Verkäufe auf dem Inlandsmarkt (mit Ausnahme des Verkaufs einer geringfügigen Menge im Jahr 2007). Was das zweite Kriterium betrifft, so wurden bei der Untersuchung bei beiden Herstellern in der Gruppe mehrere Probleme in der Buchführung festgestellt. Außerdem übermittelte eines der Unternehmen in der Gruppe kein MWB-Antragsformular. Darüber hinaus verpachtete eines der Unternehmen in der Gruppe einen Teil seines Grund und Bodens, ohne dass die Pachteinnahmen in seiner Buchführung erfasst wurden, denn es wurden keine Rechnungen oder Belege für diese Zahlungen ausgestellt. Als das Unternehmen in eine neue Produktionsstätte verlagert und ein Teil seiner Anlagen nicht mehr genutzt wurde, wurde kein Wertminderungstest durchgeführt. Als eines der Unternehmen in der Gruppe schließlich ein neues Grundstück erwarb, erhielt es eine Transferzahlung des Staates, die als Entschädigung für umgesiedelte Dorfbewohner verwendet werden sollte. Diese Zahlung wurde indessen nicht für den vorgesehenen Zweck verwendet, sondern diente dazu, die Kosten der Bodennutzungsrechte zu senken. Was das dritte Kriterium angeht, so tauschen die beiden Hersteller in der Gruppe Rohstoffe, die sie von einem gemeinsamen Lieferanten beziehen, ohne ordnungsgemäße Dokumentation oder Aufzeichnungen, auf der Grundlage sehr informeller Vereinbarungen und ohne jegliche Berichtigung um Preisunterschiede oder Gebühren untereinander aus: Dies stellt eine Form des Barterhandels dar. Darüber hinaus konnte einer der Hersteller den seinem Mehrheitsaktionär gehörenden Grund und Boden mehrere Jahre lang nutzen, ohne irgendwelche Zahlungen zu leisten. Dem Unternehmen zufolge war dies möglich, weil das Mutterunternehmen die diesbezüglichen Bodennutzungsrechte im Zuge seiner Privatisierung zu einem sehr niedrigen Preis erworben hatte.
(49)
Nach der Unterrichtung über die ausführlichen MWB-Feststellungen und der Interimsunterrichtung wiederholte die Gruppe ihr früheres Vorbringen, dass einer der beiden Hersteller nicht als rechtlich mit dem Rest der Gruppe verbunden zu betrachten sei. Zu diesem Vorbringen ergab die Untersuchung jedoch, dass die beiden Hersteller zusammen mit dem Rest der Gruppe eine koordinierte Geschäfts- und Unternehmenspolitik betrieben, zu der auch die in Erwägungsgrund 48 erwähnten Praktiken des Barterhandels gehörten. Das Vorbringen wird daher zurückgewiesen.
(50)
Die Gruppe brachte des Weiteren vor, die Verkaufsbeschränkung für einen ihrer Hersteller werde nur in seiner Satzung erwähnt, nicht jedoch in der Gewerbeerlaubnis oder der Zulassungsbescheinigung. Dem Unternehmen zufolge war die Beschränkung daher nicht bindend. Ferner wurde eingewandt, das Unternehmen, das kein MWB-Antragsformular vorgelegt hatte, sei kein Hersteller oder Händler, sondern vielmehr eine Zahlstelle, und die Gruppe habe sich nach besten Kräften bemüht, alle zur Verfügung stehenden Informationen vorzulegen.
(51)
Wie bereits erwähnt, hielt sich der fragliche Hersteller jedoch eindeutig an die Verkaufsbeschränkung. Im Übrigen gehört die Satzung zu den Unterlagen, die den Behörden zur Genehmigung vorgelegt werden, wenn das Unternehmen gegründet wird; somit ist klar, dass der Inhalt dieser Unterlagen die Grundlage für die tatsächliche Geschäftstätigkeit des Unternehmens bildet. Was schließlich das Unternehmen betrifft, das kein MWB-Antragsformular übermittelte, so war es der Untersuchung zufolge tatsächlich an bestimmten Vorgängen im Zusammenhang mit den Ausfuhrverkäufen der fraglichen Ware beteiligt und hätte daher ein MWB-Antragsformular vorlegen müssen. Daher werden beide Vorbringen zurückgewiesen.
(52)
In der anderen Gruppe unterlag einer der ausführenden Hersteller ebenfalls einer Beschränkung für seine Verkäufe, wonach 70 % seiner Produktion zur Ausfuhr verkauft werden sollten, so dass das erste Kriterium nicht erfüllt war. Was das zweite Kriterium betrifft, so wurden bei der Untersuchung etliche Probleme im Zusammenhang mit Anlageabschreibungen und Änderungen der Buchführungsmethoden festgestellt. Was das dritte Kriterium anbelangt, so unterscheiden sich die in der Buchführung eines der Unternehmen für zwei Grundstücke angesetzten Werte ganz erheblich, und es wird davon ausgegangen, das das betreffende Unternehmen eine verdeckte Subvention erhielt, indem es ein Grundstück zu einem deutlich unter dem Marktwert liegenden Preis erwarb. Des Weiteren konnte ein anderes Unternehmen in der Gruppe ein Grundstück ein Jahr lang kostenlos pachten und erwarb Bodennutzungsrechte zu einem Preis unter dem Marktwert. Schließlich wurden mehrere gruppeninterne Bürgschaften im Anhang der Jahresabschlüsse nicht offengelegt; dies stellt einen Verstoß gegen IAS 24 dar.
(53)
Nach der Unterrichtung über die ausführlichen MWB-Feststellungen und der Interimsunterrichtung machte die Gruppe geltend, die Verkäufe der beiden Hersteller unterlägen de facto keinerlei Verkaufsbeschränkung. Den Unternehmen zufolge war die Tatsache, dass ihre jeweiligen Ausfuhrmengen den in ihrer Satzung festgelegten Beschränkungen entsprachen, lediglich dem Verhältnis von Angebot und Nachfrage auf dem Markt für Sojaprotein geschuldet. Sie betonten, diese einschränkenden Bestimmungen seien gleich nach dem UZ aus den Satzungstexten gestrichen worden. Ferner gab die Gruppe in Bezug auf das zweite Kriterium an, von geringfügigen Buchführungsfehlern abgesehen habe sie die chinesischen Rechnungslegungsgrundsätze GAAP, an die sie sich eher zu halten habe als an die internationalen Rechnungslegungsgrundsätze IAS, in vollem Umfang eingehalten. Hinsichtlich der Bodennutzungsrechte erklärte die Gruppe, die unterschiedliche Bewertung der beiden Grundstücke sei auf die Kosten für die Planierung eines der Grundstücke zurückzuführen. Schließlich wurde betont, das kostenlose Pachten eines anderen Grundstückes sei die Folge einiger administrativer Verzögerungen, die eingetreten seien, bevor das Bodennutzungsrecht tatsächlich erworben werden konnte; der Wert der Befreiung sei im Übrigen unbedeutend im Vergleich zu den Betriebseinnahmen des Unternehmens.
(54)
Zum ersten Kriterium ist festzustellen, dass die Satzung zu den Unterlagen gehört, die den Behörden zur Genehmigung vorgelegt werden, wenn das Unternehmen gegründet wird. Es ist davon auszugehen, dass sich das Unternehmen an die Verkaufsbeschränkungen hielt, weil es dies musste, und es ist klar, dass der Inhalt der betreffenden Unterlagen die Grundlage für die tatsächliche Geschäftstätigkeit des Unternehmens bildet. Des Weiteren ist zu betonen, dass die Streichung der Beschränkungen aus der Satzung nach dem UZ erfolgte und mithin für diese Untersuchung irrelevant ist. Was das zweite Kriterium betrifft, so konnte die Genauigkeit und Zuverlässigkeit der Buchführungsunterlagen eindeutig nicht bestätigt werden. Zudem sollten die Bücher des Unternehmens nach internationalen Rechnungslegungsgrundsätzen geprüft werden, was bei dem Kontrollbesuch nicht bestätigt werden konnte. Hinsichtlich des dritten Kriteriums konnten bei dem Kontrollbesuch keine Beweise vorgelegt werden, die die Angabe zu den Kosten für die Planierung des fraglichen Grundstücks hätten untermauern können. Schließlich bleibt unabhängig von den vorgebrachten Erklärungen die Tatsache bestehen, dass eines der Unternehmen seinen Grund und Boden eine Zeitlang kostenlos pachten konnte und somit in den Genuss einer Subvention kam. Die Stellungnahmen boten daher keinen Anlass, die MWB-Feststellungen zu ändern. Diese Feststellungen werden mithin bestätigt.
3. INDIVIDUELLE BEHANDLUNG („IB“)
(55)
Nach Artikel 2 Absatz 7 Buchstabe a der Grundverordnung wird für unter diesen Artikel fallende Länder gegebenenfalls ein landesweiter Zoll festgesetzt, es sei denn, die Unternehmen können nachweisen, dass sie alle Kriterien des Artikels 9 Absatz 5 der Grundverordnung erfüllen. Rein informationshalber folgt eine kurze Zusammenfassung dieser Kriterien:
-
Die Ausführer können, sofern es sich um ganz oder teilweise in ausländischem Eigentum befindliche Unternehmen oder Jointventures handelt, Kapital und Gewinne frei zurückführen.
-
Die Ausfuhrpreise und -mengen sowie die Verkaufsbedingungen werden frei festgelegt.
-
Die Mehrheit der Anteile ist im Besitz von Privatpersonen. Staatliche Vertreter, die im Leitungsgremium sitzen oder Schlüsselpositionen im Management bekleiden, sind entweder in der Minderheit, oder das Unternehmen ist dennoch nachweislich von staatlichen Eingriffen hinreichend unabhängig.
-
Währungsumrechnungen erfolgen zu Marktkursen und
-
der Staat nimmt nicht in einem solchen Maße Einfluss, dass Maßnahmen umgangen werden können, wenn für einzelne Ausführer unterschiedliche Zollsätze festgesetzt werden.
(56)
Die Gushen-Gruppe beantragte nur eine IB. Die Prüfung des Antrags ergab keinen Hinweis darauf, dass das Unternehmen die vorstehend genannten Kriterien nicht erfüllt hätte. Daher wurde der Schluss gezogen, dass der Gushen-Gruppe eine IB gewährt werden konnte.
(57)
Auch für die Crown-Gruppe und die Sinoglory-Gruppe wurde eine Bewertung vorgenommen, da diesen Unternehmen keine MWB zugestanden worden war. In beiden Fällen wurde kein Hinweis darauf gefunden, dass die Unternehmen die vorstehend genannten Kriterien nicht erfüllt hätten. Daher wurde der Schluss gezogen, dass beiden Unternehmensgruppen eine IB gewährt werden konnte.
(58)
Nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen erhob der Antragsteller Einwände dagegen, dass den in die Stichprobe einbezogenen Gruppen von Ausführern eine IB gewährt wurde. Da jedoch keine Maßnahmen eingeführt wurden, war es nicht erforderlich, diesen Punkt weiter zu prüfen.
4. NORMALWERT
(59)
Wie in Erwägungsgrund 46 erläutert, wurde den beiden in die Stichprobe einbezogenen Gruppen, die einen MWB-Antrag gestellt hatten, keine MWB gewährt. Die dritte Gruppe in der Stichprobe hatte keine MWB beantragt. Daher wurde nach Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung der Normalwert für alle Gruppen auf der Grundlage der Preise oder des rechnerisch ermittelten Werts in einem Vergleichsland ermittelt.
a) Vergleichsland
(60)
In der Einleitungsbekanntmachung hatte die Kommission die USA als geeignetes Vergleichsland zur Ermittlung des Normalwerts für die VR China vorgesehen und interessierte Parteien um eine diesbezügliche Stellungnahme ersucht.
(61)
In den eingegangenen Stellungnahmen wurden andere Länder als alternative Vergleichsländer vorgeschlagen, insbesondere Brasilien und Israel. Als Hauptargument gegen die Wahl der USA als Vergleichsland wurde vorgebracht, in den USA würde die betroffene Ware aus gentechnisch veränderten Sojabohnen hergestellt, während dies in der VR China nicht der Fall sei. Die Verwendung gentechnisch veränderter (GV) Sojabohnen könnte möglicherweise zur Folge haben, dass die Ware von anderen Verwendern verwendet und/oder von anderen Wirtschaftszweigen verarbeitet würde. Ein ausführender Hersteller wies ferner darauf hin, dass das US-amerikanische Tochterunternehmen des Antragstellers eine beherrschende Stellung auf dem US-Markt einnehme, was überhöhte Verkaufspreise auf dem Inlandsmarkt zur Folge habe.
(62)
In Anbetracht dieser Stellungnahmen bemühte sich die Kommission um die Mitarbeit aller ihr bekannten Hersteller von BWSPK in Brasilien, Israel und den USA, indem sie ihnen eine Reihe von Schlüsselfragen über ihre Produktion, ihre Verkäufe und die lokalen Märkte stellte und anfragte, ob sie im Falle der Auswahl ihres Landes als Vergleichsland bereit wären, ausführlichere Angaben zu ihren Kosten und Preisen zu übermitteln. Nur ein Hersteller in den USA und zwei Hersteller in Brasilien antworteten, indem sie die erbetenen Informationen übermittelten und sich zur weiteren Mitarbeit bereit erklärten. Zu einem späteren Zeitpunkt übermittelte auch ein Hersteller in Israel einen vollständig beantworteten Fragebogen. Die Kommission bemühte sich darüber hinaus, auf anderen Wegen Informationen über die vorstehend genannten und andere mögliche Märkte einzuholen.
(63)
Die so gesammelten Informationen wurden sorgfältig geprüft. Es bestätigte sich, dass die US-amerikanische Ware überwiegend aus GV-Sojabohnen hergestellt wurde, im Gegensatz zu BWSPK aus der VR China, Brasilien oder Israel. Es konnte indessen keine Schlussfolgerung darüber gezogen werden, wie sich dieser Unterschied bei den Hauptrohstoffen auf die Eigenschaften, die Verwendungen, die Kosten oder den Preis der Ware auswirkt. Ferner galt zwar auf dem brasilianischen Markt ein Einfuhrzoll von 14 %, dennoch wurden beträchtliche Mengen von BWSPK nach Brasilien eingeführt, die mit der im Inland hergestellten Ware konkurrierten. Tatsächlich deckte die Produktion der beiden brasilianischen Hersteller, die ihre Mitarbeit anboten, mehr oder weniger drei Viertel des Verbrauchs in Brasilien, während der US-amerikanische Markt offenbar klar von zwei sehr großen einheimischen Herstellern beherrscht wurde, von denen nur einer zur Mitarbeit bereit war. Obwohl der US-amerikanische Markt insgesamt größer war, schienen somit in Brasilien mit zwei großen einheimischen Erzeugern und beträchtlichen Einfuhren schärfere Wettbewerbsbedingungen zu herrschen. Zudem schienen die Verkaufsmengen, die die mitarbeitenden brasilianischen Hersteller auf dem Inlandsmarkt absetzten, von der gleichen Größenordnung zu sein wie die Mengen der Verkäufe in die EU, die von den in die Stichprobe einbezogenen chinesischen Herstellern getätigt wurden, und auch die Produktpaletten schienen vergleichbar zu sein. Schließlich war der brasilianische Inlandsmarkt der Untersuchung zufolge erheblich größer als der israelische.
(64)
Aufgrund dieser Sachlage wurde Brasilien als Vergleichsland ausgewählt. Diese Auswahl wird bestätigt.
b) Ermittlung des Normalwerts
(65)
Nach Artikel 2 Absatz 7 Buchstabe a der Grundverordnung wurde der Normalwert für die ausführenden Hersteller anhand der überprüften Angaben der Hersteller im Vergleichsland ermittelt. Wenn Warentypen auf dem Inlandsmarkt des Vergleichlandes nicht im normalen Handelsverkehr verkauft wurden oder wenn keine ähnlichen Typen verkauft wurden, wurde der Normalwert nach Artikel 2 Absätze 3 und 6 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt.
(66)
Nach der Interimsunterrichtung wurden die Berechnungen weiter verfeinert und so auch die von den Parteien vorgelegten Stellungnahmen berücksichtigt.
5. AUSFUHRPREIS
(67)
Die ausführenden Hersteller wickelten ihre Ausfuhrverkäufe in die Union entweder direkt mit unabhängigen Abnehmern oder über verbundene Handelsunternehmen in der VR China ab. Der Ausfuhrpreis wurde daher in allen Fällen nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung ermittelt, also anhand der tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Ausfuhrpreise.
(68)
Nach der Interimsunterrichtung wurden die Berechnungen weiter verfeinert und so auch die von den Parteien vorgelegten Stellungnahmen berücksichtigt.
6. VERGLEICH
(69)
Der Normalwert und die Ausfuhrpreise wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines gerechten Vergleichs zwischen dem Normalwert und dem Ausfuhrpreis wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen. Angemessene Berichtigungen für Preisnachlässe, Transport-, Versicherungs-, Bereitstellungs-, Verlade- und Nebenkosten, Verpackungskosten, Kreditkosten und indirekte Steuern wurden in allen Fällen zugestanden, in denen die Anträge für begründet, korrekt und stichhaltig belegt befunden wurden.
7. DUMPINGSPANNEN
(70)
Die endgültigen Dumpingspannen wurden ausgedrückt als Prozentsatz des CIF-Preises frei Grenze der Union, unverzollt.
(71)
Für jede der drei mitarbeitenden Gruppen ausführender Hersteller in der Stichprobe wurde zur Ermittlung der Dumpingspanne nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung der gewogene durchschnittliche Normalwert im Vergleichsland mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis verglichen.
(72)
Für die mitarbeitenden, nicht in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen wurde die Dumpingspanne als Durchschnittswert der drei Unternehmensgruppen in der Stichprobe berechnet.
(73)
Aufgrund der hohen Beteiligung an der Untersuchung (auf die mitarbeitenden Unternehmen entfielen im UZ rund 90 % aller Einfuhren aus der VR China) wurde die landesweite Spanne für nicht mitarbeitende Unternehmen anhand der höchsten für die in die Stichprobe einbezogenen Unternehmensgruppen berechneten Spanne ermittelt.
(74)
Auf dieser Grundlage ergeben sich die folgenden endgültigen Dumpingspannen:
Unternehmen
Dumpingspanne
Crown-Gruppe
59,4 %
Gushen-Gruppe
55,8 %
Sinoglory-Gruppe
67,0 %
Nicht in die Stichprobe einbezogene mitarbeitende Unternehmen
61,3 %
Übrige Unternehmen
67,0 %
D. SCHÄDIGUNG
1. EINLEITENDE BEMERKUNGEN
(75)
Nach der Änderung der Warendefinition (Ausschluss von Konzentraten für Futtermittel) wird ein Unternehmen, namentlich ADM in den Niederlanden, dessen Produktion auf Konzentrate für Futtermittel beschränkt ist, nicht länger dem Wirtschaftszweig der Union zugerechnet. Folglich stellte im Untersuchungszeitraum nur der Antragsteller (Solae) die gleichartige Ware in der Union her. Solae verfügt derzeit über zwei Fertigungsanlagen in der EU - eine Anlage in Belgien, in der Sojaprotein-Isolate hergestellt werden, und eine weitere Anlage in Dänemark, in der Sojaprotein-Konzentrate (Sojaprotein-Basiskonzentrat und weiterverarbeitete, hochwertige Konzentrate, bei denen das Sojaprotein-Basiskonzentrat als Zwischenprodukt eingesetzt wird) hergestellt werden. Eine weitere Fertigungsanlage von Solae in Boudreaux, Frankreich, in der nur einfache Konzentrate für Futtermittel hergestellt und vermarktet wurden, wurde Anfang 2009 stillgelegt.
(76)
Was die Produktion in der EU betrifft, so ergab die Untersuchung, dass das Fertigungsverfahren von Solae ausschließlich auf einer Veredelungsvereinbarung (Tolling Agreement) mit Solae Europe, seinem Mutterunternehmen in der Schweiz, beruht. Im Rahmen dieser Vereinbarung wird der von Solae Europe gelieferte Rohstoff gegen eine Dienstleistungsgebühr von Solae Belgium und Solae Denmark verarbeitet. Während des gesamten Verfahrens bleibt Solae Europe der alleinige Eigentümer der Rohstoffe, aller Zwischenprodukte und der Fertigwaren.
(77)
Veredelungsvereinbarungen unterscheiden sich rechtlich von anderen möglichen Herstellungsvereinbarungen dadurch, dass das Eigentum am Rohstoff und an den Fertigwaren beim Auftraggeber verbleibt. Im vorliegenden Fall beläuft sich der von diesen Unternehmen in der EU hinzugefügte Wert jedoch auf mehr als 50 % der Herstellkosten. Dieser Wertschöpfungsanteil spiegelt auch die in der Union getätigten Technologie- und Kapitalinvestitionen wider. Der Nettowert von Investitionen dieser Art ist in der EU ganz erheblich, und die Beschäftigtenzahl der Branche ist in der Union hoch.
(78)
Es ist auch darauf hinzuweisen, dass die Veredelungsvorgänge in der EU die „letzte wesentliche Be- oder Verarbeitung“ darstellen und als solche die Waren zu Ursprungserzeugnissen der EU machen würden.
(79)
Aus diesen Gründen wurde der Schluss gezogen, dass Dumpingpraktiken für eine Wirtschaftstätigkeit von der Art, wie sie in der EU von Solae Belgium und Solae Denmark ausgeübt wird, möglicherweise eine Bedrohung darstellen könnten; daher könnten ungeachtet der Rechtsnatur einer solchen Tätigkeit (Veredelungsvereinbarung oder sonstige Herstellungsvereinbarung) Schutzmaßnahmen erforderlich sein. Angesichts dieser Sachlage wurde der Schluss gezogen, dass Solae Belgium und Solae Denmark als Unionshersteller zu betrachten sind, die zum Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung gehören.
(80)
Im Anschluss an die Interimsunterrichtung äußerte ein Ausführer die Ansicht, Veredelungsunternehmen erfüllten nicht die Voraussetzungen für eine Einstufung als Unionshersteller und spielten bei Antidumpinguntersuchungen keine Rolle. Da das Eigentum am Rohstoff und an den Fertigwaren bei dem Unternehmen Solae Europe mit Sitz in der Schweiz (also außerhalb der EU) bleibe, könnten dem Ausführer zufolge Solae Belgium und Solae Denmark nicht als Unionshersteller betrachtet werden und müssten nicht vor den Dumpingpraktiken geschützt werden.
(81)
Der Ausführer wies darauf hin, dass die Organe in früheren Fällen, etwa im Fall der Einfuhren von Säcken und Beuteln aus Kunststoffen mit Ursprung in der VR China (7), beschlossen hätten, zwei chinesische Unternehmen aus einer Stichprobe ausführender Hersteller herauszunehmen, da sie eine große Menge von Ausfuhrwaren angegeben hätten, die sie selbst nicht hergestellt, sondern vielmehr für andere ausführende Hersteller weiterverarbeitet hätten.
(82)
Es sei darauf hingewiesen, dass die Situation in dem von dem Ausführer angeführten Fall nicht mit dem vorliegenden Fall vergleichbar ist. Zunächst einmal hatten die chinesischen Unternehmen im vorstehend genannten Fall der Säcke und Beutel aus Kunststoffen ihre eigene (keiner Veredelungsvereinbarung unterliegende) Produktion (die Verkäufe der von ihnen hergestellten Waren waren für eine Einbeziehung der Unternehmen in die Stichprobe jedoch zu gering), während im vorliegenden Fall Solae Belgium und Solae Denmark ausschließlich im Rahmen der Veredelungsvereinbarung tätig sind.
(83)
Des Weiteren wurde bei der Untersuchung der aus der Stichprobe herausgenommenen chinesischen Unternehmen keinerlei Eigentumsverflechtung mit anderen ausführenden Herstellern, für die sie die Waren weiterverarbeiteten, festgestellt, während Solae Belgium und Solae Denmark in vollem Umfang Eigentum von Solae Europe sind.
(84)
In seiner Stellungnahme verwies der Ausführer außerdem auf eine weitere frühere Untersuchung, bei der es um Einfuhren von Glycin mit Ursprung in der VR China ging (8); damals behandelte die Kommission einige chinesische Unternehmen nicht als Hersteller, sondern als Händler, da die von ihnen ausgeübte Tätigkeit der Untersuchung zufolge nicht als Produktion eingestuft werden konnte.
(85)
In diesem Zusammenhang ist darauf hinzuweisen, dass auch der Fall Glycin die Argumentation des Ausführers nicht untermauert, denn in dem genannten Fall fanden in den ausführenden chinesischen Unternehmen lediglich einige Verarbeitungsvorgänge statt, die weder die chemische Zusammensetzung noch die materiellen Eigenschaften der betreffenden Ware veränderten. Völlig anders ist die Situation im vorliegenden Fall: Hier werden Sojabohnen oder Sojaflocken durch die von den EU-Unternehmen ausgeführten Veredelungsvorgänge zu Sojaproteinen umgewandelt, wobei nicht nur die chemische Zusammensetzung oder die materiellen Eigenschaften des Rohstoffs verändert werden, sondern dem Endprodukt auch ein erheblicher Mehrwert hinzugefügt wird.
(86)
Der Ausführer brachte des Weiteren vor, das Zentrum des Entscheidungsprozesses für die gesamte im Rahmen von Veredlungsvereinbarungen erfolgende Produktion in der Union befinde sich ausschließlich bei einem Nicht-EU-Unternehmen, und das gesamte Schicksal der Veredelungsunternehmen liege einzig und allein in den Händen ihres schweizerischen Mutterunternehmens. Der Ausführer fügte hinzu, in einem anderen Fall, bei dem es um Einfuhren von Vinylacetat mit Ursprung in den USA ging (9), habe die Kommission einen EU-Hersteller aufgrund seiner Verbindungen zu einem Unternehmen in einem Zielland aus der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommen.
(87)
Eine weitere Partei machte zudem geltend, bei der Prüfung des Problems der Veredelungsvereinbarung und seiner Einstufung als Produktion sollten, ähnlich wie bei der Untersuchung verbundener Unternehmen bei der Definition des Wirtschaftszweigs der Union, auch Fragen wie Ort des Unternehmenssitzes, Interessenschwerpunkt und Engagement für den EU-Markt analysiert werden.
(88)
Tatsächlich unterhält Solae als Gruppe strukturelle Verbindungen zu ihrem schweizerischen Mutterunternehmen und weitere Geschäftsverbindungen zu US-Unternehmen. Es ist nichts Neues bei Antidumpingverfahren, dass Unternehmen mit einer starken EU-Präsenz solche strukturellen, finanziellen oder geschäftlichen Verbindungen außerhalb der EU unterhalten. Aufgrund dieser strukturellen und geschäftlichen Verbindungen außerhalb der EU kann jedoch nicht die Schlussfolgerung in Frage gestellt werden, dass die Antragsteller die Voraussetzungen für eine Einstufung als EU-Hersteller erfüllen.
(89)
Solche Argumente wären nur dann für die Zwecke des Artikels 4 Absatz 1 Buchstabe a der Grundverordnung und die Definition des Wirtschaftszweigs der Union relevant, wenn Solae Europe ein Unternehmen in einem Zielland, d. h. in diesem Fall in der VR China, wäre. Dies ist eindeutig nicht der Fall, daher ist das Argument des Ausführers nicht von Belang.
(90)
Im Übrigen ist nochmals zu betonen, dass das Eigentum am eingesetzten Material und/oder an der fertigen Ware nicht das entscheidende Kriterium für die Definition eines Unionsherstellers ist. Veredelungsvereinbarungen unterscheiden sich zwar in rechtlicher Hinsicht von anderen Herstellungsvereinbarungen, dennoch können im Rahmen solcher Vereinbarungen produzierende Unternehmen als Unionshersteller betrachtet werden.
(91)
Dieser Ansatz steht im Einklang mit der bisherigen Praxis der Organe, zum Beispiel bei der Auslaufüberprüfung betreffend Einfuhren von Furfurylalkohol mit Ursprung in der VR China (10).
(92)
Es wird erneut darauf hingewiesen, dass sich im vorliegenden Fall der von den Unternehmen in der EU hinzugefügte Wert auf mehr als 50 % der Herstellkosten beläuft. Dieser Wertschöpfungsanteil spiegelt die in der Union getätigten Technologie- und Kapitalinvestitionen wider. Der Nettowert von Investitionen dieser Art ist in der EU erheblich, und die Beschäftigtenzahl der Branche in der Union ist hoch.
(93)
Abschließend ist festzuhalten, dass Solae Belgium und Solae Denmark als Unionshersteller zu betrachten sind, die zum Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung gehören und nachstehend als „Wirtschaftszweig der Union“ bezeichnet werden.
(94)
Die gesamte Unionsproduktion im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 der Grundverordnung wurde anhand der Fragebogenantwort des Antragstellers ermittelt.
(95)
Da der Wirtschaftszweig der Union nur aus einem einzigen Hersteller besteht, werden die nachstehenden Daten nach Artikel 19 der Grundverordnung zur Wahrung der Vertraulichkeit als Indexwerte dargestellt.
2. UNIONSVERBRAUCH
(96)
Der Unionsverbrauch wurde anhand der Verkaufsmengen der im Rahmen von Veredelungsvereinbarungen hergestellten, für den Unionsmarkt bestimmten Produktion des Wirtschaftszweigs der Union, der von Eurostat mitgeteilten Daten zu den Mengen der Einfuhren auf den Unionsmarkt und der Schätzungen des Antragstellers ermittelt.
(97)
Die KN-Codes, unter denen bestimmte Waren aus Sojaprotein-Konzentrat eingereiht werden, decken nicht nur die untersuchte Ware, sondern eine breitere Palette von Waren ab. Auf der Grundlage eingehender Nachforschungen und genauer Marktkenntnisse nahm der Antragsteller Schätzungen des Wertes und der Menge der Einfuhren der untersuchten Ware in die Union vor. Diese Schätzungen wurden im Verlauf der Untersuchung geprüft und werden als zuverlässig eingestuft. Bei den Kommissionsdienststellen gingen keine Stellungnahmen mit einem Alternativvorschlag ein, der die Verwendung dieser Schätzungen für die Zwecke der Untersuchung hätte in Frage stellen können.
(98)
Eine Partei machte geltend, die Methode zur Berechnung der Einfuhren sei nicht ausreichend erläutert worden. Diese Kritik wurde jedoch nicht weiter begründet. Die Partei kritisierte die Vorgehensweise der Kommission, ohne jedoch eine besser geeignete oder zuverlässigere Alternative vorzuschlagen. Die Kritik betraf hauptsächlich die Tatsache, dass die Partei nicht Stellung nehmen konnte. Es wird daran erinnert, dass die nicht vertrauliche Zusammenfassung des Antrags, in der die Ausschlussmethode dargelegt wurde, seit der Einleitung des Verfahrens in der nicht vertraulichen Akte zur Verfügung stand.
(99)
Es wird daran erinnert, dass die Kommissionsdienststellen die Daten im Antrag abglichen und nichts feststellen konnten, das die Angemessenheit der gewählten Methode in Frage gestellt hätte. Außerdem schlugen die Parteien keine alternative Ausschlussmethode vor, ihre Stellungnahmen wurden daher als unbegründet betrachtet.
(100)
Über den gesamten Bezugszeitraum ging die Nachfrage auf dem Unionsmarkt um 8 % zurück. Im Einzelnen blieb der Unionsverbrauch von 2007 bis 2008 stabil, nahm 2009 um 8 % ab und blieb im UZ stabil.
Tabelle 1
Unionsverbrauch
2007
2008
2009
UZ
Volumen (in t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Quelle:
Fragebogenantworten des Wirtschaftszweigs der Union und Schätzungen des Antragstellers anhand von Eurostat-Daten.
3. EINFUHREN AUS DEM BETROFFENEN LAND
a) Menge
(101)
Die Menge der Einfuhren der betroffenen Ware nahm im Bezugszeitraum um 15 % zu und lag im UZ bei 20 117 t. Im Einzelnen blieben die Einfuhren aus der VR China von 2007 bis 2008 mehr oder weniger unverändert und stiegen dann 2009 um 26 Prozentpunkte auf ihren höchsten Wert. Es sei darauf hingewiesen, dass die Einfuhren aus der VR China im UZ um rund 9 Prozentpunkte zurückgingen.
Tabelle 2
2007
2008
2009
UZ
Menge der gedumpten Einfuhren aus dem betroffenen Land (in t)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus dem betroffenen Land - Indexwerte
100
100
136
125
Quelle:
Schätzungen des Antragstellers anhand von Eurostat-Daten.
b) Marktanteil der betroffenen Einfuhren
(102)
Der Index, der die Entwicklung des Marktanteils der gedumpten Einfuhren aus der VR China widerspiegelt, erhöhte sich im Bezugszeitraum um 25 %. Von 2007 bis 2008 blieb er stabil, 2009 stieg er jedoch um 36 %. Im UZ war er um 11 Prozentpunkte rückläufig.
c) Preise
i) Preisentwicklung
(103)
Der durchschnittliche Einfuhrpreis stieg im Bezugszeitraum insgesamt um 37 % an. Im Einzelnen erhöhte er sich zunächst von 2007 bis 2008 um nicht weniger als 48 %, ging dann 2009 um 11 Prozentpunkte zurück und blieb im UZ auf diesem Niveau. Der Durchschnittspreis der Einfuhren aus der VR China betrug im UZ 1 569 EUR/t.
Tabelle 3
2007
2008
2009
UZ
CIF-Preis der Einfuhren aus der VR China (in Euro/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Quelle:
Schätzungen des Antragstellers anhand von Eurostat-Daten.
ii) Preisunterbietung
(104)
Für die Zwecke der Preisunterbietungsanalyse wurden die gewogenen durchschnittlichen Verkaufspreise, die der Unionshersteller unabhängigen Abnehmern auf dem Unionsmarkt in Rechnung stellte und die insbesondere in Bezug auf Kreditkosten, Zustellungskosten, Verpackungskosten und Provisionen auf die Stufe ab Werk gebracht wurden, mit den entsprechenden gewogenen Durchschnittspreisen auf CIF-Stufe verglichen, die die mitarbeitenden Ausführer in der VR China dem ersten unabhängigen Abnehmer auf dem Unionsmarkt in Rechnung stellten und zu denen alle Kosten im Zusammenhang mit der Zollabfertigung, also Zoll, sowie nach der Einfuhr anfallende Kosten hinzugerechnet wurden (Anlandepreis).
(105)
Der Vergleich ergab, dass die Einfuhren der betroffenen Ware im UZ um rund 12 % unter den Preisen des Wirtschaftszweigs der Union lagen.
Unternehmen
Preisunterbietung
Crown-Gruppe
11,1 %
Gushen-Gruppe
9,6 %
Sinoglory-Gruppe
15,0 %
(106)
Eine Partei brachte vor, dass die Preisunterbietung natürlich nur für den UZ berechnet worden sei und dass frühere Preisunterbietungen nicht bekannt seien. Ihr zufolge seien jedoch die chinesischen Einfuhrpreise von 2007 bis zum UZ erheblich stärker gestiegen als die Preise des Wirtschaftszweigs der Union; daraus könne abgeleitet werden, dass die Preisunterbietung zurückgehe.
(107)
Tatsächlich trifft es zu, dass die chinesischen Einfuhrpreise von 2007 bis zum UZ um 37 % stiegen, während sich die Preise des Wirtschaftszweigs der Union um lediglich 15 % erhöhten (siehe Erwägungsgrund 119). Folglich ist klar, dass sich die Differenz zwischen den durchschnittlichen chinesischen Preisen und den durchschnittlichen EU-Preisen von 2007 bis zum UZ verringert hat.
4. LAGE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(108)
Nach Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung umfasste die Prüfung der Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf den Wirtschaftszweig der Union eine Bewertung aller wirtschaftlichen Faktoren und Indizes, die die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum beeinflussten.
(109)
Für die Zwecke der Schadensanalyse wurden die Schadensindikatoren anhand der Informationen untersucht, die der ordnungsgemäß geprüften, vollständigen Fragebogenantwort des Antragstellers entnommen wurden.
a) Produktion
(110)
Die Unionsproduktion ging von 2007 bis zum UZ um 14 % zurück. Im Einzelnen verringerte sie sich 2008 um 8 % und ging dann 2009 noch weiter, nämlich um 15 Prozentpunkte, zurück. Eine deutliche Verbesserung war jedoch von 2009 bis zum UZ zu verzeichnen, als die Produktion wieder um 9 Prozentpunkte zunahm.
Tabelle 4
2007
2008
2009
UZ
Produktion (in t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Quelle:
Fragebogenantworten.
b) Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(111)
Die Produktionskapazität der Unionshersteller blieb den gesamten Bezugszeitraum über unverändert.
Tabelle 5
2007
2008
2009
UZ
Produktionskapazität (in t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapazitätsauslastung
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Quelle:
Fragebogenantworten.
(112)
Der Index, der die Entwicklung der Kapazitätsauslastung widerspiegelt, sank im Bezugszeitraum um 14 %. Von 2007 bis 2008 ging er um 8 % und 2009 um weitere 15 Prozentpunkte zurück. Im UZ stieg er dann um 9 Prozentpunkte an. Der Trend bei der Kapazitätsauslastung entspricht der Entwicklung der Produktion im Bezugszeitraum, da die Produktionskapazität stabil blieb.
(113)
Es sei darauf hingewiesen, dass die Kapazitätsauslastung im UZ zwar insgesamt rückläufig war, aber dennoch weiterhin vergleichsweise hoch blieb und im UZ über 80 % betrug.
c) Verkaufsmenge
(114)
Die Menge der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union an unabhängige Abnehmer auf dem EU-Markt ging im Bezugszeitraum um 8 % zurück. Von 2007 bis 2008 verringerten sich die Verkäufe um 9 % und 2009 um weitere 5 Prozentpunkte. Eine deutliche Verbesserung war jedoch von 2009 bis zum UZ zu verzeichnen, als die Verkäufe wieder um rund 6 Prozentpunkte zunahmen.
Tabelle 6
2007
2008
2009
UZ
Verkäufe in der EU (in t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Quelle:
Fragebogenantworten.
d) Marktanteil
(115)
Insgesamt konnte der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum seinen Marktanteil behaupten. Im Einzelnen verringerte sich der Index von 2007 bis 2008 deutlich um 9 %, aber bereits 2009 zog er wieder um 1 Prozentpunkt an und im UZ stieg er um weitere 7 Prozentpunkte.
Tabelle 7
2007
2008
2009
UZ
Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Quelle:
Fragebogenantworten des Wirtschaftszweigs der Union und Schätzungen des Antragstellers anhand von Eurostat-Daten.
e) Wachstum
(116)
Der Unionsverbrauch nahm von 2007 bis zum UZ um 8 % ab, die Menge der Verkäufe ging ebenfalls um 8 % zurück, und der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union blieb stabil.
f) Beschäftigung
(117)
Die Beschäftigung war von 2007 bis zum UZ um 7 % rückläufig. Von 2007 bis 2008 nahm sie geringfügig zu, brach dann aber 2009 deutlich um 10 Prozentpunkte ein. Im UZ stieg die Beschäftigung dann jedoch wieder um 2 Prozentpunkte an.
Tabelle 8
2007
2008
2009
UZ
Beschäftigung (in Personen)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Quelle:
Fragebogenantworten.
g) Produktivität
(118)
Die Produktivität, gemessen als Produktion (in t) je Beschäftigten pro Jahr, verringerte sich im Bezugszeitraum um 7 %. Diese Verringerung ist dadurch bedingt, dass die Produktion stärker zurückging als das Beschäftigungsniveau. Nichtsdestoweniger ist festzustellen, dass die Produktivität von 2009 bis zum UZ um 8 Prozentpunkte zunahm, was darauf zurückzuführen ist, dass der Produktionsanstieg rascher verlief als der Beschäftigungsanstieg.
Tabelle 9
2007
2008
2009
UZ
Produktivität (in t/Beschäftigten)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Quelle:
Fragebogenantworten.
h) Die Verkaufspreise beeinflussende Faktoren
(119)
Die durchschnittlichen Verkaufspreise der Unionshersteller erhöhten sich im Bezugszeitraum um rund 15 %. Der Durchschnittspreis stieg von 2008 bis 2009 an (um 8 % bzw. um 10 Prozentpunkte) und ging dann im UZ leicht zurück (um 3 Prozentpunkte). Im Allgemeinen werden die Preise für BWSPK stark von den Kosten der Hauptrohstoffe (d. h. Sojabohnen oder Sojabohnenflocken) und den Energiekosten beeinflusst. Diese machen zusammen einen erheblichen Teil der Herstellkosten aus. Es ist anzumerken, dass der Markt für Sojabohnen unbeständig und durch beträchtliche jährliche und sogar monatliche Schwankungen gekennzeichnet ist.
(120)
In Anbetracht der erheblichen Unterschiede zwischen den Verkaufspreisen der einzelnen Typen der untersuchten Ware sollte die Entwicklung der durchschnittlichen Verkaufspreise mit Vorsicht betrachtet werden, denn jegliche Veränderung des Durchschnittspreises wird durch etwaige Veränderungen im Warensortiment stark beeinflusst.
Tabelle 10
2007
2008
2009
UZ
Stückpreis auf dem EU-Markt (in Euro/t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Quelle:
Fragebogenantwort.
i) Höhe der Dumpingspanne
(121)
Angesichts der Menge, des Marktanteils und der Preise der Einfuhren aus der VR China können die Auswirkungen der tatsächlichen Dumpingspannen auf den Wirtschaftszweig der Union nicht als unerheblich angesehen werden.
j) Lagerbestände
(122)
Die Schlussbestände blieben von 2007 bis zum UZ insgesamt mehr oder weniger unverändert. Da die Bestände nur einen relativ kleinen Teil der Jahresproduktion ausmachen, ist dieser Indikator für die Schadensanalyse von geringer Bedeutung.
Tabelle 11
2007
2008
2009
UZ
Schlussbestand (in t)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Quelle:
Fragebogenantwort.
k) Löhne
(123)
Die jährlichen Lohnkosten stiegen von 2007 bis zum UZ um 7 %. Zunächst stiegen sie von 2007 bis 2008 um 5 %, 2009 verringerten sie sich dann um 2 Prozentpunkte und im UZ stiegen sie wieder um 4 Prozentpunkte an.
Tabelle 12
2007
2008
2009
UZ
Jährliche Lohnkosten (in Euro)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Quelle:
Fragebogenantwort.
l) Rentabilität und Kapitalrendite
(124)
Die Rentabilität der Verkäufe der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer auf dem EU-Markt, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettoumsatzes, schwankte beträchtlich. Während der Wirtschaftszweig der Union 2007 und 2009 Gewinne erwirtschaftete, musste er 2008 und im UZ Verluste hinnehmen. Die uneinheitliche Rentabilität könnte eine Folge der Fluktuationen auf dem Sojabohnenmarkt sein.
Tabelle 13
2007
2008
2009
UZ
Rentabilität der EU-Verkäufe (in % des Nettoumsatzes)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
RoI (Gewinn in % des Nettobuchwerts der Investitionen)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Quelle:
Fragebogenantwort.
(125)
Die Kapitalrendite („RoI“), ausgedrückt als Gewinn in Prozent des Nettobuchwerts der Investitionen, folgte weitgehend der Entwicklung der Rentabilität.
m) Cashflow und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(126)
Der Netto-Cashflow aus dem operativen Geschäft schwankte im Bezugszeitraum erheblich. Nach zunächst positiven Werten im Jahr 2007 verschlechterte er sich 2008 und wurde negativ; 2009 verbesserte er sich wieder, war aber im UZ erneut negativ. Insgesamt verlief die Entwicklung des Cashflow weitgehend wie die der Rentabilität.
(127)
Es gab keine Anzeichen dafür, dass der Wirtschaftszweig der Union Schwierigkeiten bei der Kapitalbeschaffung hatte; dies ist hauptsächlich darauf zurückzuführen, dass er in eine größere Unternehmensgruppe eingebettet ist.
Tabelle 14
2007
2008
2009
UZ
Cashflow (in Euro)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Quelle:
Fragebogenantwort.
n) Investitionen
(128)
Die jährlichen Investitionen in die Produktion der gleichartigen Ware erhöhten sich von 2007 bis 2008 um 4 % und im Jahr 2009 um weitere 29 Prozentpunkte. Im UZ folgte ein leichter Rückgang um 5 Prozentpunkte. Insgesamt stiegen die Investitionen im Bezugszeitraum um 28 %.
Tabelle 15
2007
2008
2009
UZ
Nettoinvestitionen (in Euro)
Vertrauliche Unternehmensdaten
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Quelle:
Fragebogenantwort.
5. SCHLUSSFOLGERUNG ZUR SCHÄDIGUNG
(129)
Die Analyse der Daten zeigt, dass Produktion, Kapazitätsauslastung, Verkäufe, Beschäftigung und Produktivität des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum insgesamt rückläufig waren. Gleichzeitig stiegen die Lohnkosten.
(130)
Dieses negative Bild wird allerdings dadurch relativiert, dass sich die meisten dieser Indikatoren von 2009 bis zum UZ (2010) positiv entwickelten. Insbesondere erhöhten sich Produktion und Kapazitätsauslastung von 2009 bis 2010 (UZ) um 9 Prozentpunkte; die EU-Verkäufe nahmen um 6 Prozentpunkte zu, der Marktanteil der EU weitete sich um 7 Prozentpunkte aus; die Beschäftigung wuchs um 2 Prozentpunkte, während die Produktivität sogar um 8 Prozentpunkte gesteigert wurde.
(131)
Der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union blieb im Bezugszeitraum insgesamt stabil. 2008 ging er zwar zurück, aber bereits 2009 wurde er wieder ausgebaut. 2010 lag er dann sehr nahe an seinem Wert von 2007.
(132)
Sowohl Rentabilität als auch Kapitalrendite und Cashflow (die beide eng mit der Rentabilität zusammenhängen) vermitteln ein uneinheitliches Bild von der wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Union. Sie waren zwar insgesamt (von 2007 bis zum UZ) rückläufig, aber sie schwanken auch erheblich und spiegeln so die Volatilität des Marktes wider.
(133)
Die Nettoinvestitionen wiesen von 2007 bis 2009 einen deutlichen Anstieg aus (um 33 %) und gingen 2010 (UZ) nur geringfügig zurück (um 5 Prozentpunkte).
(134)
Auch der tatsächliche Umfang der Verluste, die der Wirtschaftszweig der Union im UZ erlitt, ist vergleichsweise gering.
(135)
Aufgrund des vorstehenden Sachverhalts wird der Schluss gezogen, dass der Wirtschaftszweig der Union eine gewisse Schädigung erlitten hat. Angesichts des vergleichsweise unerheblichen Umfangs der tatsächlichen Verluste, die der Wirtschaftszweig der Union im UZ erlitt, und der Anzeichen für eine Erholung, die gegen Ende des Bezugszeitraums sichtbar wurden, kann diese Schädigung indessen nicht als bedeutend im Sinne des Artikels 3 Absatz 5 der Grundverordnung eingestuft werden.
(136)
Nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen machte der Antragsteller geltend, die Schädigung sei in diesem Fall als bedeutend einzustufen, da in einigen anderen Fällen mit angeblich ähnlichen Gegebenheiten (d. h. positiven Entwicklungstendenzen gegen Ende des Bezugszeitraums) (11) anderslautende Feststellungen getroffen worden seien. Der Antragsteller brachte des Weiteren vor, den letzten Teil des Bezugszeitraums zu betrachten und aus Anzeichen für eine Erholung in diesem Zeitraum Schlussfolgerungen zu ziehen, sei mit WTO-Recht unvereinbar (12).
(137)
Hierzu ist anzumerken, dass jeder Einzelfall separat beurteilt werden muss. In diesem besonderen Fall wurden bei der Untersuchung nicht nur eindeutige Anzeichen für eine Erholung des Wirtschaftszweigs der Union gegen Ende des Bezugszeitraums festgestellt, auch das Ausmaß der Negativentwicklungen war vergleichsweise begrenzt. So blieb der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union stabil und insgesamt relativ hoch, die Kapazitätsauslastung ging geringfügig zurück, blieb dabei aber über 80 %, und die Investitionen erhöhten sich. Hingegen kam es beispielsweise im Fall Oxalsäure (13) im UZ zu einem Rückgang des Marktanteils des Wirtschaftszweigs der Union um 9 % gegenüber dem ersten Jahr des Zeitraums der Schadensuntersuchung (14). Im Fall Zitronensäure (15) war ein ähnlicher Verlust von Marktanteilen festzustellen, und die Investitionen gingen zurück (16).
(138)
Was die WTO-Verpflichtungen anbelangt, so bezieht sich der zitierte Panelbericht auf eine völlig anders gelagerte Situation, in der die untersuchende Behörde lediglich Teildaten aus nur jeweils 6 Monaten dreier aufeinanderfolgender Jahre analysierte und ihre Feststellungen auf diese unvollständige Analyse stützte. Die Situation im vorliegenden Fall ist offenkundig anders, denn der Schadensanalyse liegen vollständige Jahresdaten aus vier aufeinanderfolgenden Jahren zugrunde, und zusätzlich wird eine gewisse Betonung auf die Tatsache gelegt, dass bei vielen der untersuchten Trends am Ende dieses Vierjahreszeitraums eine positive Entwicklung im Vergleich zum Jahr vor dem UZ zu erkennen war.
(139)
Aufgrund des dargelegten Sachverhalts wird endgültig der Schluss gezogen, dass eine etwaige vom Wirtschaftszweig der Union erlittene Schädigung keine bedeutende Schädigung im Sinne des Artikels 3 Absatz 5 der Grundverordnung darstellt.
E. SCHADENSURSACHE
1. VORBEMERKUNGEN
(140)
Unbeschadet der Feststellung zum Nichtvorliegen einer bedeutenden Schädigung und ausgehend von der Annahme, dass die vom Wirtschaftszweig der Union erlittene Schädigung als bedeutend eingestuft werden könnte, prüfte die Kommission den möglichen ursächlichen Zusammenhang.
(141)
Nach Artikel 3 Absätze 6 und 7 der Grundverordnung prüfte die Kommission, ob durch die gedumpten Einfuhren aus dem betroffenen Land eine Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union verursacht wurde. Darüber hinaus prüfte die Kommission auch andere bekannte Faktoren als die gedumpten Einfuhren, die den Wirtschaftszweig der Union geschädigt haben könnten, um sicherzustellen, dass eine etwaige durch diese anderen Faktoren verursachte Schädigung nicht den gedumpten Einfuhren zugerechnet wurde.
2. AUSWIRKUNGEN DER GEDUMPTEN EINFUHREN
(142)
Die Einfuhren der betroffenen Ware nahmen von 2007 bis zu UZ insgesamt um 15 % zu und ihr entsprechender Marktanteil weitete sich trotz der rückläufigen Nachfrage auf dem Unionsmarkt um 25 % aus. Diese Entwicklungen fielen allgemein mit der Verschlechterung der wirtschaftlichen Lage des Wirtschaftszweigs der Union zusammen. Während der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil halten konnte, gewannen die chinesischen Einfuhren mehr als 5 Prozentpunkte.
(143)
Demnach könnte auf den ersten Blick ein ursächlicher Zusammenhang zwischen den Einfuhren aus der VR China und einer etwaigen Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union bestehen.
(144)
Eine eingehendere Analyse der Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union ergibt indessen, dass keine eindeutige Korrelation vorzuliegen scheint. So erlitt der Wirtschaftszweig der Union 2008 erhebliche Verluste und büßte Marktanteile ein, obwohl die Einfuhren aus der VR China von 2007 bis 2008 kaum zunahmen (Erwägungsgrund 101) und ihr CIF-Einfuhrpreis um 48 Prozentpunkte anstieg (Erwägungsgrund 103). Während die chinesischen Einfuhren von 2008 bis 2009 um 26 % zunahmen und ihr CIF-Einfuhrpreis um 11 Prozentpunkte sank, konnte der Wirtschaftszweig der Union dagegen seinen Marktanteil halten und sich von den 2008 erlittenen Verlusten erholen. Und obwohl die Präsenz der Einfuhren aus der VR China auf dem Unionsmarkt von 2009 bis zum UZ weiter anhielt, verbesserte sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Union in diesem Zeitraum deutlich, wie vorstehend im Rahmen der Schadensanalyse dargelegt.
(145)
Diese mangelnde Korrelation zwischen den Einfuhren aus der VR China und der Entwicklung der Schadensindikatoren spricht stark dafür, dass andere Faktoren zu einer etwaigen Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union beigetragen und diese möglicherweise verursacht haben. Diese Frage wird im Folgenden genauer untersucht.
3. AUSWIRKUNGEN ANDERER FAKTOREN
(146)
Andere Faktoren, die im Zusammenhang mit der Schadensursache untersucht wurden, sind: i) der Nachfragerückgang in der Union, der zum Teil mit der Wirtschafts- und Finanzkrise der Jahre 2008/2009 zusammenhängen dürfte, und ii) die Volatilität des Sojabohnenmarktes.
i) Nachfragerückgang in der Union, der zum Teil mit der Wirtschafts- und Finanzkrise der Jahre 2008/2009 zusammenhängen dürfte
(147)
Ein Rückgang des Unionsverbrauchs war im Bezugszeitraum zu beobachten, der sich im Vergleich zwischen 2007 und 2010 (dem UZ) auf 8 % belief. Viele der Schadensfaktoren entwickelten sich weitgehend ebenso wie dieser Faktor. So verringerte sich beispielsweise auch die Verkaufsmenge des EU-Wirtschaftszweigs um 8 %, wenn man die beiden vorstehend genannten Zeiträume miteinander vergleicht. Weitere Beispiele sind die Beschäftigung - 2010 7 % weniger als 2007 - und die Produktivität - 2010 ebenfalls 7 % geringer als 2007. Somit war der Nachfragerückgang, welche Ursache er auch gehabt haben mag, eindeutig ein maßgeblicher Faktor bei der Entwicklung der Lage des Wirtschaftszweigs der Union.
(148)
Zwar ist der Grund für den Rückgang der Nachfrage nicht unmittelbar relevant für die Analyse der Schadensursache, es ist jedoch durchaus möglich, dass dieser Rückgang zumindest teilweise durch die Wirtschafts- und Finanzkrise verursacht wurde. In diesem Zusammenhang sei darauf hingewiesen, dass die Nachfrage insbesondere von 2008 bis 2009 sank. In Anbetracht des zeitlichen Zusammentreffens stand der Rückgang um 8 Prozentpunkte von 2008 bis 2009 aller Wahrscheinlichkeit nach mit der Wirtschaftskrise im Zusammenhang. Infolgedessen könnte argumentiert werden, dass die vom Wirtschaftszweig der Union erlittene Schädigung durch die Wirtschaftskrise und den daraus resultierenden Nachfragerückgang verursacht wurde.
(149)
Des Weiteren ist anzumerken, dass Solae Belgium in seinem Jahresbericht von 2009 einräumt, dass ein durch die Finanzkrise bedingter Rückgang der Erträge aus Finanzanlagen negative Auswirkungen auf die finanzielle Lage des Unternehmens hatte.
(150)
Es sei ferner daran erinnert, dass sich die wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union von 2009 bis zum UZ verbesserte. Diese Verbesserung fällt eindeutig mit der allgemeinen wirtschaftlichen Erholung zusammen.
(151)
Aus den vorstehenden Gründen wird die Auffassung vertreten, dass der Nachfragerückgang, der vermutlich zum Teil durch die Wirtschaftskrise verursacht wurde, eine Hauptursache für eine etwaige Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union war.
(152)
Nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen brachte der Antragsteller vor, die Wirtschafts- und Finanzkrisen seien nicht die Ursache der Schädigung gewesen; er konnte indessen diesbezüglich kein überzeugendes Argument vorlegen, sondern verwies lediglich auf eine Reihe anderer Fälle (17), in denen abweichende Feststellungen getroffen wurden.
(153)
Hierzu ist erneut darauf hinzuweisen, dass jeder Einzelfall separat beurteilt werden muss. In diesem besonderen Fall bleibt die Tatsache bestehen, dass es keine eindeutige Korrelation zwischen den gedumpten Einfuhren und der Lage des Wirtschaftszweigs der Union gibt, dass aber der Nachfragerückgang, der vermutlich zum Teil durch die Wirtschaftskrise verursacht wurde, zur schlechten Lage des Wirtschaftszweigs der Union beitrug. Dies wurde, wie vorstehend erläutert, zumindest in gewissem Umfang auch im Jahresbericht 2009 von Solae Belgium ausdrücklich festgestellt.
(154)
Zwischen den vom Antragsteller angeführten Fällen und dem vorliegenden Fall lassen sich indessen erhebliche Unterschiede feststellen. Auf einige dieser Unterschiede wird in den folgenden Erwägungsgründen eingegangen.
(155)
Im Fall Oxalsäure (18) ließen zwar tatsächlich einige Indikatoren eine positive Entwicklung von 2009 bis zum UZ erkennen, der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union verringerte sich jedoch, während er im vorliegenden Fall zunahm und nahezu wieder den Stand von 2007 erreichte (19). Darüber hinaus war im Fall Oxalsäure von einem Jahr zum anderen keine fehlende Korrelation zwischen den gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern und der Entwicklung der Schadensindikatoren festzustellen, wie es im vorliegenden Fall charakteristisch ist. Auch die Rentabilitätsentwicklung verlief unterschiedlich. Insbesondere schwankt die Rentabilität im vorliegenden Fall beträchtlich. Schließlich ist der Markt im vorliegenden Fall sehr unbeständig.
(156)
Im Fall offenmaschiger Gewebe aus Glasfasern (20) ging der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union in jedem Jahr zurück, insgesamt um 12 Prozentpunkte (21). Gleichzeitig wuchs der Marktanteil der chinesischen Einfuhren kontinuierlich von Jahr zu Jahr, insgesamt um 12,4 Prozentpunkte (22). Im vorliegenden Fall nahm der Marktanteil der chinesischen Einfuhren bis 2009 zu, um dann von 2009 bis zum UZ wieder abzunehmen. Gleichzeitig verringerte sich der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union bereits 2008, erreichte anschließend aber nahezu wieder sein Niveau von 2007.
(157)
Im Fall Glasfasern (23) nahm der Marktanteil der gedumpten Einfuhren kontinuierlich von Jahr zu Jahr zu, insgesamt um 6,3 Prozentpunkte (24).
(158)
Im Fall Keramikfliesen (25) stieg der Marktanteil der gedumpten Einfuhren kontinuierlich (26). Zudem verlief die Entwicklung der Lagerbestände völlig anders. Im Fall Keramikfliesen war das Anwachsen der Lagerbestände ein klarer Beleg für eine Schädigung (27). Schließlich ergab die Untersuchung im Fall Keramikfliesen, dass die Indikatoren des Wirtschaftszweigs der Union trotz einer Erholung der Baubranche weiterhin einen Abwärtstrend anzeigten (28).
(159)
Im Fall Fettalkohole (29) schließlich verlief die Entwicklung der Schadensindikatoren von 2009 bis zum UZ anders als im vorliegenden Fall (z. B. war die Beschäftigung rückläufig) (30), und Menge und Marktanteil der gedumpten Einfuhren erhöhten sich von 2009 bis zum UZ (31).
(160)
Daher muss das Vorbringen des Antragstellers zurückgewiesen werden.
ii) Volatilität des Sojabohnenmarktes
(161)
Wie bereits weiter oben ausgeführt, schwankt die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union erheblich, was auf die Volatilität des Marktes hinweist.
(162)
Diese Volatilität hängt eng mit den Fluktuationen auf dem Rohstoffmarkt zusammen. Der Spotmarkt für den Hauptrohstoff - Sojabohnen - ist seit jeher gekennzeichnet durch erhebliche monatliche und jährliche Schwankungen (32), während die Preise für das Endprodukt - BWSPK - im Allgemeinen recht stabil sind (da sie auf längerfristigen Verträgen beruhen). Daher ist die Rentabilität bei der untersuchten Ware stark von der jeweiligen Lage auf dem Sojabohnenmarkt abhängig.
(163)
In diesem Zusammenhang sei angemerkt, dass es tatsächlich 2008 zu einem starken Preisanstieg für Sojabohnen kam, der erhebliche Auswirkungen auf die Rentabilität und die Gesamtlage des Wirtschaftszweigs der Union hatte. Der Antragsteller selbst räumte ein, dass der Anstieg des Sojabohnenpreises zu seiner schlechten Lage im Jahr 2008 beitrug.
(164)
Aus diesem Sachverhalt wird deutlich, dass die Volatilität des Sojabohnenmarktes ebenfalls eine Hauptursache für eine etwaige Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union war.
(165)
Nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen brachte der Antragsteller vor, auch die Volatilität der Sojabohnenpreise könne den ursächlichen Zusammenhang nicht aufheben und sei nur für die Verluste des Jahres 2008 relevant. Diesbezüglich wurden jedoch keine stichhaltigen Beweise vorgelegt.
(166)
Es wird darauf hingewiesen, dass die Preisanstiege für Sojabohnen mit den schlechten Geschäftsergebnissen des Wirtschaftszweigs der Union zusammenfallen; da die hohen Sojabohnenpreise als Hauptursache der Verluste des Jahres 2008 angesehen wurden, gibt es keinen besonderen Grund, warum die Verluste von 2010, die mit einem weiteren Preisanstieg für Sojabohnen zusammenfielen, anders behandelt werden sollten.
(167)
Daher muss das Vorbringen des Antragstellers zurückgewiesen werden.
4. SCHLUSSFOLGERUNG ZUR SCHADENSURSACHE
(168)
Andere Faktoren, insbesondere der Nachfragerückgang (der vermutlich zum Teil der Wirtschaftskrise von 2008/2009 zuzuschreiben ist) und die Volatilität des Marktes für den Hauptrohstoff, waren wichtige Ursachen für eine etwaige Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union.
(169)
Da diese anderen Faktoren den ursächlichen Zusammenhang aufheben, kann - sogar wenn von der Annahme ausgegangen wird, dass der Wirtschaftszweig der Union eine bedeutende Schädigung erlitt - mithin nicht der Schluss gezogen werden, dass durch die gedumpten Einfuhren aus der VR China eine Schädigung verursacht wurde.
F. UNIONSINTERESSE
(170)
Da vorstehend festgestellt wurde, dass der Wirtschaftszweig der Union keine Schädigung erleidet, die als bedeutend eingestuft werden kann, und dass auf jeden Fall andere Faktoren den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und dieser Schädigung aufheben, ist eine Prüfung des Unionsinteresses nicht erforderlich.
G. EINSTELLUNG DES VERFAHRENS
(171)
Da die Schlussfolgerungen gezogen wurden, dass der Wirtschaftszweig der Union keine bedeutende Schädigung erlitten hat und dass sich kein ursächlicher Zusammenhang herstellen lässt, sollte das Verfahren nach Artikel 9 der Grundverordnung ohne Einführung von Maßnahmen eingestellt werden.
(172)
Alle betroffenen Parteien wurden über die endgültigen Feststellungen und die beabsichtigte Einstellung des Verfahrens unterrichtet und erhielten Gelegenheit zur Stellungnahme. Ihre Stellungnahmen wurden geprüft, änderten jedoch nichts an den vorstehenden Schlussfolgerungen -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Das Antidumpingverfahren betreffend die Einfuhren bestimmter Waren aus Sojaprotein-Konzentrat mit Ursprung in der Volksrepublik China wird eingestellt.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Brüssel, den 27. Juni 2012