NAŘÍZENÍ RADY (EU, Euratom) č. 609/2014
ze dne 26. května 2014
o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z DPH a HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků
(přepracované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 322 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského účetního dvora (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) bylo několikrát podstatně změněno. Jelikož je nutné provést další změny, mělo by být v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 byla začleněna do nařízení Rady (EU, Euratom) č. 608/2014 (3), a nemají tedy být předmětem tohoto nařízení. Tato ustanovení se týkají výpočtu zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu, kontroly vlastních zdrojů a dohledu nad nimi a příslušných požadavků na podávání zpráv, jakož i Poradního výboru pro vlastní zdroje (ACOR).
(3)
Unie musí mít vlastní zdroje uvedené v článku 2 rozhodnutí Rady 2014/335/EU, Euratom (4) dostupné za co nejlepších podmínek. Z tohoto důvodu je třeba stanovit pravidla, podle kterých členské státy tyto vlastní zdroje poskytují Komisi. Toto nařízení přebírá pravidla týkající se poskytování tradičních vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, vlastních zdrojů pocházejících z daně z přidané hodnoty (DPH) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z DPH“) a vlastních zdrojů pocházejících z hrubého národního důchodu (HND) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. c) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z HND“), jež byla dříve součástí nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
(4)
Je třeba definovat pojem stanovení v souvislosti s vlastními zdroji a je třeba stanovit podrobné podmínky, za kterých je plněna povinnost stanovovat tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
(5)
Pro vlastní zdroje pocházející z dávek z cukru, které je nutno uhradit v rozpočtovém roce odpovídajícím hospodářskému roku, k němuž se daný výdaj vztahuje, by mělo být stanoveno, že členské státy poskytují prostředky z těchto dávek Komisi v průběhu rozpočtového roku, ve kterém jsou stanoveny.
(6)
Členské státy by měly uchovávat k dispozici Komise a v případě potřeby jí poskytovat dokumenty a informace potřebné k tomu, aby mohla uplatňovat pravomoci, které jí byly svěřeny v souvislosti s vlastními zdroji Unie.
(7)
Vnitrostátní orgány příslušné k vybírání vlastních zdrojů by měly být schopny kdykoli Komisi předložit podklady o vybraných vlastních zdrojích.
(8)
Je třeba vést zvláštní účty pro dosud neuhrazené nároky. Tyto účty a předkládání čtvrtletních výkazů z nich by měly umožnit Komisi podrobněji sledovat činnost, kterou členské státy vyvíjejí při vybírání vlastních zdrojů, a zejména těch, které jsou ohroženy podvody a nesrovnalostmi.
(9)
Měla by být stanovena lhůta pro vztahy mezi členskými státy a Komisí vzhledem k tomu, že se nové nároky stanovené členským státem vůči jeho poplatníkům dřívějších rozpočtových roků považují za nároky týkající se běžného rozpočtového roku.
(10)
Aby se zajistilo, že rozpočet Unie bude financován za všech okolností, měl by být stanoven postup ohledně vlastních zdrojů z DPH a vlastních zdrojů z HND, jež byly vytvořeny v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 (5), podle kterého by členské státy poskytovaly Unii vlastní zdroje uvedené v rozpočtu ve formě stálých měsíčních dvanáctin, a poté by poskytnuté částky upravily podle skutečného základu vlastních zdrojů z DPH a příslušných změn HND, jakmile budou plně zjištěny.
(11)
Měl by být vyjasněn dopad úprav údajů o HND, které se provádějí po skončení každého rozpočtového roku, na financování hrubého snížení.
(12)
Vlastní zdroje musí být poskytovány tak, že se dlužné částky uloží na zvláštní účet otevřený k tomuto účelu na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí. K omezení pohybu finančních prostředků na míru nezbytně nutnou pro plnění rozpočtu se musí Unie omezit při čerpání z těchto účtů pouze na výběry, které slouží k pokrytí hotovostních nároků Komise.
(13)
Komise musí mít dostatečné peněžní prostředky, aby vyhověla regulačním požadavkům na platby soustředěné hlavně v počátečních měsících roku, zejména pokud jde o zvláštní potřeby ohledně plateb výdajů Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6).
(14)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení je třeba dbát na to, aby náklady na výběr úroků z vlastních zdrojů, které byly dány k dispozici opožděně, nepřesáhly částku odpovídající výši splatných úroků.
(15)
Podávání zpráv o odpisech týkajících se stanovených nároků, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, by mělo být sjednoceno.
(16)
Úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí usnadní správné uplatňování finančních předpisů týkajících se vlastních zdrojů.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(18)
Vzhledem k odborné povaze těchto aktů požadovaných pro účely podávání výkazů by při přijímání prováděcích aktů s cílem zavést podrobná pravidla pro měsíční výkazy z účtů, na nichž jsou zapsány nároky na tradiční vlastní zdroje, pro čtvrtletní výkazy ze zvláštních účtů, jakož i pro řešení případů týkajících se částek, které nelze vybrat a které převyšují 50 000 EUR, měl být používán poradní postup.
(19)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 by mělo být zrušeno.
(20)
Z důvodů jednotnosti a s přihlédnutím k článku 11 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom by toto nařízení mělo vstoupit v platnost ve stejný den jako uvedené rozhodnutí a mělo by se použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět nařízení
Toto nařízení stanoví pravidla pro poskytování vlastních zdrojů Unie uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom Komisi.
Článek 2
Den stanovení tradičních vlastních zdrojů
1. Pro účely tohoto nařízení se nárok Unie na tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom stanoví, jakmile jsou splněny podmínky stanovené celními předpisy, které se týkají zaúčtování částky nároku a vyrozumění dlužníka.
2. Dnem stanovení podle odstavce 1 je den zaúčtování podle celních předpisů.
U dávek a dalších poplatků vyplývajících ze společné organizace trhu s cukrem je dnem stanovení podle odstavce 1 den vyrozumění podle předpisů upravujících odvětví cukru.
Není-li toto vyrozumění výslovně upraveno, je dnem stanovení den, kdy členské státy vyměří dlužníkům splatné částky, hrazené případně prostřednictvím zálohových plateb nebo uhrazením zůstatku.
3. Ve sporných případech se má za to, že pro účely stanovení podle odstavce 1 mohou příslušné správní orgány vypočítat výši splatného nároku nejpozději při přijetí prvního správního rozhodnutí sdělujícího dlužníku vznik dluhu nebo při zahájení soudního řízení, jestliže k němu dojde dříve.
Dnem stanovení podle odstavce 1 je den přijetí rozhodnutí nebo den výpočtu, který má být proveden po zahájení těchto soudních řízení.
4. Musí-li být vyrozumění opraveno, použije se odstavec 1.
Článek 3
Uchovávání podkladů
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že podklady pro stanovení a poskytování vlastních zdrojů budou uchovávány nejméně po dobu tří kalendářních let od konce roku, k němuž se vztahují.
Podklady týkající se postupů a statistických základů uvedených v článku 3 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 jsou členské státy povinny uchovávat do 30. září čtvrtého roku následujícího po dotyčném rozpočtovém roce. Po stejnou dobu se uchovávají podklady týkající se základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH.
Pokud se na základě prověrky podkladů uvedených v prvním a druhém pododstavci provedené podle čl. 2 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014 nebo podle článku 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 (8) ukáže, že je nutno provést opravu, musí být podklady uchovány i po uplynutí lhůty stanovené v prvním pododstavci po dostatečně dlouhou dobu umožňující opravu provést a zkontrolovat.
Urovná-li se spor mezi určitým členským státem a Komisí, který se týká povinnosti poskytnout jistou částku vlastních zdrojů, cestou vzájemné dohody nebo na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, dotyčný členský stát předloží do dvou měsíců po urovnání sporu Komisi podklady nezbytné pro další finanční opatření.
Článek 4
Správní spolupráce
1. Každý členský stát Komisi sdělí následující:
a)
názvy úřadů nebo subjektů příslušných pro stanovování, vybírání, poskytování a kontrolu vlastních zdrojů a základní právní předpisy týkající se úlohy a činnosti těchto úřadů a subjektů;
b)
obecné právní, správní a účetní předpisy týkající se stanovování, vybírání, poskytování a kontroly vlastních zdrojů;
c)
přesný název všech správních a účetních záznamů, ve kterých jsou uvedeny stanovené nároky, jak je vymezuje článek 2, zejména těch, které se používají k sestavování účtů uvedených v článku 6.
Komise je okamžitě informována o veškerých změnách těchto názvů nebo předpisů.
2. Komise předá všem členským státům na žádost jednoho z nich informace uvedené v odstavci 1.
Článek 5
Použitelné sazby
Jednotná sazba podle čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom je stanovena během rozpočtového procesu a vypočte se jako procento ze součtu odhadů hrubého národního důchodu (HND) členských států tak, aby plně pokryla tu část rozpočtu, která není financována z příjmů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, z finančních příspěvků na doplňkové programy výzkumu a technologického rozvoje a jiných příjmů.
Tato sazba se v rozpočtu vyjadřuje číslem o tolika desetinných místech, kolik je třeba, aby se částka vlastních zdrojů z HND dala beze zbytku rozdělit mezi členské státy.
KAPITOLA II
ÚČTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 6
Zaúčtování a podávání výkazů
1. Účty vlastních zdrojů vede ministerstvo financí každého členského státu nebo jiný subjekt určený každým členským státem a jsou členěny podle jednotlivých druhů vlastních zdrojů.
2. Pro účely účtování vlastních zdrojů se měsíc uzavírá nejdříve ve 13 hodin posledního pracovního dne měsíce, v němž byl nárok stanoven.
3. Nároky stanovené podle článku 2 se, aniž je dotčen druhý pododstavec tohoto odstavce, zaúčtují nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven.
Stanovené nároky nezaúčtované podle prvního pododstavce, protože dosud nejsou uhrazeny a nebylo na ně poskytnuto žádné zajištění, se uvádějí na zvláštních účtech ve lhůtě stanovené v tomto prvním pododstavci. Členské státy mohou takto postupovat také v případě, že proti stanoveným nárokům, na něž bylo poskytnuto zajištění, jsou vzneseny námitky a jejich výše by se mohla po vyřešení vzniklých sporů změnit.
Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se však s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, na účty uvedené v prvním pododstavci zapisuje takto:
-
vždy první pracovní den každého měsíce se zapíše jedna dvanáctina podle čl. 10 odst. 3,
-
zůstatky zmíněné v čl. 10 odst. 4 a 6 a opravné položky zmíněné v čl. 10 odst. 5 a 7 se zapisují jednou ročně, s výjimkou zvláštních úprav uvedených v čl. 10 odst. 5 první odrážce, které se zapisují na účty v první pracovní den měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo dosaženo dohody mezi daným členským státem a Komisí.
Stanovené nároky týkající se dávek a dalších poplatků stanovených v rámci společné organizace trhu s cukrem se zapisují na účty uvedené v prvním pododstavci. Pokud pak tyto nárokované částky nejsou uhrazeny ve stanovených lhůtách, mohou členské státy učiněný zápis opravit a výjimečně tyto nároky zapsat na zvláštní účty.
4. Každý členský stát poskytuje Komisi ve lhůtě uvedené v odstavci 3:
a)
měsíční výkazy ze svých účtů, na nichž jsou zapsány nároky uvedené v odst. 3 prvním pododstavci;
b)
čtvrtletní výkaz ze zvláštních účtů uvedených v odst. 3 druhém pododstavci.
Spolu s těmito měsíčními výkazy poskytují dané členské státy další údaje nebo výkazy o částkách odečítaných od vlastních zdrojů na základě předpisů vztahujících se na území se zvláštním statusem.
Spolu s posledním čtvrtletním výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je nepravděpodobné.
Komise přijme prováděcí právní předpisy, které stanoví podrobná pravidla pro měsíční a čtvrtletní výkazy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
Článek 7
Účetní opravy
Po 31. prosinci třetího roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nelze provádět žádné další opravy částky měsíčních výkazů sdělených členskými státy podle čl. 6 odst. 4 prvního pododstavce za daný rozpočtový rok, s výjimkou bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
Článek 8
Opravy stanovení nároků
Opravy provedené podle čl. 2 odst. 4 se přičítají nebo odečítají od celkové výše stanovených nároků. Opravy se zapisují na účty uvedené v čl. 6 odst. 3 prvním a druhém pododstavci a do výkazů uvedených v čl. 6 odst. 4 podle dne provedení těchto oprav.
KAPITOLA III
POSKYTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 9
Připsání a zaúčtování
1. Postupem podle článku 10 poukáže každý členský stát vlastní zdroje na účet vedený na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí.
Tento účet je veden bezplatně v národní měně.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy předají Komisi elektronickou cestou:
a)
v pracovní den připsání vlastních zdrojů na účet Komise výpis z účtu nebo jiný dokument dokládající připsání vlastních zdrojů na účet;
b)
nejpozději druhý pracovní den po připsání na účet, aniž je dotčeno písmeno a), výpis z účtu jako doklad připsání vlastních zdrojů na účet.
3. Připsané částky jsou vedeny v eurech v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9) (dále jen „finanční nařízení“) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (10).
Článek 10
Stanovení částek, časový rozvrh poskytování, úpravy
1. Po odečtení nákladů na výběr podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom se tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) uvedeného rozhodnutí připisují na příslušné účty nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven podle článku 2 tohoto nařízení.
Nároky uváděné na zvláštních účtech podle čl. 6 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení však musí být zaúčtovány nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byly nárokované částky uhrazeny.
2. V případě potřeby může Komise členské státy vyzvat, aby s předstihem jednoho měsíce zaúčtovaly všechny vlastní zdroje, s výjimkou vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, na základě údajů, které mají k dispozici k patnáctému dni téhož měsíce.
Každá částka zaúčtovaná v předstihu se upraví v následujícím měsíci při zaúčtování podle odstavce 1. Touto úpravou se rozumí opačné zaúčtování částky rovnající se částce, která byla zaúčtována v předstihu.
3. Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, připisují na příslušné účty v první pracovní den každého měsíce v částkách rovnajících se jedné dvanáctině odpovídajících celkových částek v rozpočtu, přepočtených na národní měny za použití směnných kursů platných posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku, jak byly zveřejněny v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Pro zvláštní potřeby vyplácení z EZZF podle nařízení (ES) č. 73/2009 a v závislosti na finanční situaci Unie může Komise vyzvat členské státy, aby v prvním čtvrtletí rozpočtového roku zaúčtovaly s předstihem jednoho nebo dvou měsíců jednu dvanáctinu nebo určitý zlomek jedné dvanáctiny částek určených v rozpočtu na tento účel, které pocházejí z vlastního zdroje z DPH a z vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku.
Po prvním čtvrtletí nesmí měsíční požadovaná částka přesáhnout jednu dvanáctinu vlastních zdrojů z DPH a HND a musí zůstat v mezích částek určených v rozpočtu na tento účel.
Komise o tom členské státy informuje s předstihem, nejpozději dva týdny před požadovaným zaúčtováním.
Na zaúčtování v předstihu se vztahují ustanovení osmého pododstavce o částce připisované v měsíci lednu každého roku a ustanovení devátého pododstavce týkající se případu, kdy nedojde ke konečnému přijetí rozpočtu před začátkem rozpočtového roku.
Každá změna jednotné sazby pro vlastní zdroj z DPH, sazby pro vlastní zdroj z HND, opravy poskytované Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a jejího financování podle článků 4 a 5 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom a financování hrubého snížení přiznaného Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku vyžaduje konečné přijetí opravného rozpočtu a v jeho důsledku je nutné znovu upravit dvanáctiny, jež byly zaúčtovány od počátku rozpočtového roku.
Tyto úpravy se provedou při zaúčtování první částky po konečném přijetí opravného rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provedou při zaúčtování druhé částky po konečném přijetí opravného rozpočtu. Odchylně od článku 11 finančního nařízení se tyto opravné položky zapisují na účty rozpočtového roku, pro nějž byl opravný rozpočet přijat.
Dvanáctiny pro zaúčtování částky za měsíc leden každého rozpočtového roku se vypočítávají na základě částek uvedených v návrhu rozpočtu zmíněném v čl. 314 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a přepočtených na národní měny členských států za použití směnných kursů platných prvního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, po 15. prosinci kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku; úprava se provede při zaúčtování částky za následující měsíc.
Není-li rozpočet s konečnou platností přijat alespoň dva týdny před zaúčtováním za leden následujícího rozpočtového roku, zaúčtují členské státy první pracovní den každého měsíce, včetně ledna, jednu dvanáctinu částky vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, zaúčtované v posledním rozpočtu, který byl přijat s konečnou platností; úprava se provede ke dni prvního odvodu vlastních zdrojů po konečném přijetí rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provede ke dni, kdy má být zaúčtována druhá částka po konečném přijetí rozpočtu.
4. Každý členský stát je podle ročního výkazu, v němž je uveden základ pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89, zatížen částkou vypočtenou na základě údajů obsažených v uvedeném výkazu uplatněním jednotné sazby přijaté pro předchozí rozpočtový rok a zároveň se mu připíše 12 plateb provedených během daného rozpočtového roku. Nicméně základ každého členského státu pro výpočet vlastního zdroje z DPH, na který se uplatní uvedená jednotná sazba, nesmí překročit procentní hodnotu jeho HND stanovenou v čl. 2 odst. 1 písm. b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom ve smyslu čl. 2 odst. 7 prvního pododstavce uvedeného rozhodnutí. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
5. V případě jakýchkoli oprav základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 se u každého dotčeného členského státu, jehož základ nepřesahuje s ohledem na tyto opravy procentní hodnoty stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, provedou úpravy zůstatku stanoveného podle odstavce 4 tohoto článku za těchto podmínek:
-
opravy podle čl. 9 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 provedené do 31. července vyžadují celkovou úpravu, kterou je nutno zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení v první prosincový pracovní den téhož roku. Nicméně částečnou úpravu lze zapsat i před tímto dnem, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí,
-
pokud opatření, která Komise přijme podle čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 k opravě základu, vedou k úpravě částek zapsaných na účtu uvedeném v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení, provede se tato úprava ke dni, který Komise stanoví na základě uvedených opatření.
Změny HND uvedené v odstavci 7 tohoto článku také vyžadují úpravu zůstatku každého členského státu, jehož základ je s ohledem na opravy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce limitován procentními hodnotami stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Komise sdělí úpravy členským státům včas, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1.
Částečnou úpravu lze však zapsat kdykoli, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí.
6. Na základě údajů o agregovaném HND v tržních cenách a jeho složkách z předchozího roku poskytnutých členskými státy podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je každý členský stát zatížen částkou vypočtenou tak, že se na HND uplatní sazba přijatá pro předchozí rozpočtový rok, a zároveň se každému členskému státu připíší k dobru platby uskutečněné během předchozího rozpočtového roku. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
7. Případné změny HND předchozích rozpočtových roků podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003, na které se vztahuje článek 5 uvedeného nařízení, budou mít pro každý dotčený členský stát za následek úpravu do rovnovážného stavu podle odstavce 6 tohoto článku. Tato úprava se určí za podmínek stanovených v odst. 5 prvním pododstavci tohoto článku. Komise sdělí tyto úpravy členským státům, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení. Po 30. září čtvrtého roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nebudou žádné změny HND vzaty v úvahu, s výjimkou těch bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
8. Operace uvedené v odstavcích 4 až 7 představují změny příjmů týkající se rozpočtového roku, ve kterém jsou provedeny.
Částka příjmů stanovená v rozpočtu na běžný rozpočtový rok může být zvýšena nebo snížena prostřednictvím opravného rozpočtu o částku vyplývající z těchto operací v souladu s čl. 1 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
9. V případě změn údajů o HND podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 nebude financování hrubých snížení přiznaných Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku následně revidováno.
Článek 11
Úprava ohledně neúčasti na financování
1. Pokud se podle Smlouvy o fungování EU a jejích protokolů 21 a 22 některý členský stát neúčastní financování určité akce nebo politiky Unie, má nárok na to, aby částka, kterou uhradil jako vlastní zdroje na každý rozpočtový rok neúčasti, byla upravena na základě výpočtu podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Komise vypočítá úpravu během roku následujícího po daném rozpočtovém roce a současně stanoví zůstatky HND podle článku 10 tohoto nařízení.
Výpočet se provede na základě těchto údajů za příslušný rozpočtový rok:
a)
údajů o agregovaném HND v tržních cenách a o jeho složkách;
b)
údajů o rozpočtovém objemu operativních výdajů odpovídajících danému opatření nebo politice.
Úprava se vypočítá tak, že se celková částka daných výdajů, kromě výdajů financovaných zúčastněnými třetími zeměmi, vynásobí procentní hodnotou, kterou v poměru k HND všech členských států představuje HND členského státu, který má na úpravu nárok. Úpravu financují zúčastněné členské státy podle stupnice stanovené tak, že jejich HND se vydělí HND všech zúčastněných členských států. Pro účely výpočtu úpravy se převod částek mezi národní měnou a eurem provádí za použití směnného kursu platného posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku.
Tato úprava za každý příslušný rok se provádí pouze jednou a v případě následné změny HND je konečná.
3. Komise sdělí členským státům částku úpravy včas, aby ji v první prosincový pracovní den mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 12
Úroky z částek poskytnutých opožděně
1. V případě jakéhokoli zpoždění v připisování částek na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 zaplatí dotyčný členský stát úroky.
Úroky nižší než 500 EUR se nevybírají.
2. V případě členských států, které se účastní hospodářské a měnové unie, se úroková sazba rovná sazbě zveřejněné v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, kterou Evropská centrální banka používala pro své hlavní refinanční operace prvního dne měsíce splatnosti, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
3. V případě členských států, které se neúčastní hospodářské a měnové unie, se sazba rovná sazbě, kterou centrální banky používaly prvního dne daného měsíce pro své hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body, nebo v případě členských států, u nichž sazba centrální banky není k dispozici, se uvedená sazba rovná nejvíce rovnocenné sazbě používané prvního dne daného měsíce na peněžním trhu dotyčných členských států, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
4. Na úhradu úroků uvedených v odstavci 1 se obdobně použije čl. 9 odst. 2 a 3.
Článek 13
Částky, které nelze vybrat
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2 budou poskytnuty Komisi tak, jak je stanoveno v tomto nařízení.
2. Členské státy nejsou povinny poskytnout Komisi částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2, které nemohou být vybrány:
a)
z důvodu vyšší moci;
b)
z jiných důvodů, které jim nemohou být přičítány.
Částky stanovených nároků se prohlásí za částky, které nelze vybrat, rozhodnutím příslušného správního orgánu, který tuto skutečnost zjistí.
Částky stanovených nároků se považují za částky, které nelze vybrat, nejpozději po uplynutí pěti let ode dne, kdy byla částka stanovena podle článku 2, nebo v případě správního nebo soudního odvolání ode dne vydání, oznámení nebo vyhlášení konečného rozhodnutí.
V případě částečné úhrady nebo částečných úhrad se maximální pětileté období počítá ode dne provedení poslední platby, pokud jí není dluh uhrazen.
Částky, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, se s konečnou platností odepíšou ze zvláštních účtů uvedených v čl. 6 odst. 3 druhém pododstavci. Vykážou se v příloze čtvrtletního výkazu uvedeného v čl. 6 odst. 4 prvním pododstavci a případně ve čtvrtletních popisech uvedených v článku 5 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
3. Do tří měsíců od správního rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 tohoto článku nebo ve lhůtách uvedených v tomtéž odstavci podají členské státy Komisi zprávu obsahující informace o případech použití odstavce 2 tohoto článku, pokud je částka dotyčných stanovených nároků vyšší než 50 000 EUR.
Tato zpráva musí obsahovat veškeré údaje nezbytné pro posouzení důvodů uvedených v odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku, které dotyčnému členskému státu znemožnily poskytnout dotyčné částky, a opatření, která v daném případě nebo daných případech členský stát přijal k zajištění vybrání částek.
Tato zpráva musí být vypracována podle vzoru stanoveného Komisí. Komise za tímto účelem přijme prováděcí právní předpisy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
4. Komise sdělí do šesti měsíců od obdržení zprávy uvedené v odstavci 3 danému členskému státu své připomínky.
Pokud Komise považuje za nezbytné vyžádat si doplňující informace, počítá se šestiměsíční lhůta ode dne obdržení požadovaných doplňujících informací.
KAPITOLA IV
ŘÍZENÍ PENĚŽNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 14
Požadavky na řízení peněžních prostředků
1. Komise čerpá částky poukázané na účty uvedené v čl. 9 odst. 1 v rozsahu nutném pro krytí jejích požadavků na peněžní prostředky v souvislosti s plněním rozpočtu.
2. Přesahují-li požadavky na peněžní prostředky aktiva na účtech, může Komise přečerpat celkovou výši těchto aktiv za předpokladu, že jsou v rozpočtu odpovídající položky uvedeny a že celková výše čerpání nepřekročí celkový limit vlastních zdrojů stanovený v rozpočtu. V takovém případě Komise členské státy předem informuje o jakýchkoli předvídatelných přečerpáních.
3. Pouze v případě nedodržení závazku z úvěru nebo ze záruky za úvěr poskytnuté na základě nařízení a rozhodnutí Rady, kdy za výjimečných okolností Komise nemůže včas využít jiná opatření stanovená v rámci finančních předpisů, jež se vztahují na tyto úvěry, aby zajistila plnění právních závazků Unie vůči věřitelům, mohou být k obsluze dluhů Unie přechodně použity odstavce 2 a 4 bez ohledu na podmínky uvedené v odstavci 2.
4. Rozdíl mezi celkovými aktivy a požadavky na peněžní prostředky se pokud možno rozdělí mezi členské státy v poměru, jakým přispívají do rozpočtových příjmů.
Článek 15
Provádění platebních příkazů
1. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy provedou platební příkazy Komise podle pokynů Komise nejpozději do tří pracovních dnů od jejich obdržení. Nicméně v případě převodů peněžních prostředků provádějí členské státy platební příkazy ve lhůtě požadované Komisí.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy zasílají Komisi elektronickou cestou výpis z účtu jako doklad o příslušných pohybech na účtu nejpozději druhý pracovní den od provedení každé transakce.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Poradní výbor pro vlastní zdroje uvedený v článku 7 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento pododstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení o úrokové sazbě
Sazba stanovená v článku 11 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 ve znění před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2028/2004 (11) se nadále použije pro výpočet úroku z prodlení v případě, kdy den splatnosti spadá do období před 1. prosincem 2004.
Článek 18
Zrušení
1. Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. května 2014.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL, Euratom) nr 609/2014,
26. mai 2014,
meetodite ja menetluse kohta, millega tehakse kättesaadavaks traditsioonilised, käibemaksupõhised ja kogurahvatulul põhinevad omavahendid, ning muude sularahavajaduste rahuldamiseks vajalike meetmete kohta
(uuesti sõnastatud)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 322 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 106a,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (2) on mitmel korral oluliselt muudetud. Kõnealune määrus tuleks täiendavate muudatuste tõttu selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 teatavad sätted on lisatud nõukogu määrusesse (EL, Euratom) nr 608/2014 (3) ning ei kuulu käesolevasse määrusesse. Kõnealused sätted käsitlevad omavahendite saldo arvutamist ja eelarvestamist, kontrolli ja järelevalvet omavahendite üle ning asjakohaseid aruandlusnõudeid ning omavahendite nõuandekomiteed.
(3)
Nõukogu otsuse 2014/335/EL, Euratom (4) artiklis 2 osutatud omavahendid peavad olema liidule kättesaadavad võimalikult headel tingimustel ning seda silmas pidades tuleks kehtestada eeskirjad, mille alusel liikmesriigid annavad kõnealused omavahendid komisjoni käsutusse. Käesolevasse määrusesse on üle võetud otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud traditsiooniliste omavahendite, kõnealuse otsuse artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud käibemaksupõhiste omavahendite („käibemaksupõhised omavahendid”) ja kõnealuse otsuse artikli 2 lõike 1 punktis c osutatud kogurahvatulul põhinevate omavahendite („kogurahvatulul põhinevad omavahendid”) kättesaadavaks tegemist käsitlevad eeskirjad, mis olid varem esitatud määruses (EÜ, Euratom) nr 1150/2000.
(4)
Seoses omavahenditega tuleks määratleda omavahendite kindlaksmääramise mõiste ning otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud traditsiooniliste omavahendite kindlaksmääramise kohustuse täitmiseks tuleks ette näha üksikasjalikud eeskirjad.
(5)
Suhkrumaksudest tulenevate omavahendite puhul, mis on vaja sisse nõuda sellel turustamisaastale vastaval eelarveaastal, millesse kulu arvatakse, tuleks ette näha, et liikmesriigid teeksid sellised maksud komisjonile kättesaadavaks sellel eelarveaastal, millal need kindlaks määrati.
(6)
Liikmesriigid peaksid hoidma komisjonile kättesaadavana ning vajaduse korral edastama talle dokumendid ja teabe, mis on komisjonile vajalik, et teostada talle seoses liidu omavahenditega antud volitusi.
(7)
Omavahendite sissenõudmise eest vastutavad liikmesriikide asutused peaksid pidevalt hoidma komisjoni jaoks kättesaadavana omavahendite sissenõudmist käsitlevad tõendavad dokumendid.
(8)
Sissenõudmata nõuete kohta tuleks pidada eraldi raamatupidamisarvestust. See raamatupidamisarvestus ja selle kvartaliaruanne võimaldaksid komisjonil paremini jälgida liikmesriikide tegevust omavahendite sissenõudmisel, eriti juhtudel, mida ohustavad pettus ja eeskirjade eiramine.
(9)
Liikmesriikide ja komisjoni vahelise teabevahetusega seoses oleks tarvis sisse seada aegumistähtaeg arvestades, et liikmesriikide poolt kindlaks määratud varasemate aastatega seotud uusi nõudeid käsitatakse käesoleva aasta kindlaksmääratud nõuetena.
(10)
Selleks et tagada liidu eelarve rahastamine igas olukorras, tuleks sätestada menetlus, mis käsitleb kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 (5) loodud käibemaksupõhiseid ja kogurahvatulul põhinevaid omavahendeid ja mille kohaselt liikmesriigid peavad tegema eelarvesse kantud omavahendid liidule kättesaadavaks regulaarsete püsivate igakuiste kaheteistkümnendikosadena ning korrigeerima kättesaadavaks tehtud summasid hiljem vastavalt käibemaksupõhiste omavahendite tegelikule baasile ja asjaomastele muutustele kogurahvatulus niipea, kui need täielikult teatavaks saavad.
(11)
Tuleks selgitada, milline mõju on iga eelarveaasta lõpus kogurahvatulu käsitlevatesse andmetesse tehtud muudatustel brutomaksete vähendamise rahastamisele.
(12)
Omavahendid tuleb kättesaadavaks teha tasumisele kuuluvate summade kandmise teel kontole, mis on selleks otstarbeks komisjoni nimel avatud iga liikmesriigi riigikassas või liikmesriigi poolt selleks määratud asutuses. Selleks et hoida rahaliste vahendite liikumine eelarve täitmise jaoks vajalikes piirides, võib liit kõnealuseid kontosid kasutada üksnes komisjoni sularahavajaduste rahuldamiseks.
(13)
Komisjonil peab olema piisav sularahavaru, et täita aasta alguskuudel tehtavate maksetega seotud regulatiivseid nõudeid, eelkõige seoses erivajadustega, mis on seotud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) kulude maksmisega vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 73/2009 (6).
(14)
Kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega tuleks kanda hoolt selle eest, et hilinenult kättesaadavaks tehtud omavahenditelt tasumisele kuuluva viivise sissenõudmiskulu ei ületaks tasumisele kuuluva viivise summat.
(15)
Tuleks ühtlustada selliste kindlaksmääratud nõuete mahakandmisest teatamist, mille suhtes on otsustatud, et neid ei ole võimalik sisse nõuda, või mida käsitletakse sellisena.
(16)
Tihe koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel hõlbustab omavahendeid käsitlevate finantseeskirjade nõuetekohast rakendamist.
(17)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (7).
(18)
Selleks et kehtestada üksikasjalikud eeskirjad traditsiooniliste omavahendite nõudeid käsitlevate raamatupidamisarvestuse kuuaruannete ja eraldi raamatupidamisarvestuse kvartaliaruannete kohta, samuti juhtumite kohta, mis hõlmavad 50 000 eurot ületavaid summasid, mida ei ole võimalik sisse nõuda, tuleks rakendusaktid aruandluse eesmärgist tulenevat tehnilist iseloomu arvestades vastu võtta nõuandemenetluse teel.
(19)
Määrus (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 tuleks tunnistada kehtetuks.
(20)
Järjepidevuse tagamiseks ning võttes arvesse otsuse 2014/335/EL, Euratom artiklit 11, peaks käesolev määrus jõustuma kõnealuse otsusega samal päeval ning seda tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktides a, b ja c osutatud liidu omavahendite komisjonile kättesaadavaks tegemise kohta.
Artikkel 2
Traditsiooniliste omavahendite kindlaksmääramise kuupäev
1. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud liidu traditsiooniliste omavahendite nõue kindlaksmääratuks niipea, kui tollieeskirjades ette nähtud tingimused seoses nõude arvestuskande tegemise ja võlgniku teavitamisega on täidetud.
2. Lõikes 1 osutatud kindlaksmääramise kuupäev on tollieeskirjades ette nähtud arvestusregistrisse kandmise kuupäev.
Suhkruturu ühise korraldusega seotud impordi- ja muude maksude puhul loetakse lõikes 1 osutatud kindlaksmääramise kuupäevaks suhkruvaldkonna õigusaktides ette nähtud teatamise kuupäev.
Kui kõnealust teatamist ei ole selgesti ette nähtud, loetakse kindlaksmääramise kuupäevaks liikmesriikide poolt võlgnike ettemaksete või lõppmaksete teel maksta olevate summade kindlaksmääramise kuupäev.
3. Vaidlusalustel juhtudel eeldatakse, et pädevatel haldusasutustel on võimalik lõikes 1 osutatud kindlaksmääramise eesmärgil nõude summa välja arvutada hiljemalt ajaks, mil tehakse esimene haldusotsus võlgnikule võlast teatamise kohta, või hiljemalt kohtusse pöördumise ajaks, kui see toimub varem.
Lõikes 1 osutatud kindlaksmääramise kuupäevaks loetakse haldusotsuse kuupäev või kohtumenetluse algatamise järel tehtava väljaarvutamise kuupäev.
4. Lõiget 1 kohaldatakse juhul, kui teadet on vaja parandada.
Artikkel 3
Tõendavate dokumentide säilitamine
Liikmesriigid võtavad kõik asjakohased meetmed, et tagada omavahendite kindlaksmääramise ja kättesaadavaks tegemisega seotud tõendavate dokumentide säilitamine vähemalt kolme kalendriaasta jooksul selle aasta lõpust arvates, mille kohta kõnealused tõendavad dokumendid on koostatud.
Liikmesriigid säilitavad määruse (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 artiklis 3 osutatud statistiliste menetluste ja alustega seotud tõendavaid dokumente asjaomasele eelarveaastale järgneva neljanda aasta 30. septembrini. Käibemaksupõhiste omavahendite baasiga seotud tõendavaid dokumente säilitatakse sama kaua.
Kui esimeses ja teises lõigus märgitud tõendavate dokumentide kontrollimisel vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 608/2014 artikli 2 lõikele 3 või nõukogu määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 (8) artiklile 11 ilmneb vajadus neid parandada, siis säilitatakse neid dokumente esimeses lõigus osutatud ajast kauem ja nii kaua, et neid saaks parandada ja tulemust kontrollida.
Juhul kui liikmesriigi ja komisjoni vaheline vaidlus, mis käsitleb omavahendite teatava summa kättesaadavaks tegemise kohustust, lahendatakse vastastikuse kokkuleppe või Euroopa Liidu Kohtu otsuse alusel, peab liikmesriik esitama komisjonile finantsjärelevalveks vajalikud tõendavad dokumendid kahe kuu jooksul pärast vaidluse lahendamist.
Artikkel 4
Halduskoostöö
1. Iga liikmesriik teatab komisjonile järgnevast:
a)
omavahendite kindlaksmääramise, sissenõudmise, kättesaadavaks tegemise ja kontrollimise eest vastutavate talituste ja asutuste nimed ning nende talituste ja asutuste rolli ning tegevust reguleerivad põhisätted;
b)
õigus- ja haldusnormidega kehtestatud üldsätted ja raamatupidamiseeskirjad, mis käsitlevad omavahendite kindlaksmääramist, sissenõudmist, kättesaadavaks tegemist ja kontrollimist komisjoni poolt;
c)
kõigi nende haldus- ja raamatupidamisdokumentide täpsed nimetused, kuhu on kantud artiklis 2 nimetatud kindlaksmääratud nõuded, eelkõige dokumendid, mida kasutatakse artiklis 6 ette nähtud raamatupidamisarvestuse koostamisel.
Komisjonile teatatakse viivitamata kõigist kõnealustes nimetustes või sätetes tehtud muudatustest.
2. Liikmesriigi taotluse korral edastab komisjon lõikes 1 osutatud teabe kõikidele liikmesriikidele.
Artikkel 5
Kohaldatavad määrad
Otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis c osutatud ühtne määr määratakse kindlaks eelarvemenetluse käigus ning arvutatakse protsendina liikmesriikide prognoositava kogurahvatulu summast nii, et see katab täielikult selle osa eelarvest, mida ei rahastata otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktides a ja b osutatud tuludest, täiendavate teadusuuringute ja tehnoloogia arenduskavade rahalistest toetustest ega muudest tuludest.
Kõnealust määra väljendatakse eelarves arvuna, mis on ümardatud nii suure arvu kümnendkohtadeni, kui on vajalik kogurahvatulul põhinevate omavahendite täielikuks jaotamiseks liikmesriikide vahel.
II PEATÜKK
OMAVAHENDITE RAAMATUPIDAMISARVESTUS
Artikkel 6
Raamatupidamisarvestusse kandmine ja teavitamine
1. Omavahendite raamatupidamisarvestust peab iga liikmesriigi riigikassa või iga liikmesriigi määratud asutus ning see jaguneb vastavalt vahendite liigile.
2. Omavahendite arvestamise eesmärgil ei lõpe kuu varem kui omavahendite kindlaksmääramise kuu viimasel tööpäeval kell 13.00.
3. Vastavalt artiklile 2 kindlaks määratud nõuded tuleb käesoleva lõike teise lõigu alusel kanda raamatupidamisarvestusse hiljemalt esimesel tööpäeval pärast nõude kindlaksmääramise kuule järgneva teise kuu üheksateistkümnendat kuupäeva.
Kindlaksmääratud nõuded, mis ei ole esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestusse kantud, sest need on veel sisse nõudmata, ning millele ei ole antud tagatist, kantakse esimeses lõigus ette nähtud aja jooksul eraldi raamatupidamisarvestusse. Liikmesriigid võivad kasutada seda korda juhul, kui kindlaksmääratud nõuded, millele on antud tagatis, vaidlustatakse ning need võivad vaidluste lahendamise tulemusena muutuda.
Võttes arvesse mõju, mida käibemaksupõhistele ja kogurahvatulul põhinevatele omavahenditele avaldab Ühendkuningriigile võimaldatav eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimine ning Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamine, kantakse nimetatud vahendid esimeses lõigus nimetatud raamatupidamisarvestusse järgmiselt:
-
artikli 10 lõikes 3 osutatud kaheteistkümnendikosa kantakse arvestusse iga kuu esimesel tööpäeval;
-
artikli 10 lõigetes 4 ja 6 osutatud saldod ning artikli 10 lõigetes 5 ja 7 osutatud korrigeerimised kantakse arvestusse kord aastas, välja arvatud artikli 10 lõike 5 esimeses taandes osutatud erikorrigeerimised, mis kantakse raamatupidamisarvestusse asjaomase liikmesriigi ja komisjoni vahelise kokkuleppe sõlmimisele järgneva kuu esimesel tööpäeval.
Suhkruturu ühise korraldusega seotud impordi- ja muude maksudega seotud kindlaksmääratud nõuded kantakse esimeses lõigus osutatud arvestusse. Kui nimetatud nõudeid ei ole ettenähtud aja jooksul sisse nõutud, võivad liikmesriigid kannet parandada ja kanda need nõuded erandkorras eraldi arvestusse.
4. Iga liikmesriik saadab komisjonile lõikes 3 nimetatud tähtajaks järgneva:
a)
raamatupidamisarvestuse kuuaruande lõike 3 esimeses lõigus osutatud nõuete kohta;
b)
kvartaliaruande lõike 3 teises lõigus osutatud eraldi raamatupidamisarvestuse kohta.
Koos nimetatud kuuaruannetega esitavad asjaomased liikmesriigid üksikasjalikud andmed või aruanded omavahenditest tehtud mahaarvamiste kohta, mis põhinevad eristaatusega territooriume käsitlevatel sätetel.
Liikmesriigid edastavad koos iga aasta viimase kvartaliaruandega hinnangu kõnealuse aasta 31. detsembril eraldi raamatupidamisarvestuses olevate selliste nõuete kogusumma kohta, mille sissenõudmine on muutunud ebatõenäoliseks.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad kuu- ja kvartaliaruandeid. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele.
Artikkel 7
Raamatupidamisarvestuse parandamine
Pärast asjaomasele eelarveaastale järgneva kolmanda aasta 31. detsembrit ei saa artikli 6 lõike 4 esimese lõigu alusel liikmesriikide poolt edastatud kõnealuse aasta kuuaruannete summat enam parandada, välja arvatud seoses punktidega, millest komisjon või asjaomane liikmesriik on enne nimetatud kuupäeva teatanud.
Artikkel 8
Kindlaksmääratud summade parandamine
Artikli 2 lõike 4 alusel tehtud parandused liidetakse kindlaksmääratud nõuete kogusummale või lahutatakse sellest. Need kantakse artikli 6 lõike 3 esimeses ja teises lõigus osutatud raamatupidamisarvestusse ning artikli 6 lõikes 4 osutatud aruannetesse vastavalt nimetatud paranduste kuupäevale.
III PEATÜKK
OMAVAHENDITE KÄTTESAADAVAKS TEGEMINE
Artikkel 9
Riigikassa ja raamatupidamisarvestuse kord
1. Iga liikmesriik kannab omavahendid artiklis 10 sätestatud korras kontole, mis avatakse komisjoni nimel liikmesriigi riigikassas või liikmesriigi määratud asutuses.
See konto on tasuta ja omavääringus.
2. Liikmesriigid või nende määratud asutused saadavad komisjonile elektroonilisel kujul järgmise:
a)
tööpäeval, mil nad kannavad omavahendid komisjoni kontole, konto väljavõtte või krediteerimise teatise, millel on näidatud omavahendite kanne kontole;
b)
ilma et see piiraks punkti a kohaldamist, hiljemalt teisel tööpäeval pärast konto krediteerimist konto väljavõtte, millel on näidatud omavahendite kanne kontole.
3. Krediteeritud summad arvestatakse eurodes kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012) (9) ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 (10).
Artikkel 10
Summade kindlaksmääramine, kättesaadavaks tegemise ajastamine ja korrigeerimised
1. Pärast sissenõudmiskulude mahaarvamist vastavalt otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõikele 3 ja artikli 10 lõikele 3 tehakse kanne kõnealuse otsuse artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud traditsiooniliste omavahendite kohta hiljemalt sellele kuule järgneva teise kuu üheksateistkümnendale kuupäevale järgneval esimesel tööpäeval, mil nõue käesoleva määruse artiklis 2 ette nähtud korras kindlaks määrati.
Käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 teise lõigu alusel eraldi raamatupidamisarvestusse kantavate nõuete puhul tuleb kanne teha siiski hiljemalt nõude sissenõudmise kuule järgneva teise kuu üheksateistkümnendale kuupäevale järgneval esimesel tööpäeval.
2. Vajaduse korral võib komisjon paluda liikmesriikidel teha omavahendite, välja arvatud käibemaksupõhiste ja kogurahvatulul põhinevate omavahendite kanne ettemaksena ühe kuu võrra varem teabe alusel, mis on nende käsutuses sama kuu viieteistkümnendal kuupäeval.
Iga ettemaksena tehtavat kannet korrigeeritakse järgmisel kuul lõikes 1 nimetatud kande tegemise ajal. Selles korrigeerimises sisaldub ettemaksena tehtava kande summaga võrduva negatiivse kande summa.
3. Võttes arvesse mõju, mida käibemaksupõhistele ja kogurahvatulul põhinevatele omavahenditele avaldab Ühendkuningriigile võimaldatav eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimine ning Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamine, kantakse nimetatud vahendid kontole iga kuu esimesel tööpäeval kaheteistkümnendikosadena asjaomastest eelarve kogusummadest konverteerituna omavääringusse eelarveaastale eelneva kalendriaasta viimasel ametliku noteeringu päeval kehtiva, Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud vahetuskursi alusel.
Erivajadusteks, mis on seotud EAGFi kulude maksmisega vastavalt määrusele (EÜ) nr 73/2009, ning olenevalt liidu sularahapositsioonist võib komisjon paluda liikmesriikidel kanda eelarveaasta esimeses kvartalis ettemaksena ühe või kahe kuu võrra varem kontole käibemaksupõhiste ja kogurahvatulul põhinevate omavahendite eelarvelistest summadest üks kaheteistkümnendik või osa sellest kaheteistkümnendikust, võttes arvesse mõju, mida nimetatud vahenditele avaldab Ühendkuningriigile võimaldatav eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimine ning Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamine.
Pärast esimest kvartalit ei tohi ühe kuu taotletav kanne olla suurem kui üks kaheteistkümnendik käibemaksupõhistest ja kogurahvatulul põhinevatest omavahenditest ning peab jääma eelarvesse selleks otstarbeks kavandatud summade piiresse.
Komisjon teatab sellest liikmesriikidele hiljemalt kaks nädalat enne taotletava kande tegemist.
Kaheksandat lõiku, mis käsitleb iga aasta jaanuaris kontole kandmiseks ette nähtud summat, ning üheksandat lõiku, mida kohaldatakse juhul, kui eelarvet ei ole enne eelarveaasta algust lõplikult vastu võetud, kohaldatakse kõnealuste ettemaksena tehtavate kannete suhtes.
Muudatuste tegemine käibemaksupõhiste omavahendite ühtses määras, kogurahvatulul põhinevate omavahendite määras, otsuse 2014/335/EL, Euratom artiklites 4 ja 5 osutatud Ühendkuningriigile võimaldatava eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimises ja selle rahastamises ning Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamise rahastamises eeldab paranduseelarve lõplikku vastuvõtmist ning kõnealuste muudatuste alusel taaskorrigeeritakse pärast eelarveaasta algust kontole kantud kaheteistkümnendikosad.
Kõnealused taaskorrigeerimised tehakse esimese kande ajal pärast paranduseelarve lõplikku vastuvõtmist, kui see võetakse vastu enne kuu kuueteistkümnendat päeva. Vastasel juhul tehakse taaskorrigeerimised teise kande ajal pärast paranduseelarve lõplikku vastuvõtmist. Erandina finantsmääruse artiklist 11 kantakse need taaskorrigeerimised asjaomase paranduseelarve eelarveaasta raamatupidamisarvestusse.
Iga eelarveaasta jaanuarikuu kaheteistkümnendikosad arvutatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 314 lõikes 2 osutatud eelarveprojektis ette nähtud summade põhjal, konverteerituna omavääringusse vahetuskursi alusel, mis kehtib eelarveaastale eelneva kalendriaasta 15. detsembrile järgneval esimesel ametliku noteeringu päeval; korrigeerimise kohta tehakse kanne järgmisesse kuusse.
Kui eelarvet ei ole vähemalt kaks nädalat enne järgmise eelarveaasta jaanuarikuu kannet lõplikult vastu võetud, teevad liikmesriigid siiski iga kuu, kaasa arvatud jaanuari, esimesel tööpäeval kande ühe kaheteistkümnendikosa kohta viimati lõplikult vastu võetud eelarvesse kantud käibemaksupõhiste ja kogurahvatulul põhinevate omavahendite summast, võttes arvesse mõju, mida nimetatud vahenditele avaldab Ühendkuningriigile võimaldatav eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimine ning Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamine; tehtud kanded korrigeeritakse eelarve lõplikule vastuvõtmisele järgneval esimesel maksetähtpäeval, kui eelarve võetakse vastu enne asjaomase kuu kuueteistkümnendat päeva. Vastasel juhul toimub korrigeerimine teisel maksetähtpäeval, mis järgneb eelarve lõplikule vastuvõtmisele.
4. Iga liikmesriigi puhul kantakse käibemaksupõhiste omavahendite baasi aastaaruande põhjal, mis on tehtud määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 artikli 7 lõike 1 kohaselt, deebetisse kõnealuses aruandes sisalduva info alusel summa, mille arvutamisel kohaldatakse eelmisel eelarveaastal vastu võetud ühtset määra, ning kantakse kreeditisse kõnealuse eelarveaasta jooksul tehtud 12 makset. Liikmesriigi käibemaksupõhiste omavahendite baas, mille suhtes kohaldatakse kõnealust määra, ei või siiski ületada otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis b kindlaks määratud protsendimäära kogurahvatulust, mis on osutatud kõnealuse otsuse artikli 2 lõike 7 esimeses lõigus. Komisjon arvutab saldo ja teatab sellest liikmesriikidele piisavalt aegsasti, et nad saaksid kanda nimetatud saldo käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole sama aasta detsembrikuu esimesel tööpäeval.
5. Pärast iga käibemaksupõhiste omavahendite baasi parandust vastavalt määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 artikli 9 lõikele 1 korrigeeritakse iga asjaomase liikmesriigi puhul, kelle kõnealuseid parandusi võimaldav baas ei ületa otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis b ja artikli 10 lõikes 2 sätestatud protsendimäärasid, käesoleva artikli lõikes 4 osutatud saldot järgmiselt:
-
31. juuliks määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 artikli 9 lõike 1 esimese lõigu alusel tehtud parandused põhjustavad üldise korrigeerimise, mis tuleb kanda käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole sama aasta detsembrikuu esimesel tööpäeval. Erikorrigeerimise võib siiski kontole kanda enne kõnealust kuupäeva asjaomase liikmesriigi ja komisjoni vahelisel kokkuleppel;
-
kui komisjoni meetmed baasi parandamiseks määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89 artikli 9 lõike 1 teise lõigu alusel põhjustavad käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole tehtavate kannete korrigeerimise, siis tehakse kõnealune korrigeerimine kuupäeval, mille komisjon vastavalt kõnealustele meetmetele kindlaks määrab.
Käesoleva artikli lõikes 7 osutatud muudatused kogurahvatulus põhjustavad nende liikmesriikide saldo korrigeerimise, kelle käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud parandusi võimaldava baasi muutuva määra ülempiir on selline, nagu on sätestatud otsuse 2014/335/EL, Euratom artikli 2 lõike 1 punktis b ja artikli 10 lõikes 2.
Komisjon teatab kõnealustest korrigeerimistest liikmesriikidele piisavalt aegsasti, et need saaksid kanda korrigeerimised käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole sama aasta detsembrikuu esimesel tööpäeval.
Erikorrigeerimise võib siiski kontole kanda mis tahes ajal asjaomase liikmesriigi ja komisjoni vahelisel kokkuleppel.
6. Liikmesriikide poolt määruse (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 artikli 2 lõike 2 kohaselt esitatud eelmise eelarveaasta kogurahvatulu kogusummat turuhindades ja selle komponente väljendavate arvandmete põhjal kantakse iga liikmesriigi puhul deebetisse summa, mille arvutamisel kohaldatakse kogurahvatulu suhtes eelmise eelarveaasta jaoks vastu võetud määra, ning kreeditisse kantakse kõnealuse eelneva eelarveaasta jooksul tehtud maksed. Komisjon määrab kindlaks saldo ja teatab sellest liikmesriikidele piisavalt aegsasti, et nad saaksid kanda nimetatud saldo käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole sama aasta detsembrikuu esimesel tööpäeval.
7. Kõik muudatused, mis tehakse eelmiste eelarveaastate kogurahvatulus vastavalt määruse (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 artikli 2 lõikele 2, kui nimetatud määruse artiklist 5 ei tulene teisiti, põhjustavad iga asjaomase liikmesriigi vastavalt käesoleva artikli lõikele 6 kindlaks määratud saldo korrigeerimise. Nimetatud korrigeerimine määratakse kindlaks käesoleva artikli lõike 5 esimeses lõigus sätestatud korras. Komisjon teatab liikmesriikidele kõnealustest korrigeerimistest piisavalt aegsasti, et liikmesriigid saaksid korrigeerimised kanda käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole sama aasta detsembrikuu esimesel tööpäeval. Pärast asjaomasele eelarveaastale järgneva neljanda aasta 30. septembrit ei võeta arvesse ühtegi kogurahvatulus tehtavat muudatust, välja arvatud muudatused seoses punktidega, millest komisjon või liikmesriik on teatanud enne kõnealust kuupäeva.
8. Lõigetes 4-7 osutatud toimingud kujutavad endast muudatusi selle eelarveaasta tuludes, mille kestel toimingud tehakse.
Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 608/2014 artikli 1 lõikele 2 võib jooksva eelarveaasta eelarvesse kavandatud tulude summat suurendada või vähendada paranduseelarve abil kõnealusest toimingust tuleneva summa võrra.
9. Taani, Madalmaade, Austria ja Rootsi brutomaksete vähendamise rahastamises ei tehta hilisemaid muudatusi, kui määruse (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 artikli 2 lõikest 2 tulenevad kogurahvatulu andmed muutuvad.
Artikkel 11
Mitteosalemisest tulenev korrigeerimine
1. Kui vastavalt ELi toimimise lepingule ja selle protokollidele nr 21 ja 22 liikmesriik ei osale konkreetse liidu meetme või poliitika rahastamises, on tal õigus korrigeerimisele, mis arvutatakse käesoleva artikli lõike 2 alusel omavahendite summa põhjal, mille ta on maksnud nende aastate eest, mil ta ei ole osalenud asjaomase meetme või poliitika rahastamises.
2. Komisjon arvutab korrigeerimise välja asjaomasele eelarveaastale järgneval aastal samaaegselt käesoleva määruse artiklis 10 ette nähtud kogurahvatulu saldode kindlaksmääramisega.
Arvutus tehakse asjaomase eelarveaasta arvandmete põhjal:
a)
kogurahvatulu kogusumma turuhindades ja selle komponendid,
b)
kõnealusele meetmele või poliitikale vastavate tegevuskulude eelarve täitumine.
Korrigeerimine arvutatakse, korrutades kõnealuste kulude kogusumma, välja arvatud kõnealuses meetmes või poliitikas osalevate kolmandate riikide poolt rahastatud kulud, protsendiga, mis väljendab korrigeerimisele õigust omava liikmesriigi kogurahvatulu osa kõikide liikmesriikide kogurahvatulust. Korrigeerimine rahastatakse meetmes või poliitikas osalevate liikmesriikide poolt vastavalt skaalale, mis määratakse kindlaks, jagades nende kogurahvatulu kõikide osalevate liikmesriikide kogurahvatuluga. Korrigeerimise arvutamiseks konverteeritakse summad omavääringust eurodesse või vastupidi asjaomasele eelarveaastale eelneva kalendriaasta viimasel ametliku noteeringu päeval kehtiva vahetuskursi alusel.
Kõnealune iga asjaomast aastat käsitlev korrigeerimine on ühekordne ja see on lõplik isegi juhul, kui kogurahvatulu suurust hiljem muudetakse.
3. Komisjon teatab liikmesriikidele õigeaegselt korrigeerimise summa suuruse, et liikmesriigid saaksid detsembri esimesel tööpäeval kanda selle käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole.
Artikkel 12
Viivis hilinenult kättesaadavaks tehtud summadelt
1. Mis tahes hilinemise eest summade kandmisel artikli 9 lõikes 1 osutatud kontole peab asjaomane liikmesriik maksma viivist.
Alla 500 euro suuruste viivisesummade sissenõudmisest siiski loobutakse.
2. Majandus- ja rahaliitu kuuluvate liikmesriikide puhul võrdub viivise intressimäär Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud maksetähtpäeva kuu esimese kalendripäeva määraga, mida Euroopa Keskpank kohaldas oma põhiliste refinantseerimistehingute suhtes ning mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra.
Intressimäärale lisandub 0,25 protsendipunkti iga viivitatud kuu kohta. Suurendatud määra kohaldatakse kogu viivitusaja suhtes.
3. Majandus- ja rahaliitu mittekuuluvate liikmesriikide puhul võrdub viivise intressimäär määraga, mida liikmesriikide keskpangad kohaldasid oma põhiliste refinantseerimistehingute suhtes kõnealuse kuu esimesel kuupäeval ning mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra, või liikmesriikide puhul, kelle keskpanga intressimäär ei ole teada, keskpanga intressimäärale kõige paremini vastava intressimääraga, mida kohaldatakse liikmesriigi rahaturul kõnealuse kuu esimesel kuupäeval ning mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra.
Intressimäärale lisandub 0,25 protsendipunkti iga viivitatud kuu kohta. Suurendatud määra kohaldatakse kogu viivitusaja suhtes.
4. Lõikes 1 osutatud viivise maksmise suhtes kohaldatakse artikli 9 lõikeid 2 ja 3 mutatis mutandis.
Artikkel 13
Summad, mida ei ole võimalik sisse nõuda
1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada artikli 2 kohaselt kindlaks määratud nõuetele vastavate summade komisjonile kättesaadavaks tegemine käesolevas määruses ette nähtud korras.
2. Liikmesriigid on järgmistel tingimustel vabastatud artikli 2 kohaselt kindlaks määratud nõuetele vastavate summade komisjoni käsutusse andmise kohustusest, kui neid ei ole võimalik sisse nõuda:
a)
vääramatu jõu tõttu;
b)
muudel liikmesriikidest mittesõltuvatel põhjustel.
Pädev haldusasutus kuulutab kindlaksmääratud nõuetele vastavad summad oma otsusega sissenõudmisele mittekuuluvateks, kui ta leiab, et neid ei ole võimalik sisse nõuda.
Kindlaksmääratud nõuetele vastavad summad kuulutatakse sissenõudmisele mittekuuluvateks hiljemalt viis aastat pärast kuupäeva, mil summa kooskõlas artikliga 2 kindlaks määrati, ning halduskaebuse või kohtumenetluse korral pärast lõpliku otsuse tegemise, avaldamise või sellest teatamise kuupäeva.
Osalise makse või osaliste maksete laekumisel algab maksimaalselt viieaastane ajavahemik viimase makse tegemise kuupäevast, kui sellega võlg ei kustunud.
Summad, mis on loetud või kuulutatud sissenõudmisele mittekuuluvateks, kustutatakse lõplikult artikli 6 lõike 3 teises lõigus osutatud eraldi raamatupidamisarvestusest. Kõnealuseid summasid kajastatakse artikli 6 lõike 4 esimeses lõigus osutatud kvartaliaruande lisas ja vajadusel määruse (EL, Euratom) nr 608/2014 artiklis 5 osutatud kvartali kirjeldustes.
3. Kui asjaomaste kindlaksmääratud nõuete suurus ületab 50 000 eurot, edastavad liikmesriigid kolme kuu jooksul pärast käesoleva artikli lõikes 2 osutatud haldusotsuse tegemist või kooskõlas nimetatud lõikes osutatud tähtaegadega komisjonile aruande nende juhtumite kohta, mille suhtes on kohaldatud käesoleva artikli lõiget 2.
Kõnealune aruanne sisaldab kõiki asjaolusid, mille alusel on võimalik põhjalikult läbi vaadata käesoleva artikli lõike 2 punktides a ja b osutatud põhjused, mis takistasid asjaomasel liikmesriigil kõnealuseid summasid komisjonile kättesaadavaks teha, ning liikmesriigi poolt summade sissenõudmiseks võetud meetmeid.
Aruanne esitatakse komisjoni kehtestatud vormis. Komisjon võtab selleks vastu rakendusaktid. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele.
4. Komisjon edastab oma märkused asjaomasele liikmesriigile kuue kuu jooksul pärast lõikes 3 ette nähtud aruande kättesaamist.
Kui komisjon peab vajalikuks taotleda lisateavet, arvestatakse kuuekuulist tähtaega taotletud lisateabe kättesaamise kuupäevast.
IV PEATÜKK
SULARAHAVARUDE HALDAMINE
Artikkel 14
Sularahavarude haldamise nõuded
1. Komisjon kasutab artikli 9 lõikes 1 osutatud kontodele kantud summasid ulatuses, mis on vajalik eelarve rakendamisest tulenevate komisjoni sularahavajaduste rahuldamiseks.
2. Kui sularahavajadused ületavad kontodel olevad varad, võib komisjon välja võtta kõnealustel kontodel olevate varade kogusummast suurema summa vastavalt eelarveliste assigneeringute kättesaadavusele ning eelarvesse kavandatud omavahendite piires. Sellisel juhul teavitab komisjon liikmesriike eelnevalt kõikidest prognoositavatest ülemäärastest vajadustest.
3. Ainult juhul, kui nõukogu määruste ja otsuste kohaselt sõlmitud lepingu järgse või kohaselt garanteeritud laenu maksmisel tekib makseviivitus ning tekib olukord, mille tõttu komisjon ei saa õigel ajal võtta selliste laenude suhtes finantseeskirjades ette nähtud muid meetmeid, et tagada liidu seadusjärgsete kohustuste täitmine laenuandjate ees, võib liidu võlgade maksmiseks ajutiselt kohaldada lõikeid 2 ja 4, olenemata lõikes 2 ette nähtud tingimustest.
4. Vahe koguvarade ja sularahavajaduste vahel jagatakse liikmesriikide vahel võimaluse korral osadeks, mille suurus on proportsionaalne iga asjaomase liikmesriigi prognoositud eelarvelise tuluga.
Artikkel 15
Maksekorralduste täitmine
1. Liikmesriigid või nende määratud asutused täidavad komisjoni maksekorraldused komisjoni juhiste kohaselt ja mitte hiljem kui kolme tööpäeva jooksul pärast korralduse saamist. Sularahatehingute puhul täidavad liikmesriigid korraldusi siiski komisjoni määratud aja jooksul.
2. Liikmesriigid või nende määratud asutused saadavad komisjonile elektroonilisel kujul ja mitte hiljem kui kahe tööpäeva jooksul pärast iga tehingu sooritamist konto väljavõtte, millel on näha asjaomased tehingud.
V PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 16
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määruse (EL, Euratom) nr 608/2014 artiklis 7 osutatud omavahendite nõuandekomitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 17
Intressimäära käsitlevad üleminekusätted
Määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 enne nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2028/2004 (11) artiklis 11 ette nähtud intressimäära kohaldatakse jätkuvalt hilinenud maksete eest viivise arvutamisel, kui maksetähtpäev oli enne 1. detsembrit 2004.
Artikkel 18
Kehtetuks tunnistamine
1. Määrus (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 tunnistatakse kehtetuks.
2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja neid loetakse vastavalt II lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 19
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub otsuse 2014/335/EL, Euratom jõustumise päeval.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 26. mai 2014