NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/323
ze dne 2. března 2015
o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1), v platném znění (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“),
s ohledem na Vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014-2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (3),
s ohledem na stanovisko Evropské investiční banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba vymezit podrobná pravidla pro platby příspěvků členských států do 11. Evropského rozvojového fondu (ERF), jenž byl zřízen vnitřní dohodou.
(2)
Ve vztahu k 11. ERF je třeba stanovit podmínky výkonu pravomocí Účetního dvora.
(3)
Je třeba vymezit podrobná pravidla, jimiž se bude řídit čerpání 11. ERF, zejména pokud jde o použitelné zásady, o vytváření jeho zdrojů, účastníky finančních operací a subjekty pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu, dále pokud jde o rozhodnutí o financování, závazky a platby, druhy financování včetně zadávání veřejných zakázek, grantů, finančních nástrojů a svěřenských fondů Unie, dále pokud jde o předkládání účetní závěrky a účetnictví, o externí audit Účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem, jakož i o investiční facilitu spravovanou Evropskou investiční bankou (EIB).
(4)
V zájmu zjednodušení a jednotnosti by mělo být toto nařízení v maximální možné míře sladěno s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5). Toto sladění, jehož by mělo být dosaženo pomocí přímých odkazů na uvedená nařízení, by mělo na straně jedné umožnit snadno identifikovat specifika čerpání 11. ERF a na druhé straně by mělo omezit různorodost pravidel financování Unie v oblasti vnější činnosti, která vytváří zbytečnou zátěž pro příjemce, Komisi i další zúčastněné aktéry.
(5)
Je třeba připomenout, že rámec čerpání 11. ERF tvoří kromě tohoto nařízení i další nástroje, totiž dohoda o partnerství AKT-EU, a zejména její příloha IV, vnitřní dohoda, rozhodnutí Rady 2013/755/EU (6) (dále jen „rozhodnutí o přidružení zámoří“) a nařízení Rady (EU) 2015/322 (7) (dále jen „prováděcí nařízení“).
(6)
Čerpání 11. ERF by se mělo řídit zásadami jednotnosti a správnosti rozpočtu, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení a transparentnosti. S ohledem na víceletý charakter 11. ERF by se na tento fond neměla použít zásada ročního rozpočtu.
(7)
Za účelem zlepšení finančního řízení a prognózování 11. ERD by měly být použity rovněž zdroje na podpůrná opatření zaměřená na zlepšení dopadu programů 11. ERF podle článku 6 vnitřní dohody.
(8)
Pravidla o účastnících finančních operací, tedy o schvalující osobě a účetním, o pověření jiných osob plněním jejich úkolů a o jejich odpovědnosti by měla být sladěna s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, neboť Komisi je při čerpání 11. ERF svěřena tatáž výkonná pravomoc.
(9)
Je třeba stanovit podrobná pravidla, podle nichž pověřená schvalující osoba na straně Komise uzavře se skupinou afrických, karibských a tichomořských států (dále jen „státy AKT“) a se zámořskými zeměmi a územími potřebná ujednání, tak aby bylo zajištěno řádné provádění operací, a to v úzké spolupráci se schvalujícími osobami, které na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni určí daný stát AKT či daná zámořská země nebo území.
(10)
Pravidla nepřímého řízení, která se týkají i pověřování subjektů a osob úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu a příslušných podmínek a omezení, by měla být sladěna s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. V zájmu jednotného přístupu k financování vnější činnosti by mělo být stanoveno též ustanovení o dalším pověřování osob úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu, které by bylo obdobou úpravy v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (8). Toto nařízení by však mělo obsahovat zvláštní ustanovení o aktérech, kteří by dočasně jednali jako schvalující osoby na vnitrostátní úrovni, dále o pověření určitého poskytovatele služeb ze strany států AKT a zámořských zemí a území a o posílení ochrany finančních zájmů Unie v případě nepřímého řízení se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími.
(11)
Zdroje ERF sice nebudou spravovány v rámci sdíleného řízení, avšak toto nařízení by mělo umožnit, aby v rámci regionální spolupráce mezi státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně jedné a nejvzdálenějšími regiony Unie na straně druhé mohl zdroje ERF a podporu z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) určenou pro nejvzdálenější regiony Unie spravovat tentýž subjekt, a to v souladu s tímto nařízením, pokud jde o zdroje ERF, a v rámci sdíleného řízení, pokud jde o EFRR.
(12)
V případech, kdy má čerpání 11. ERF provádět Komise, by měla být úprava rozhodnutí o financování sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(13)
Pravidla o závazcích by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou předběžných závazků, které nejsou v rámci 11. ERF k dispozici. Dále by měly být prodlouženy lhůty, budou-li si to žádat akce prováděné v režimu nepřímého řízení ze strany států AKT nebo zámořských zemí a území.
(14)
Platební lhůty by měly odpovídat platebním lhůtám podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Pro případ, že státy AKT a zámořské země a území nebudou v režimu nepřímého řízení pověřeny prováděním plateb a že v důsledku toho bude platby příjemcům provádět nadále Komise, měla by být stanovena zvláštní ustanovení.
(15)
Různá prováděcí ustanovení o interním auditorovi, řádné správě a opravných prostředcích, systému informačních technologií, elektronickém předávání dokumentů, elektronické správě (e-Government), správních a finančních sankcích a o využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Ochrana finančních zájmů Unie prostřednictvím správních sankcí by dále měla být posílena a upřesněna pro případy, kdy bude čerpání 11. ERF probíhat v režimu nepřímého řízení se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími.
(16)
Pravidla o zadávání veřejných zakázek, grantech, cenách a odbornících by měla být sladěna s úpravou v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Pravidla o finančních nástrojích a o svěřenských fondech Unie by měla být s uvedeným nařízením sladěna tak, aby zohledňovala povahu 11. ERF. Rozpočtová podpora poskytovaná zámořským zemím a územím by měla zohledňovat jejich institucionální vazby s příslušnými členskými státy.
(17)
Státy AKT a zámořské země a území by ve vhodných případech měly mít přístup ke krátkodobé technické pomoci a poradenství, jež členské státy, které přistoupily k Unii v návaznosti na proces transformace, obdržely v rámci programu TAIEX a s nimiž měly pozitivní zkušenost. Za účelem dlouhodobého využívání výhod této pomoci a poradenství by mělo být možné poskytnout vhodnou podporu střediskům znalostí a excelence, která se zabývají správou a reformami ve veřejném sektoru.
(18)
Pravidla pro předkládání účetní závěrky, účetnictví, externí audit a absolutorium by měla být obdobou úpravy v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, tak aby čerpání a podávání zpráv mohlo probíhat v jednotném rámci.
(19)
Je třeba stanovit podmínky, v souladu s nimiž bude některé zdroje 11. ERF spravovat EIB.
(20)
Ustanovení o kontrole, kterou bude nad zdroji 11. ERF spravovanými ze strany EIB vykonávat Účetní dvůr, by měla odrážet trojstrannou dohodu mezi Účetním dvorem, EIB a Komisí podle čl. 287 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
(21)
Přechodná ustanovení by měla stanovit pravidla pro způsob, jakým má být naloženo se zůstatky a výnosy z předchozích Evropských rozvojových fondů a jakým má být toto nařízení uplatňováno na zbývající operace, které v jejich rámci dosud probíhají.
(22)
V zájmu včasného naplánování a provedení programů 11. ERF by toto nařízení mělo vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
HLAVNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
Předmět a oblast působnosti a obecná ustanovení
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, jimiž se řídí finanční správa zdrojů 11. Evropského rozvojového fondu a předkládání a audit jeho účetní závěrky.
Článek 2
Vztah k nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012
1. Není-li výslovně stanoveno jinak, má se za to, že přímé odkazy na ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které jsou v tomto nařízení uvedeny, zahrnují též odkazy na související ustanovení nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
2. U odkazů na použitelná ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které jsou uvedeny v tomto nařízení, se nemá za to, že zahrnují i procesní ustanovení, která nejsou pro 11. ERF relevantní, zejména ta, která se týkají zmocnění přijímat akty v přenesené pravomoci.
3. Vnitřní odkazy v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 ani v nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 nezakládají nepřímou použitelnost ustanovení, na něž je odkazováno, na 11. ERF.
4. Pojmy používané v tomto nařízení mají tentýž význam, jaký mají podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou definic uvedených v čl. 2 písm. a) až e) uvedeného nařízení.
Pro účely tohoto nařízení jsou však následující pojmy nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 vymezeny takto:
a)
„rozpočtem“ se rozumí „11. ERF“ a „rozpočtovým“ se rozumí „vztahující se k 11. ERF“;
b)
„rozpočtovým závazkem“ se rozumí „finanční závazek“;
c)
„orgánem“ se rozumí „Komise“;
d)
„prostředky“ či „operačními prostředky“ se rozumí „zdroje 11. ERF“;
e)
„rozpočtovou položkou“ se rozumí „příděl“;
f)
„základním právním aktem“ se v závislosti na kontextu rozumí vnitřní dohoda, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo prováděcí nařízení;
g)
„třetí zemí“ se rozumí přijímající země či území, které spadají do oblasti zeměpisné působnosti 11. ERF.
5. Výklad tohoto nařízení musí sledovat účel zachování vnitřní provázanosti s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, není-li takový výklad neslučitelný se specifiky 11. ERF, která stanoví dohoda o partnerství AKT-EU, vnitřní dohoda, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo prováděcí nařízení.
Článek 3
Lhůty, data a termíny
Na lhůty stanovené v tomto nařízení se použije nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (9), není-li stanoveno jinak.
Článek 4
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) ani požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
Použije se článek 29 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 týkající se informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
HLAVA II
Finanční zásady
Článek 5
Finanční zásady
Správa zdrojů 11. ERF se řídí níže uvedenými zásadami:
a)
jednotnost a správnost rozpočtu;
b)
zúčtovací jednotka;
c)
univerzálnost;
d)
specifikace;
e)
řádné finanční řízení;
f)
transparentnost.
Rozpočtový rok začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 6
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Příjem lze vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li u ERF zaúčtován.
Použije se čl. 8 odst. 2 a 3 a čl. 8 odst. 4 první pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 7
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se používání eura se použije obdobně.
Článek 8
Zásada univerzálnosti
Aniž je dotčen článek 9 tohoto nařízení, celkové příjmy pokrývají celkové odhadované platby.
Všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů; tím není dotčeno použití článku 23 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, který se týká pravidel pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů.
O příjmy uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. c) tohoto nařízení se však automaticky sníží platby provedené na základě závazku, z nějž tyto příjmy plynou.
Unie si nesmí brát půjčky v rámci 11. ERF.
Článek 9
Účelově vázané příjmy
1. Na financování specifických výdajů se použijí účelově vázané příjmy.
2. Účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, finanční příspěvky právnických a fyzických osob a finanční příspěvky mezinárodních organizací, které jsou určeny na vymezené projekty a programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí nebo EIB jejich jménem v souladu s článkem 10 prováděcího nařízení;
b)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, podpor, darů a odkazů;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v návaznosti na jejich inkaso;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
splátky a příjmy z finančních nástrojů podle čl. 140 odst. 6 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
f)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Z účelově vázaných příjmů uvedených v odst. 2 písm. a) a b) jsou financovány výdaje, které určí dárce, za předpokladu, že Komise tyto příjmy akceptuje.
Z účelově vázaných příjmů uvedených v odst. 2 písm. e) a f) jsou financovány výdaje podobné výdajům, s jejichž pomocí byly tyto příjmy generovány.
4. Ustanovení čl. 184 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se použije obdobně.
5. Na účelově vázané příjmy uvedené v odst. 2 písm. b) tohoto článku se použije čl. 22 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se darovaných částek. Pokud jde o čl. 22 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, přijetí darované částky podléhá schválení Rady.
6. Jakmile Komise účelově vázané příjmy obdrží, jsou jim odpovídající zdroje 11. ERF poskytovány automaticky. V případě účelově vázaných příjmů podle odst. 2 písm. a) má však stejný účinek jako poskytnutí zdrojů 11. ERF též odhad pohledávek, je-li dohoda s členským státem vyjádřena v eurech; platby lze na základě těchto příjmů provádět až poté, co byly tyto příjmy obdrženy.
Článek 10
Zásada specifikace
Zdroje 11. ERF jsou určeny na zvláštní účely příslušných států AKT a zámořských zemí a území a podle hlavních nástrojů spolupráce.
Pro státy AKT jsou tyto nástroje vymezeny ve finančním protokolu v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU. Při určování účelu použití zdrojů (orientačních přídělů) se vychází též z ustanovení vnitřní dohody a prováděcího nařízení a přihlíží se ke zdrojům vyhrazeným na podpůrné výdaje spojené s programováním a plněním podle článku 6 vnitřní dohody.
Pro zámořské země a území jsou tyto nástroje vymezeny v části čtvrté rozhodnutí o přidružení zámoří a v příloze II uvedeného rozhodnutí. Při určování účelu použití těchto zdrojů se přihlíží rovněž k nepřidělené rezervě podle čl. 3 odst. 3 uvedené přílohy a ke zdrojům určeným na studie nebo na opatření technické pomoci podle čl. 1 odst. 1 písm. c) uvedené přílohy.
Článek 11
Zásada řádného finančního řízení
1. Použije se čl. 30 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 týkající se zásad hospodárnosti, účinnosti a účelnosti. Aniž je dotčen odst. 3 písm. a) tohoto článku, článek 18 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužije.
2. Musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosahování těchto cílů je sledováno pomocí ukazatelů výkonnosti.
3. Ke zkvalitnění rozhodovacího procesu, zejména s cílem odůvodnit a upřesnit stanovení příspěvků hrazených členskými státy podle článku 21 tohoto nařízení, je nutno provádět tato hodnocení:
a)
před použitím zdrojů 11. ERF musí být plánovaná operace nejprve vyhodnocena ex ante s tím, že předmětem tohoto hodnocení jsou faktory uvedené v čl. 18 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
b)
operace je podrobena hodnocení ex post s cílem zajistit, aby zamýšlené výsledky odpovídaly vynaloženým prostředkům.
4. Druhy financování upravené v hlavě VIII tohoto nařízení a způsoby čerpání upravené v článku 17 tohoto nařízení jsou voleny podle toho, nakolik jsou schopny dosáhnout konkrétních cílů akce a přinášet výsledky, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontrolní opatření, administrativní zátěž a očekávané riziko nedodržení pravidel. V případě grantů je třeba zvážit použití paušálních částek, sazeb paušálního financování a jednotkových nákladů.
Článek 12
Vnitřní kontrola
Použije se článek 32 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 13
Zásada transparentnosti
1. Čerpání 11. ERF a předkládání účetní závěrky se řídí zásadou transparentnosti.
2. Roční výkaz závazků, plateb a ročního objemu výzev k poskytnutí příspěvků podle článku 7 vnitřní dohody je zveřejňován v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení, použije se čl. 35 odst. 2 první pododstavec a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací. Je-li příjemcem fyzická osoba, pak se pro účely čl. 21 odst. 2 druhého pododstavce nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 pojmem „lokalita“ rozumí v případě potřeby ekvivalent regionu úrovně NUTS 2.
4. Akce financované z 11. ERF lze provádět v režimu souběžného nebo společného spolufinancování.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner, který zajišťuje spolufinancování takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě společného spolufinancování sdílejí partneři, kteří zajišťují spolufinancování, celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že u konkrétní činnosti prováděné v rámci akce již zdroj finančních prostředků identifikovat nelze. V takových případech musí být následné zveřejnění grantů a smluv o veřejných zakázkách, které je vyžadováno čl. 35 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 35 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s pravidly případného pověřeného subjektu.
5. Při poskytování finanční pomoci Komise v příslušných případech přijme všechna nezbytná opatření, aby zajistila viditelnost této finanční pomoci Unie. S výjimkou řádně odůvodněných případů to zahrnuje uložení povinnosti zajistit uvedenou viditelnost příjemcům finančních prostředků Unie. Komise sleduje plnění této povinnosti příjemci.
HLAVA III
Zdroje 11. ERF a jejich správa
Článek 14
Původ zdrojů 11. ERF
Zdroje 11. ERF sestávají ze stropu uvedeného v čl. 1 odst. 2, 4 a 6 vnitřní dohody, z finančních prostředků uvedených v čl. 1 odst. 9 uvedené dohody a z dalších účelově vázaných příjmů uvedených v článku 9 tohoto nařízení.
Článek 15
Struktura 11. ERF
Příjmy a výdaje 11. ERF jsou klasifikovány podle svého druhu či podle použití, na něž jsou účelově vázány.
Článek 16
Čerpání 11. ERF v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise přebírá úkoly Unie stanovené v článku 57 dohody o partnerství AKT-EU a v rozhodnutí o přidružení zámoří. Za tímto účelem plní výdaje a příjmy 11. ERF v souladu s ustanoveními této části a části třetí tohoto nařízení na vlastní odpovědnost a za dodržení limitů, jež jsou pro zdroje tohoto fondu stanoveny.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly zdroje 11. ERF využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Článek 17
Způsoby čerpání fondu
1. Použijí se články 56 a 57 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. S výhradou odstavců 3 až 5 tohoto článku se použijí pravidla o způsobech plnění stanovená v části první hlavě IV kapitole 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a články 188 a 193 uvedeného nařízení. Nepoužijí se však čl. 58 odst. 1 písm. b) a článek 59 uvedeného nařízení, které se týkají sdíleného řízení s členskými státy.
3. Pověřené subjekty jsou povinny zajistit soulad s vnější politikou Unie a jsou oprávněny pověřit úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu jiné subjekty, a to za podmínek, které jsou rovnocenné podmínkám, jež platí pro Komisi. Každým rokem jsou povinny splnit povinnosti podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. K výroku auditora, který je předkládán do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu, Komise přihlíží pro účely získání jistoty.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a subjekty členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Státy AKT a zámořské země a území mohou úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu pověřit též své útvary nebo soukromoprávní subjekty na základě smlouvy o poskytování služeb. Tyto subjekty musí být vybrány otevřeným, transparentním, přiměřeným a nediskriminačním postupem, v němž je vyloučen střet zájmů. Podmínky této smlouvy o poskytování služeb stanoví finanční dohoda.
4. Je-li 11. ERF čerpán v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími, je Komise, aniž jsou dotčeny povinnosti států AKT nebo zámořských zemí a území jakožto veřejných zadavatelů:
a)
povinna v případě potřeby inkasovat dlužné částky od příjemců podle článku 80 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to i formou rozhodnutí, které je podkladem pro výkon rozhodnutí za podmínek podle článku 299 Smlouvy o fungování EU;
b)
oprávněna, vyžadují-li to okolnosti, uložit správní nebo finanční sankce za podmínek podle článku 109 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Finanční dohoda musí obsahovat ustanovení o spolupráci, kterou za tímto účelem budou Komise a státy AKT nebo zámořské země a území vyvíjet.
5. Finanční pomoc Unie lze poskytnout formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například fondů, jež založí nebo spravují EIB, členské státy, partnerské země a regiony či mezinárodní organizace k tomu, aby přilákaly ke společnému financování více dárců, nebo lze tuto pomoc poskytnout formou příspěvků do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
V případě potřeby bude podporován reciproční přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům, které zřídily jiné organizace.
HLAVA IV
Účastníci finančních operací
Článek 18
Obecná ustanovení o účastnících finančních operací a jejich odpovědnosti
1. Jednotlivým účastníkům finančních operací poskytne Komise zdroje nezbytné k plnění jejich povinností a listinu podrobně popisující jejich úkoly, práva a povinnosti.
2. Použije se článek 64 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 ohledně oddělení funkcí.
3. Ustanovení části první hlavy IV kapitoly 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 o odpovědnosti účastníků finančních operací se použijí obdobně.
Článek 19
Schvalující osoba
1. Použijí se články 65, 66 a 67 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají schvalující osoby, jejích pravomocí a povinností, resp. pravomocí a povinností vedoucích delegací Unie.
Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 obsahuje ve formě přílohy tabulky znázorňující celkové závazky, účelově vázané prostředky a platby provedené během rozpočtového roku a souhrnné součty od otevření příslušného ERF v členění podle přidělených prostředků, země, území, regionu nebo subregionu.
2. Jestliže se příslušná schvalující osoba na straně Komise dozví o potížích při provádění postupů spojených se správou zdrojů 11. ERF, naváže - v součinnosti se schvalující osobou jmenovanou na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni - kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré potřebné kroky. V případě, že schvalující osoba jmenovaná na celostátní, regionální, teritoriální či v rámci AKT vymezené úrovni nevykonává nebo není s to vykonávat funkce, které jí jsou v rámci dohody o partnerství AKT-EU nebo rozhodnutí o přidružení zámoří svěřeny, může na dočasnou dobu na její místo nastoupit a jejím jménem jednat příslušná schvalující osoba na straně Komise. V takovém případě má Komise nárok na finanční náhradu za takto vzniklou administrativní zátěž navíc, která se poskytuje z prostředků přidělených danému státu AKT nebo zámořské zemi či území.
Článek 20
Účetní
1. Účetním 11. ERF je účetní Komise.
2. Použije se článek 68, s výjimkou odst. 1 druhého pododstavce uvedeného článku, a článek 69 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají pravomocí a povinností účetního a pověření jiné osoby výkonem jeho pravomocí. Ustanovení článku 54, čl. 57 odst. 3, čl. 58 odst. 5 druhého pododstavce a čl. 58 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
HLAVA V
Příjmové operace
Článek 21
Roční příspěvek a jeho splátky
1. V souladu s článkem 7 vnitřní dohody se strop ročního příspěvku na rok n+2 a roční příspěvek na rok n+1, jakož i jejich úhrada ve třech splátkách, určují postupem podle odstavců 2 až 7 tohoto článku.
Splátky, které má jednotlivý členský stát uhradit, se stanoví tak, aby proporcionálně odpovídaly příspěvkům tohoto členského státu do 11. ERF, které jsou vymezeny v čl. 1 odst. 2 vnitřní dohody.
2. Do 15. října roku n předloží Komise návrh obsahující:
a)
strop ročního příspěvku na rok n+2,
b)
roční příspěvek na rok n+1,
c)
výši první splátky příspěvku na rok n+1,
d)
orientační nezávaznou prognózu očekávaných ročních objemů příspěvků na roky n+3 a n+4, založenou na statistickém přístupu.
Rada o návrhu rozhodne do 15. listopadu roku n.
Členské státy uhradí první splátku příspěvku na rok n+1 do 21. ledna roku n+1.
3. Do 15. června roku n+1 předloží Komise návrh obsahující:
a)
výši druhé splátky příspěvku na rok n+1,
b)
revidovanou výši ročního příspěvku na rok n+1, která odpovídá skutečné výši potřeb, pokud se podle čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody roční příspěvek liší od skutečných potřeb.
Rada o tomto návrhu rozhodne nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.
Členské státy uhradí druhou splátku nejpozději 21 kalendářních dní po přijetí rozhodnutí Rady.
4. Do 15. června roku n+1 Komise - s přihlédnutím k prognózám EIB k řízení a fungování investiční facility, včetně úrokových subvencí, jež EIB poskytuje - vypracuje a předloží Radě výkaz závazků, plateb a ročního objemu výzev k poskytnutí příspěvků, které bylo provedeno v roce n a které je plánováno na roky n+1 a n+2. Komise poskytne údaje o ročních výších příspěvků podle jednotlivých členských států, jakož i o částce, která se má ještě uhradit z ERF, s rozlišením mezi podíly EIB a Komise. Výše částek na roky n+1 a n+2 je stanovena na základě schopnosti skutečně poskytnout navrhovaný objem zdrojů, přičemž se vyvine snaha zabránit výrazným rozdílům mezi jednotlivými roky, jakož i značným zůstatkům na konci roku.
5. Do 10. října roku n+1 předloží Komise návrh obsahující:
a)
výši třetí splátky příspěvku na rok n+1,
b)
revidovanou výši ročního příspěvku na rok n+1, která odpovídá skutečné výši potřeb, pokud se podle čl. 7 odst. 3 vnitřní dohody roční příspěvek liší od skutečných potřeb.
Rada o tomto návrhu rozhodne nejpozději 21 kalendářních dní po jeho předložení Komisí.
Členské státy uhradí třetí splátku nejpozději 21 kalendářních dní po přijetí rozhodnutí Rady.
6. Součet splátek, které se vážou k určitému roku, nesmí překročit výši ročního příspěvku, který byl na tento rok určen. Výše ročního příspěvku nesmí překročit strop určený pro daný rok. Strop nelze navýšit, s výjimkou případů podle čl. 7 odst. 4 vnitřní dohody. Případné navýšení stropu musí být uvedeno v návrzích podle odstavců 2, 3 a 5 tohoto článku.
7. U stropu ročního příspěvku, který má každý členský stát uhradit na rok n+2, u ročního příspěvku na rok n+1 a u splátek příspěvků musí být specifikována:
a)
částka spravovaná Komisí a
b)
částka spravovaná EIB, včetně úrokových subvencí.
Článek 22
Úhrada splátek
1. Výzvy k poskytnutí příspěvků využijí nejdříve částky vyčleněné na předchozí Evropské rozvojové fondy, a to v postupném pořadí.
2. Příspěvky členských států se vyjadřují v eurech a jsou hrazeny v eurech.
3. Příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. a) převádí každý členský stát ve prospěch zvláštního účtu nazvaného „Evropská komise - Evropský rozvojový fond“ zřízeného u centrální banky daného členského státu nebo u jím určené finanční instituce. Částka těchto příspěvků se na těchto zvláštních účtech ponechává, dokud není potřeba provést platby. Komise se snaží provádět výběry ze zvláštních účtů takovým způsobem, aby stav zůstatků na těchto účtech vždy odpovídal poměru příspěvků podle čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody.
Příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. b) tohoto nařízení převádí jednotlivé členské státy v souladu s čl. 53 odst. 1.
Článek 23
Úroky z neuhrazených částek příspěvků
1. Po uplynutí lhůt uvedených v čl. 21 odst. 2, 3 a 5 je dotčený členský stát povinen hradit úroky s tím, že se použijí tyto podmínky:
a)
úrokovou sazbou je sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíce, v němž končí lhůta, zvýšená o dva procentní body. Za každý měsíc prodlení se tato sazba navyšuje o čtvrtinu procentního bodu;
b)
úroky jsou hrazeny za dobu uplynulou od kalendářního dne, který následuje po uplynutí lhůty splatnosti, až do dne zaplacení.
2. Pokud jde o příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. a) tohoto nařízení, jsou úroky hrazeny ve prospěch některého z účtů uvedených v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody.
Pokud jde o příspěvek podle čl. 21 odst. 7 písm. b) tohoto nařízení, jsou úroky hrazeny ve prospěch investiční facility v souladu s čl. 53 odst. 1.
Článek 24
Čerpání nezaplacených příspěvků
Po skončení účinnosti finančního protokolu uvedeného v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU provedou Komise a EIB podle potřeby a v souladu s podmínkami tohoto nařízení čerpání té části příspěvků, kterou jsou členské státy stále povinny v souladu s článkem 21 tohoto nařízení zaplatit.
Článek 25
Ostatní příjmové operace
1. Použijí se články 77 až 79, čl. 80 odst. 1 a 2 a články 81 a 82 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, pokud jde o odhady a stanovení pohledávek, schválení inkasa, pravidla pro inkaso, promlčecí lhůtu a řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni. Inkaso lze provést rozhodnutím Komise, které je v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování EU podkladem pro výkon rozhodnutí.
2. S ohledem na čl. 77 odst. 3 a čl. 78 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je odkaz na vlastní zdroje nutno chápat jako odkaz na příspěvky členských států vymezené v článku 21 tohoto nařízení.
3. Na inkasované částky stanovené v eurech se použije čl. 83 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012. Na inkasované částky znějící na jinou měnu se uvedené ustanovení použije s tím, že použitou sazbou je sazba centrální banky země vydávající danou měnu, která je platná v první kalendářní den měsíce, v němž je vystaven inkasní příkaz.
4. S ohledem na čl. 84 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 je pro 11. ERF veden samostatný seznam nároků, který se přikládá ke zprávě podle čl. 44 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Články 85 a 90 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
HLAVA VI
Výdajové operace
Článek 26
Rozhodnutí o financování
Předtím, než jsou výdaje přiděleny na závazek, musí Komise přijmout rozhodnutí o financování.
Použije se článek 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou odstavce 2 uvedeného článku.
Článek 27
Pravidla, jimiž se řídí závazky
1. Použijí se článek 85, s výjimkou odst. 3 písm. c) uvedeného článku, články 86, 87, 185 a čl. 189 odst. 1 a 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které se týkají závazků a provádění vnějších akcí. Ustanovení čl. 95 odst. 2, čl. 97 odst. 1 písm. a) a e) a článku 98 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
2. S ohledem na použití čl. 189 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 lze lhůtu, v níž mají být uzavřeny individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce, prodloužit na dobu delší než tři roky ode dne uzavření finanční dohody v případě, že státy AKT a zámořské země a území pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 17 odst. 3 tohoto nařízení vybrané subjekty.
3. Jsou-li zdroje 11. ERF spravovány v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími, je příslušná schvalující osoba poté, co akceptuje příslušné odůvodnění, oprávněna prodloužit dvouletou lhůtu uvedenou v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a tříletou lhůtu uvedenou v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci uvedeného nařízení.
4. Po uplynutí prodloužených lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku, resp. lhůt uvedených v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci a v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, se závazky na případné nevyužité zůstatky zruší.
5. Běh prodloužených lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku a v čl. 86 odst. 5 třetím pododstavci a v čl. 189 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 lze pozastavit v případě, že jsou přijata opatření podle článků 96 a 97 dohody o partnerství AKT-EU.
6. Pro účely čl. 87 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou soulad a řádnost závazků posuzovány podle příslušných předpisů, zejména Smluv, dohody o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohody, tohoto nařízení a všech aktů přijatých k provádění uvedených předpisů.
7. Jednotlivé právní závazky musí výslovně stanovit pravomoc Komise a Účetního dvora provádět ověřování a audit a v případě Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) musí stanovit pravomoc provádět vyšetřování, a to na základě dokumentů i na místě a u všech příjemců, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří z 11. ERF obdrželi finanční prostředky.
Článek 28
Potvrzení, schválení a úhrada výdajů
Použijí se články 88, 89 a 90, s výjimkou odst. 4 druhého pododstavce uvedeného článku, a článek 91 a čl. 184 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 29
Lhůty pro platby
1. S výhradou odstavce 2 se na platby, které provádí Komise, použije článek 92 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Jsou-li zdroje 11. ERF spravovány v režimu nepřímého řízení se státy AKT nebo se zámořskými zeměmi a územími a provádí-li Komise jejich jménem platby, pak se lhůta uvedená v čl. 92 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 použije na veškeré platby, které nejsou uvedeny v písmeni a) uvedeného ustanovení. Finanční dohoda musí obsahovat ustanovení nezbytná k zajištění včasné součinnosti na straně zadavatele.
3. Pohledávky z titulu prodlení s platbou, za kterou odpovídá Komise, jsou účtovány k tíži účtu nebo účtů uvedených v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody.
HLAVA VII
Různá prováděcí ustanovení
Článek 30
Interní auditor
Interním auditorem 11. ERF je interní auditor Komise. Použijí se články 99 a 100 nařízení (EU, Euratom) č. 996/2012.
Článek 31
Systémy informačních technologií, elektronické předávání dokumentů a elektronická správa
Články 93, 94 a 95 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, týkající se elektronického řízení operací a správy dokumentů, se na 11. ERF použijí obdobně.
Článek 32
Řádná správa a opravné prostředky
Použijí se články 96 a 97 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 33
Využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Pro účely čerpání 11. ERF je využívána ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů zřízená podle čl. 108 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, která obsahuje údaje o zájemcích, uchazečích, žadatelích a příjemcích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106, v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a v čl. 109 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 108 odst. 2 a 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a články 142 a 144 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o využívání ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů a o přístupu k této databázi se použijí obdobně.
S ohledem na čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je čerpání 11. ERF předmětem finančních zájmů Unie.
Článek 34
Správní dohoda s Evropskou službou pro vnější činnost
K usnadnění správy zdrojů na podpůrné výdaje 11. ERF podle článku 6 vnitřní dohody, která je v gesci delegací Unie, může Evropská služba pro vnější činnost uzavřít s útvary Komise podrobné ujednání.
HLAVA VIII
Druhy financování
Článek 35
Obecná ustanovení o druzích financování
1. Pro účely poskytování finanční pomoci podle této hlavy může mít spolupráce mezi Unií na straně jedné a státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně druhé mimo jiné tyto formy:
a)
třístranné dohody, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc určitému státu AKT, zámořské zemi či území nebo určitému regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou např. partnerství mezi institucemi veřejného sektoru, místními orgány, vnitrostátními veřejnoprávními subjekty nebo soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě či nejvzdálenějším regionu na straně jedné a obdobnými subjekty státu AKT či zámořské země nebo území či jejich regionu na straně druhé, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru, jež vysílají členské státy a jejich regionální a místní orgány;
c)
odborná podpora pro cílené budování kapacit a krátkodobá technická pomoc a poradenství ve státě AKT, v zámořské zemi či území nebo v jejich regionu a podpora udržitelných středisek znalostí a excelence, která se zabývají správou a reformami ve veřejném sektoru;
d)
příspěvky na náklady nezbytné ke zřízení a správě partnerství veřejného a soukromého sektoru;
e)
programy na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje státu AKT nebo zámořské zemi či území podporu pro určitý odvětvový program, nebo
f)
úrokové subvence v souladu s článkem 37.
2. Nad rámec druhů financování podle článků 36 až 42 lze finanční pomoc poskytovat též prostřednictvím:
a)
odpuštění dluhů v rámci mezinárodně sjednaných programů oddlužení;
b)
ve výjimečných případech prostřednictvím odvětvových a obecných programů na podporu dovozu, které mohou mít podobu:
-
odvětvových programů na podporu dovozu v naturáliích,
-
odvětvových programů na podporu dovozu, v jejichž rámci je poskytována zahraniční měna k financování dovozu v daném odvětví, nebo
-
obecných programů na podporu dovozu, v jejichž rámci je poskytována zahraniční měna k financování obecného dovozu širokého sortimentu produktů.
3. Finanční pomoc lze poskytnout též formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například fondů, které založila či spravuje EIB, členské státy, státy AKT, zámořské země a území či regiony nebo mezinárodní organizace k tomu, aby přilákaly ke společnému financování více dárců, nebo lze tuto pomoc poskytnout formou příspěvků do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
Ve vhodných případech je podporován reciproční přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům, které zřídily jiné organizace.
4. Při podpoře transformaci a reformám ve státech AKT a v zámořských zemích a územích Unie využívá získaných zkušeností a poznatků členských států a sdílí je.
Článek 36
Zadávání veřejných zakázek
1. Použije se článek 101 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, který definuje veřejné zakázky.
2. Veřejnými zadavateli pro účely tohoto nařízení jsou:
a)
Komise jménem a na účet jednoho či více států AKT nebo jedné či více zámořských zemí a území;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a pověřené příslušnými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.
3. Na veřejné zakázky, které jsou zadávány veřejnými zadavateli uvedenými v odstavci 2 tohoto článku nebo jménem těchto veřejných zadavatelů, se použijí ustanovení části první hlavy V kapitoly 1 a části druhé hlavy IV kapitoly 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou:
a)
článku 103, čl. 104 odst. 1 druhého pododstavce a článku 111 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
b)
čl. 127 odst. 3 a 4, článku 128, článků 134 až 137, čl. 139 odst. 3 až 6, čl. 148 odst. 4, čl. 151 odst. 2, článku 160, článku 164, čl. 260 věty druhé a článku 262 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
Na veřejné zakázky na nemovitosti se použije čl. 124 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
První pododstavec tohoto odstavce se nepoužije na veřejné zadavatele uvedené v odst. 2 písm. b) tohoto článku, pokud jim Komise na základě kontroly podle článku 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 povolí použít jejich vlastní zadávací řízení.
4. Na veřejné zakázky zadané Komisí na její vlastní účet, jakož i na prováděcí opatření v rámci pomoci na řešení krizí a civilní ochrany a operací humanitární pomoci se použijí ustanovení části první hlavy V nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Nejsou-li dodrženy postupy podle odstavce 3, výdaje na příslušné operace nejsou způsobilé pro financování z 11. ERF.
6. Zadávací řízení podle odstavce 3 musí být upraveno ve finanční dohodě.
7. S ohledem na čl. 263 odst. 1 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012:
a)
„předběžným oznámením“ se rozumí oznámení, kterým veřejný zadavatel dává orientačně na vědomí celkovou předpokládanou hodnotu a předmět veřejných zakázek a rámcových smluv, které má v úmyslu zadat v určitém rozpočtovém roce, s výjimkou veřejných zakázek, jež mají být zadány v rámci jednacího řízení bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení;
b)
„oznámením o zahájení zadávacího řízení“ se rozumí způsob, jakým mohou veřejní zadavatelé dát na vědomí svůj úmysl zahájit zadávací řízení na veřejnou zakázku či rámcovou smlouvu nebo zavést dynamický nákupní systém podle článku 131 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
c)
„oznámením o výsledku zadávacího řízení“ se rozumí oznámení, kterým jsou sdělovány výsledky zadávacího řízení v případě veřejných zakázek, rámcových smluv nebo veřejných zakázek na bázi dynamického nákupního systému.
Článek 37
Granty
1. S výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku se použijí ustanovení části první hlavy VI a článku 192 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Granty jsou přímé finanční příspěvky poskytované jako dary 11. ERF na financování:
a)
určité akce, jež má podpořit dosažení některého z cílů dohody o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří nebo programu či projektu přijatého v souladu s uvedenou dohodou či rozhodnutím, nebo
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl uvedený v písmeni a).
Grant ve smyslu písmene a) lze udělit subjektu uvedenému v čl. 208 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Při vymezování způsobu financování, druhu příspěvku, způsobů udělení a správních předpisů o řízení grantů v případě práce se zúčastněnými stranami ze států AKT a zámořských zemí a území Komise zohlední specifika těchto stran včetně jejich potřeb a kontextu, tak aby oslovila co nejširší spektrum těchto stran, co nejlépe reagovala na jejich potřeby a co nejúčinněji dosáhla cílů dohody o partnerství AKT-EU a rozhodnutí o přidružení zámoří. Podporovány budou zvláštní modality, například dohody o partnerství, finanční podpora třetím stranám, přímé udělování nebo výzvy k podávání návrhů s omezenou způsobilostí či jednorázové částky.
4. Granty ve smyslu tohoto nařízení nejsou:
a)
položky uvedené v čl. 121 odst. 2 písm. b) až f), h) a i) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
b)
finanční pomoc podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Články 175 a 177 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se nepoužijí.
Článek 38
Ceny
Použije se část první hlava VII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou čl. 138 odst. 2 druhého pododstavce uvedeného nařízení.
Článek 39
Rozpočtová podpora
Použije se článek 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Obecná a odvětvová rozpočtová podpora Unie je založena na vzájemné odpovědnosti a sdílené oddanosti všeobecně platným hodnotám a je zaměřena na posílení smluvních partnerství mezi Unií na straně jedné a státy AKT a zámořskými zeměmi a územími na straně druhé v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného hospodářského růstu podporujícího začlenění a vymýcení chudoby.
Rozhodnutí o poskytnutí rozpočtové podpory musí vycházet ze strategií rozpočtové podpory schválených Unií, z vymezeného souboru kritérií způsobilosti a z pečlivého posouzení rizik a přínosů.
Jedním z klíčových faktorů ovlivňujících toto rozhodnutí musí být posouzení úsilí, dosažených výsledků a pokroku států AKT a zámořských zemí a území, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Rozpočtovou podporu je nutno diferencovat, tak aby lépe odrážela politickou, hospodářskou a sociální situaci ve státech AKT a v zámořských zemích a územích s tím, že podpora musí též přihlížet k nestabilním situacím.
Při poskytování rozpočtové podpory Komise přesně vymezí její podmínky, sleduje jejich plnění, podporuje rozvíjení kapacit parlamentní kontroly a auditu, zvyšuje transparentnost a zlepšuje přístup veřejnosti k informacím.
Vyplácení rozpočtové podpory musí být podmíněno uspokojivým pokrokem při dosahování cílů, jež byly se státy AKT a se zámořskými zeměmi a územími sjednány.
Při poskytování rozpočtové podpory zámořským zemím a územím musí být zohledněny jejich institucionální vazby s příslušným členským státem.
Článek 40
Finanční nástroje
V rozhodnutí o financování podle článku 26 mohou být stanoveny finanční nástroje. Kdykoli to je možné, jsou tyto nástroje svěřeny do gesce EIB, některé mnohostranné evropské finanční instituci, například Evropské bance pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituci, například dvoustranné rozvojové bance, a jsou případně sdruženy s příspěvky z jiných zdrojů.
Komise může uplatňovat finanční nástroje v režimu přímého nebo nepřímého řízení; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a musí plnit cíle a standardy Unie a dodržovat její politiky a osvědčené postupy při využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
U subjektů, které splňují kritéria podle čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, se má za to, že splňují kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení. Použije se část první hlava VIII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, s výjimkou čl. 139 odst. 1, čl. 139 odst. 4 prvního pododstavce a čl. 139 odst. 5 uvedeného nařízení.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů.
Článek 41
Odborníci
Použijí se čl. 204 druhý pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a článek 287 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o placených externích odbornících.
Článek 42
Svěřenské fondy Unie
1. S výhradou odstavce 2 tohoto článku se použije článek 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. S ohledem na čl. 187 odst. 8 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je příslušným výborem výbor uvedený v článku 8 vnitřní dohody.
HLAVA IX
Předkládání účetní závěrky a účetnictví
Článek 43
Účetní závěrka 11. ERF
1. Účetní závěrka 11. ERF, jež zachycuje jeho finanční situaci k 31. prosinci daného roku, zahrnuje:
a)
finanční výkazy;
b)
zprávu o finančním plnění.
Spolu s finančními výkazy musí být předloženy informace Evropské investiční banky podle článku 57.
2. Předběžnou účetní závěrku předává účetní Účetnímu dvoru do 31. března následujícího roku.
3. Do 15. června předloží Účetní dvůr své připomínky k předběžné účetní závěrce ohledně té části zdrojů 11. ERF, za jejichž finanční řízení odpovídá Komise, tak aby mohla Komise provést opravy potřebné k vypracování konečné účetní závěrky.
4. Komise schválí konečnou účetní závěrku a předá ji nejpozději do 31. července následujícího roku Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
5. Použije se čl. 148 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
6. Konečná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 49, zveřejní do 15. listopadu následujícího roku v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Zasílání předběžné i konečné účetní závěrky podle odstavců 2 a 4 může probíhat elektronicky.
Článek 44
Finanční výkazy a zpráva o finančním plnění
1. Použije se článek 145 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Zprávu o finančním plnění sestavuje příslušná schvalující osoba a do 15. března ji předkládá účetnímu, aby ji zahrnul do účetní závěrky 11. ERF. Tato zpráva podává věrný a poctivý obraz příjmových a výdajových operací uskutečněných ze zdrojů 11. ERF. Zpráva uvádí údaje v milionech eur a obsahuje:
a)
výsledný účet, který shrnuje všechny příjmové a výdajové operace za daný rok;
b)
přílohu k výslednému účtu, která doplňuje a vysvětluje informace v něm uvedené.
3. Výsledný účet obsahuje tyto tabulky:
a)
tabulku popisující změny v přídělech za uplynulý rozpočtový rok;
b)
tabulku uvádějící u jednotlivých přídělů celkové závazky, účelově vázané prostředky a platby provedené během uplynulého rozpočtového roku a kumulované součty za dobu od zřízení 11. ERF.
Článek 45
Sledování a podávání zpráv ze strany Komise a EIB
1. Komise a EIB v rozsahu své odpovědnosti za správu příslušných zdrojů 11. ERF kontrolují, jak státy AKT, zámořské země a území či další příjemci využívají pomoc z 11. ERF a jak jsou prováděny projekty financované z 11. ERF, především s ohledem na cíle uvedené v článcích 55 a 56 dohody o partnerství AKT-EU a v odpovídajících ustanoveních rozhodnutí o přidružení zámoří.
2. EIB pravidelně informuje Komisi o provádění projektů financovaných ze zdrojů 11. ERF, které spravuje, v souladu s postupy vymezenými v realizačních pokynech k investiční facilitě.
3. Komise a EIB poskytují členským státům informace o operativní správě zdrojů 11. ERF, jak stanoví článek 18 prováděcího nařízení. V souladu s čl. 11 odst. 6 vnitřní dohody zasílá Komise tyto informace Účetnímu dvoru.
Článek 46
Účetnictví
Na zdroje 11. ERF spravované Komisí se použijí účetní pravidla uvedená v čl. 143 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pravidla se na 11. ERF použijí s přihlédnutím ke specifičnosti jeho činností.
Na finanční výkazy podle článku 44 tohoto nařízení se použijí účetní zásady uvedené v článku 144 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Použijí se články 151, 153, 154 a 155 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Na operace 11. ERF se použije účtová osnova, kterou sestaví a po konzultaci s příslušnou schvalující osobou schválí účetní.
Článek 47
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat finanční správu zdrojů 11. ERF.
2. Na rozpočtových účtech jsou zaznamenávány veškeré:
a)
příděly a jim odpovídající zdroje 11. ERF;
b)
finanční závazky;
c)
platby a
d)
stanovené pohledávky a inkasní operace za rozpočtový rok uvedené v plné výši a bez vzájemného započtení.
3. Jsou-li závazky, platby a pohledávky vyjádřeny v národní měně, musí účetní systém v případě potřeby umožňovat jejich zaznamenání v národní měně i v eurech.
4. Souhrnné finanční závazky jsou zaznamenávány v eurech v hodnotě podle rozhodnutí o financování přijatým Komisí. Individuální finanční závazky jsou zaznamenávány v eurech v ekvivalentu hodnoty právních závazků. Tato hodnota zahrnuje v náležitých případech:
a)
rezervu na úhradu proplatitelných výdajů proti předložení podkladů;
b)
rezervu na úpravu cen, na navýšení množství a na nepředvídané výdaje podle definice ve smlouvách na veřejné zakázky financované z 11. ERF;
c)
finanční rezervu na pohyby směnného kurzu.
5. Veškeré účetní záznamy týkající se plnění určitého závazku jsou uchovávány po dobu pěti let ode dne rozhodnutí o udělení absolutoria za finanční správu zdrojů 11. ERF podle článku 50, které se vztahuje k rozpočtovému roku, během něhož byl závazek účetně uzavřen.
HLAVA X
Externí audit a absolutorium
Článek 48
Externí audit a absolutorium ohledně Komise
1. V souvislosti s operacemi financovanými ze zdrojů 11. ERF, které spravuje Komise v souladu s článkem 16, vykonává Účetní dvůr své pravomoci v souladu s tímto článkem a článkem 49.
2. Použijí se články 159, 160 a 161, s výjimkou odstavce 6 uvedeného článku, článek 162, s výjimkou odst. 3 první věty a odstavce 5 uvedeného článku, a článek 163 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Pro účely čl. 159 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Účetní dvůr zohledňuje Smlouvy, dohodu o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohodu, toto nařízení a všechny další akty přijaté podle těchto nástrojů.
4. Pro účely čl. 162 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 je dnem uvedeným v první větě 15. červen.
5. Účetní dvůr musí být informován o vnitřních předpisech podle čl. 56 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, včetně jmenování schvalujících osob, jakož i o pověřovacím aktu podle článku 69 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
6. Vnitrostátní kontrolní orgány států AKT a zámořských zemí a území jsou vybízeny ke spolupráci s Účetním dvorem na základě jeho výzvy.
7. Na žádost některého z ostatních orgánů Unie může Účetní dvůr vydávat stanoviska k záležitostem 11. ERF.
Článek 49
Prohlášení o věrohodnosti
Současně s výroční zprávou podle článku 162 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 předkládá Účetní dvůr Evropskému parlamentu a Radě prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací, které se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 50
Absolutorium
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účetní závěrky uvedené v článku 43, s výjimkou její části, kterou předkládá EIB v souladu s článkem 57, a je přijímáno v souladu s článkem 164 a čl. 165 odst. 2 a 3 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Absolutorium podle čl. 164 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se uděluje za rok n pro tu část zdrojů 11. ERF, kterou spravuje Komise v souladu s čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Rozhodnutí o udělení absolutoria se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Použijí se články 166 a 167 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
ČÁST DRUHÁ
INVESTIČNÍ FACILITA
Článek 51
Úloha Evropské investiční banky
V souladu s částí druhou tohoto nařízení spravuje EIB jménem Unie investiční facilitu a provádí v její rámci operace, k nimž patří mimo jiné úrokové subvence a technická pomoc.
EIB dále zajišťuje finanční realizaci dalších operací, které jsou financovány z jejích vlastních zdrojů v souladu s článkem 4 vnitřní dohody a jsou případně kombinovány s úrokovými subvencemi poskytovanými ze zdrojů 11. ERF.
Na straně Komise nezakládá provádění části druhé tohoto nařízení žádné povinnosti ani závazky.
Článek 52
Odhady závazků a plateb z investiční facility
V souladu s vnitřní dohodou zasílá EIB každým rokem do 1. září Komisi své odhady závazků a plateb, které jsou nutné k sestavení výkazu podle čl. 7 odst. 1 vnitřní dohody a které se týkají operací investiční facility, včetně úrokových subvencí, které EIB poskytuje. V případě potřeby zasílá EIB Komisi aktualizace těchto odhadů. Podrobnosti stanoví dohoda o správě podle čl. 55 odst. 4 tohoto nařízení.
Článek 53
Správa příspěvků na investiční facilitu
1. Příspěvky podle čl. 21 odst. 7 písm. b) schválené Radou hradí členské státy ve prospěch EIB prostřednictvím zvláštního účtu, který EIB zřídí jménem investiční facility v souladu s prováděcími pravidly dohody o správě uvedené v čl. 55 odst. 4; náklady na úhradu příspěvků nejdou k tíži příjemce.
2. Dnem uvedeným v čl. 1 odst. 5 vnitřní dohody je 31. prosinec 2030.
3. S výjimkou případů, kdy Rada rozhodne o odměňování EIB podle článku 5 vnitřní dohody jinak, jsou výnosy plynoucí EIB z aktivního zůstatku na zvláštních účtech podle odstavce 1 připisovány ve prospěch investiční facility, jsou zohledňovány při výzvách k poskytnutí příspěvků podle článku 21 a jsou používány k plnění finančních závazků po 31. prosinci 2030.
4. Ve vztahu k částkám podle odstavce 1 zajistí EIB správu pokladny v souladu s prováděcími pravidly v dohodě o správě uvedené v čl. 55 odst. 4.
5. Správa investiční facility se řídí podmínkami stanovenými v dohodě o partnerství AKT-EU, rozhodnutí o přidružení zámoří, vnitřní dohodě a části druhé tohoto nařízení.
Článek 54
Odměna EIB
Za správu operací investiční facility přísluší EIB odměna, jež pokrývá její veškeré související náklady. O zdrojích a způsobu odměňování EIB rozhoduje v souladu s čl. 5 odst. 4 vnitřní dohody Rada. Prováděcí opatření k uvedenému rozhodnutí se zapracují do dohody o správě podle čl. 55 odst. 4.
Článek 55
Uplatňování investiční facility
1. Na nástroje financované ze zdrojů 11. ERF pod správou EIB se použijí vlastní pravidla této banky.
2. V případě programů nebo projektů, jež spolufinancují členské státy nebo jejich prováděcí subjekty a jež patří k prioritám, které stanoví strategie spolupráce dané země a programové dokumenty podle prováděcího nařízení, čl. 10 odst. 1 druhý a třetí pododstavec vnitřní dohody a článek 74 rozhodnutí o přidružení zámoří, je EIB oprávněna úkoly souvisejícími s uplatňováním investiční facility pověřit členské státy nebo jejich prováděcí subjekty.
3. EIB zveřejňuje jména či názvy příjemců finanční podpory z investiční facility, není-li takové zveřejnění spojeno s rizikem poškození obchodních zájmů příjemců a jsou-li řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů. Kritéria a rozsah zveřejňování musí zohledňovat specifika odvětví a povahu investiční facility.
4. Prováděcí pravidla k této části jsou upravena v dohodě o správě mezi Komisí, jednající jménem Unie, a EIB.
Článek 56
Podávání zpráv o investiční facilitě
EIB pravidelně informuje Komisi o operacích prováděných v rámci investiční facility, včetně úrokových subvencí, o využití příspěvků, jež byly zaplaceny ve prospěch EIB a čerpány, a zejména o celkovém čtvrtletním objemu závazků, smluv a plateb v souladu s prováděcími pravidly v dohodě o správě podle čl. 55 odst. 4.
Článek 57
Účetnictví a finanční výkazy investiční facility
1. EIB vede účty investiční facility, včetně úrokových subvencí, které poskytuje a které jsou financovány z ERF, tak aby byla zajištěna průkaznost celého koloběhu prostředků od jejich přijetí až k jejich výplatě a poté k výnosům, které jsou z těchto prostředků generovány, a k případnému následnému inkasu. EIB vypracuje v souladu s mezinárodními účetními standardy příslušné účetní pravidla a metody, s nimiž seznámí Komisi a členské státy.
2. O provádění operací, jež jsou ze zdrojů 11. ERF pod správou EIB financovány, předkládá tato banka každým rokem Radě a Komisi zprávu, včetně finančních výkazů sestavených v souladu s pravidly a metodami podle odstavce 1 a informací podle čl. 44 odst. 3.
Tyto dokumenty jsou předkládány v podobě návrhů do 28. února a v konečné podobě do 30. června rozpočtového roku následujícího po rozpočtovém roce, jehož se tyto dokumenty týkají, tak aby je mohla Komise v souladu čl. 11 odst. 6 vnitřní dohody použít k sestavení účetní závěrky podle článku 43 tohoto nařízení. Zprávu o finančním řízení zdrojů pod správou EIB předkládá tato banka Komisi do 31. března.
Článek 58
Externí audit operací EIB a absolutorium týkající se těchto operací
Operace financované ze zdrojů 11. ERF, jež EIB spravuje v souladu s částí druhou, podléhají auditu a postupu udělování absolutoria, které EIB uplatňuje ve vztahu k účtům s mandátem pro třetí strany. Podrobná pravidla, jimiž se řídí audit Účetního dvora, jsou vymezena v trojstranné dohodě mezi EIB, Komisí a Účetním dvorem.
ČÁST TŘETÍ
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
Přechodná ustanovení
Článek 59
Převod zůstatků zbývajících z předchozích Evropských rozvojových fondů
Převody zůstatků zdrojů, jež byly shromážděny podle vnitřních dohod k osmému, devátému a desátému Evropskému rozvojovému fondu (dále jen „předchozí ERF“), ve prospěch 11. ERF se řídí čl. 1 odst. 2 písm. b) a čl. 1 odst. 3 a 4 vnitřní dohody.
Článek 60
Úrokové výnosy plynoucí ze zdrojů předchozích ERF
Zůstatek úrokových výnosů, jež plynou ze zdrojů předchozích ERF, se převede ve prospěch 11. ERF a přidělí na stejný účel jako výnosy uvedené v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody. Stejný postup platí pro různé výnosy plynoucí z předchozích ERF, k nimž patří například úroky z prodlení s úhradou příspěvků do těchto ERF ze strany členských států. Úroky, jež nabíhají ze zdrojů ERF pod správou EIB, jsou připisovány ve prospěch investiční facility.
Článek 61
Snížení příspěvků o zbývající zůstatky
Část příspěvků členských států uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) vnitřní dohody se snižuje o částky plynoucí z projektů v rámci 10. ERF nebo z předchozích ERF, jež nebyly přiděleny na závazek podle čl. 1 odst. 3 vnitřní dohody nebo k nimž nebyl závazek zrušen podle čl. 1 odst. 4 vnitřní dohody, nerozhodne-li Rada jednomyslně jinak.
Dopad na příspěvky jednotlivých členských států se vypočítá v poměru k příspěvkům těchto jednotlivých členských států do 9. ERF a 10. ERF. Tento dopad je počítán každoročně.
Článek 62
Uplatňování tohoto nařízení na operace v rámci předchozích ERF
Ustanovení tohoto nařízení se použijí na operace financované z předchozích ERF, aniž jsou tím dotčeny stávající právní závazky. Tato ustanovení se nepoužijí na investiční facilitu.
Článek 63
Zahájení postupu poskytování příspěvků
Postup týkající se příspěvků členských států podle článků 21 až 24 tohoto nařízení se použije poprvé na příspěvky na rok n+2 pod podmínkou, že vnitřní dohoda vstoupí v platnost v období mezi 1. říjnem roku n a 30. zářím roku n+1.
HLAVA II
Závěrečná ustanovení
Článek 64
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. března 2015.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/323,
2. märts 2015,
mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist koostöölepingut, (1) nii nagu seda on muudetud („AKV-ELi partnerlusleping”),
võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014-2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa (2) („sisekokkulepe”), eriti selle artikli 10 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (3),
võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Tuleks määrata kindlaks üksikasjalikud eeskirjad liikmesriikide osamaksude kohta sisekokkuleppega asutatud 11. Euroopa Arengufondi („EAF”).
(2)
Tuleks kehtestada tingimused, millest lähtudes kontrollikoda rakendab oma volitusi 11. EAFi suhtes.
(3)
Tuleks määrata kindlaks 11. EAFi üksikasjalikud finantsrakenduseeskirjad, mis käsitlevad eelkõige kohaldatavaid põhimõtteid, fondi vahendite koosseisu, finantsjuhtimises osalejaid ja üksusi, kellele on usaldatud eelarve täitmine, rahastamisotsuseid, kulukohustusi ja makseid, rahastamisvorme, sealhulgas hanked, toetused, rahastamisvahendid ja liidu usaldusfondid, raamatupidamise aastaaruande esitamist ja raamatupidamisarvestust, kontrollikoja poolt läbiviidavat välisauditit ja eelarve täitmise heakskiitmist Euroopa Parlamendi poolt ning samuti Euroopa Investeerimispanga (EIP) hallatavat investeerimisrahastut.
(4)
Lihtsuse ja sidususe nimel tuleks käesolev määrus nii palju kui võimalik ühtlustada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (4) ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 (5). Ühtlustada tuleks otseste viidete kaudu kõnealustele määrustele ning see peaks ühest küljest võimaldama teha hõlpsasti kindlaks 11. EAFi rahalise rakendamise erijooni ja teisest küljest vähendama liidu rahastamiseeskirjade mitmekesisust välistegevuse valdkonnas, mis koormab ülemääraselt abisaajaid, komisjoni ja teisi osalisi.
(5)
Tuleks meenutada, et 11. EAFi rakendamise raamistik koosneb peale käesoleva määruse veel mitmest dokumendist, nimelt AKV-ELi partnerluslepingust, eelkõige selle IV lisast; sisekokkuleppest; nõukogu otsusest 2013/755/EL (6) („ÜMTde assotsieerimise otsus”) ning nõukogu määrusest (EL) 2015/322 (7) („rakendusmäärus”).
(6)
11. EAFi vahendite kasutamisel tuleks juhinduda ühtsuse ja eelarve õigsuse, arvestusühiku, kõikehõlmavuse, sihtotstarbelisuse, usaldusväärse finantsjuhtimise ja läbipaistvuse põhimõttest. Arvestades, et 11. EAF hõlmab mitut aastat, ei tohiks eelarve aastasuse põhimõte 11. EAFi suhtes kehtida.
(7)
Sisekokkuleppe artikli 6 kohaseid vahendeid 11. EAFi programmitöö mõju suurendavate meetmete toetuseks tuleks kasutada ka 11. EAFi finantshalduse ja prognoosimise parandamiseks.
(8)
Finantsjuhtimises osalejaid, nimelt eelarvevahendite käsutajaid ja peaarvepidajaid, nende ülesannete delegeerimist ja nende vastutust käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012, kuna komisjon kasutab 11. EAFi rakendamisel samu täitevvolitusi.
(9)
Tuleks kehtestada üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutaja kehtestab tihedas koostöös Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna („AKV”) riikide rühma („AKV riigid”) või ülemeremaade ja -territooriumide („ÜMTd”) määratud riikliku, piirkondliku, AKV-sisese või territoriaalse eelarvevahendite käsutajaga toimingute nõuetekohase teostamise tagamiseks vajaliku korra AKV riikide ning ÜMTdega.
(10)
Kaudset eelarve täitmist käsitlevad eeskirjad, mis hõlmavad eelarve täitmise ülesannete andmist ning selle tingimuste ja piiride määramist, tuleks ühtlustada määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012. Peale selle tuleks lisada selline eelarve täitmise ülesannete edasi delegeerimist käsitlev säte, nagu on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1303/2013, (8) et tagada välistegevuse ühtne rahastamine. Käesolev määrus peaks sellegipoolest sisaldama erisätteid riikliku eelarvevahendite käsutaja ajutiste asendajate kohta, AKV riikide ning ÜMTde poolt teenusepakkujale ülesannete andmise kohta ning liidu finantshuvide kaitse tugevdamise kohta kaudse eelarve täitmise korral koos AKV riikide ning ÜMTdega.
(11)
Ehkki EAFi eelarvet ei täideta koostöös liikmesriikidega, peaks käesolev määrus võimaldama, et ühelt poolt AKV riikide ning ÜMTde ja teiselt poolt liidu äärepoolseimate piirkondade piirkondliku koostöö raamistikus saab EAFi vahendeid ja Euroopa Regionaalarengu Fondi toetust liidu äärepoolseimatele piirkondadele rakendada sama üksus, tehes seda EAFi vahendite puhul kooskõlas käesoleva määrusega ning Euroopa Regionaalarengu Fondi puhul koostöös liikmesriikidega.
(12)
Rahastamisotsuseid käsitlevad sätted tuleks ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 vastavate sätetega selles osas, milles komisjon rakendab 11. EAFi.
(13
Kulukohustusi käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 omadega, välja arvatud esialgsed kulukohustused, mida ei tohiks 11. EAFis olla. Peale selle tuleks juhul, kui see on vajalik AKV riikide või ÜMTde poolt kaudse eelarve täitmise raames teostatavate meetmete jaoks, näha ette tähtaegade pikendamine.
(14)
Maksete tegemise tähtajad tuleks ühtlustada määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 sätestatutega. Erisätted tuleks kehtestada juhuks, kui AKV riike ning ÜMTsid ei volitata tegema makseid kaudse eelarve täitmise raames ja kui seega komisjon jätkab maksete tegemist abisaajatele.
(15)
Mitmesugused rakendussätted, milles käsitletakse siseaudiitorit, head haldust ja õiguskaitset, IT-süsteemi, elektroonilisi ülekandeid, e-haldust, haldus- ja finantskaristusi ning menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamist, tuleks ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 vastavate sätetega. Peale selle tuleks juhul, kui 11. EAFi rakendatakse kaudse eelarve täitmise raames koos AKV riikide ning ÜMTdega, halduskaristuste kohaldamise abil tõhustada ja selgitada liidu finantshuvide kaitset.
(16)
Hankeid, toetusi, auhindu ja eksperte käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 sätestatutega. Rahastamisvahendeid ja liidu usaldusfonde reguleerivad eeskirjad tuleks 11. EAFi erijooni arvestades ühtlustada teatavate kohandustega. ÜMTdele antava eelarvetoetuse puhul tuleks võtta arvesse institutsioonilisi sidemeid asjaomaste liikmesriikidega.
(17)
AKV riikidele ning ÜMTdele peaks vajaduse korral olema kättesaadav lühiajaline tehniline abi ja nõu, mida pärast üleminekuprotsessi liiduga ühinenud liikmesriigid said TAIEXi programmi alusel, millega neil olid head kogemused. Et sellisest abist ja nõust pikas perspektiivis kasu saada, peaks olema võimalik asjakohaselt toetada valitsemistava ja avaliku sektori reformi alaste eriteadmiste ja -pädevustega keskusi.
(18)
Raamatupidamise aastaaruande esitamist ja raamatupidamisarvestust ning välisauditit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevad eeskirjad peaksid peegeldama määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 omi, et tagada rakendamise ja aruandluse ühtne raamistik.
(19)
Tuleks kehtestada tingimused, mille kohaselt EIP haldab 11. EAFi teatavaid vahendeid.
(20)
Sätted, milles käsitletakse kontrollikoja teostatavat kontrolli EIP hallatavate 11. EAFi vahendite üle, peaksid olema kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 287 lõikega 3 ette nähtud kontrollikoja, EIP ja komisjoni vahelise kolmepoolse kokkuleppega.
(21)
Üleminekusätetes tuleks kehtestada eeskirjad eelmiste Euroopa arengufondide jääkide ja tulude kohtlemise ning käesoleva määruse kohaldamise kohta kõnealuste fondidega seotud jääktoimingute suhtes.
(22)
Et võimaldada 11. EAFi programmide aegsat kavandamist ja rakendamist, peaks käesolev määrus jõustuma kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ESIMENE OSA
PÕHISÄTTED
I JAOTIS
Reguleerimisese, reguleerimisala ja üldsätted
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesoleva määrusega nähakse ette 11. Euroopa Arengufondi vahenditest toimuva rahastamise ning selle raamatupidamise aastaaruande esitamise ja auditeerimise eeskirjad.
Artikkel 2
Suhe määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012
1. Kui ei ole selgesõnaliselt teisiti ette nähtud, loetakse et käesolevas määruses esitatud otseviited määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 sätetele hõlmavad ühtlasi viiteid delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 vastavatele sätetele.
2. Käesolevas määruses esitatud viiteid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 kehtivatele sätetele ei loeta 11. EAFi suhtes asjakohatuid menetlussätteid hõlmavaks, eriti neid, mis käsitlevad õiguse andmist võtta vastu delegeeritud õigusakte.
3. Siseviited määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 või delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 ei muuda viidatud sätteid 11. EAFi suhtes kaudselt kohaldatavateks.
4. Käesolevas määruses kasutatud mõistetel on sama tähendus, mis määruses (EL, Euratom) nr 966/2012, välja arvatud kõnealuse määruse artikli 2 punktides a-e osutatud mõistete puhul.
Järgnevaid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 mõisteid määratletakse järgmiselt:
a) „eelarve” või „eelarveline”- 11. EAF;
b) „eelarveline kulukohustus”- kulukohustus;
c) „institutsioon”- komisjon;
d) „assigneeringud” või „tegevusassigneeringud”- 11. EAFi vahendid;
e) „eelarverida” või „rida eelarves”- eraldis;
f) „põhiakt”- asjaomasest kontekstist sõltuvalt sisekokkulepe, ÜMTde assotsieerimise otsus või rakendusmäärus;
g) „kolmandad riigid”- kõik abi saavad riigid või territooriumid, mis kuuluvad 11. EAFi geograafilisse kohaldamisalasse.
5. Käesoleva määruse tõlgendamisel püütakse säilitada sidusus määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012, välja arvatud juhul, kui selline tõlgendamine oleks vastuolus 11. EAFi erijoontega, nagu on sätestatud AKV-ELi partnerluslepingus, sisekokkuleppes, ÜMTde assotsieerimise otsuses või rakendusmääruses.
Artikkel 3
Ajavahemikud, kuupäevad ja tähtajad
Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud tähtaegade suhtes nõukogu määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 (9).
Artikkel 4
Isikuandmete kaitse
Käesolev määrus ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 (11) nõuete kohaldamist.
Kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 29, mis käsitleb teavet isikuandmete edastamise kohta auditi eesmärgil.
II JAOTIS
Finantspõhimõtted
Artikkel 5
Finantspõhimõtted
11. EAFi vahendeid rakendatakse kooskõlas järgmiste põhimõtetega:
a)
ühtsus ja eelarve õigsus,
b)
arvestusühik,
c)
kõikehõlmavus,
d)
sihtotstarbelisus,
e)
usaldusväärne finantsjuhtimine,
f)
läbipaistvus.
Eelarveaasta kestab 1. jaanuarist 31. detsembrini.
Artikkel 6
Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõte
Kõik kogutud tulud ja tehtud kulud fikseeritakse EAFi raamatupidamisarvestuses.
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 8 lõikeid 2 ja 3 ning artikli 8 lõike 4 esimest lõiku.
Artikkel 7
Arvestusühiku põhimõte
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 19 euro kasutamise kohta kohaldatakse mutatis mutandis.
Artikkel 8
Kõikehõlmavuse põhimõte
Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 9 kohaldamist, peab kogutulu katma kavandatavate maksete kogusumma.
Kõik tulud ja kulud kirjendatakse täies mahus neid vastastikku korrigeerimata, ilma et see piiraks määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 23 (mahaarvamist ja vahetuskursierinevuste korrigeerimist käsitlevad eeskirjad) kohaldamist.
Siiski vähendab käesoleva määruse artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud tulu automaatselt nende kulukohustuste makseid, millelt see tulu tekkis.
Liit ei või 11. EAFi raames laenu võtta.
Artikkel 9
Sihtotstarbeline tulu
1. Sihtotstarbelist tulu kasutatakse konkreetsete kulukategooriate rahastamiseks.
2. Sihtotstarbeliste tulude hulka kuuluvad:
a)
liikmesriikide ja kolmandate riikide - sealhulgas mõlemal juhul nende avalik-õiguslike asutuste ning üksuste või füüsiliste isikute - ning rahvusvaheliste organisatsioonide rahaline osalus teatavates välisabiprojektides või -programmides, mida vastavalt rakendusmääruse artiklile 10 rahastab liit ja haldab komisjon või EIP nende nimel;
b)
teatavad sihtotstarbelised tulud, nagu sihtkapitalina saadud tulu, toetused, kinked ja annakud;
c)
tulu ebaõigesti makstud summade tagasimaksmisest sissenõude järel;
d)
eelmaksetelt kogunenud intressitulu vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 8 lõikele 4;
e)
tagasimaksed ja tulu, mis tekib rahastamisvahenditest vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 140 lõikele 6;
f)
tulu, mis tekib tagastatud maksudest vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 23 lõike 3 punktile b.
3. Lõike 2 punktides a ja b osutatud sihtotstarbelise tuluga rahastatakse rahastaja määratud kulukategooriaid tingimusel, et komisjon selle heaks kiidab.
Lõike 2 punktides e ja f osutatud sihtotstarbelise tuluga rahastatakse selliseid kulukategooriaid, mis sarnanevad nendega, millest kõnealune tulu tekkis.
4. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 184 lõiget 3 kohaldatakse mutatis mutandis.
5. Lõike 2 punktis b osutatud sihtotstarbelise tulu suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 22 lõikeid 1 ja 2, mis käsitlevad annetusi. Pidades silmas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 22 lõiget 2, tohib annetusi vastu võtta vaid nõukogu loal.
6. 11. EAFi vahendid, mis vastavad sihtotstarbelisele tulule, tehakse automaatselt kättesaadavaks, kui komisjon on tulu kätte saanud. Saada olevate summade eelarvestus muudab aga 11. EAFi vahendid kättesaadavaks lõike 2 punktis a osutatud sihtotstarbelise tulu puhul, kui leping liikmesriigiga on sõlmitud eurovääringus; makseid kõnealuse tulu arvel võib teha alles siis, kui see on kätte saadud.
Artikkel 10
Sihtotstarbelisuse põhimõte
11. EAFi vahendid nähakse ette sihtotstarbeliselt konkreetseteks eesmärkideks AKV riikide ning ÜMTde kaupa ja vastavalt peamistele koostöövahenditele.
AKV riikide osas on need vahendid ette nähtud AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisas esitatud finantsprotokolliga. Vahendite sihtotstarbe (esialgsed assigneeringud) määramisel lähtutakse ka sisekokkuleppe ja rakendusmääruse sätetest ning peetakse silmas sisekokkuleppe artikli 6 kohaste programmitöö ja rakendamisega seotud toetuskulude katteks reserveeritud vahendeid.
ÜMTde osas on need instrumendid ette nähtud ÜMTde assotsieerimise otsuse neljandas osas ja II lisas. Nende vahendite sihtotstarbe määramisel võetakse arvesse ka selle lisa artikli 3 lõikes 3 sätestatud eraldamata vahendite reservi ning selle artikli 1 lõike 1 punkti c kohasteks uuringuteks või tehnilise abi meetmeteks mõeldud vahendeid.
Artikkel 11
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 30 lõikeid 1 ja 2, milles käsitletakse säästlikkuse, tõhususe ja tulemuslikkuse põhimõtet. Ilma et see mõjutaks käesoleva artikli lõike 3 punkti a, ei kohaldata delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 18.
2. Püstitatakse konkreetseid, mõõdetavaid, saavutatavaid, asjakohaseid ja ajastatud eesmärke. Nende saavutamist jälgitakse tulemuslikkuse näitajate abil.
3. Otsuste tegemise parandamiseks, eelkõige käesoleva määruse artiklis 21 osutatud liikmesriikide osamaksude kindlaksmääramise põhjendamiseks ja täpsustamiseks, on vaja järgmisi hindamisi:
a)
11. EAFi vahendite kasutamisele eelneb kavandatava toimingu hindamine, mis hõlmab delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 18 lõikes 1 loetletud elemente;
b)
toimingu suhtes kohaldatakse järelhindamist, et tagada kasutatud vahendite vastavus kavandatud eesmärkidele.
4. Käesoleva määruse VIII jaotises ette nähtud rahastamisvormid ja käesoleva määruse artiklis 17 ette nähtud rakendusmeetodid valitakse selle alusel, kas nende abil on võimalik saavutada meetmete konkreetseid eesmärke ja anda tulemusi, võttes arvesse eelkõige kontrollimisega seotud kulusid, halduskoormust ja prognoositud mittevastavuste riski. Toetuste puhul kaalutakse selle raames ühekordsete maksete, kindlasummaliste maksete ja ühikukulude kasutamist.
Artikkel 12
Sisekontroll
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 32.
Artikkel 13
Läbipaistvuse põhimõte
1. 11. EAFi rakendatakse ning raamatupidamise aastaaruanne esitatakse kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega.
2. Sisekokkuleppe artikli 7 kohane iga-aastane kulukohustuste, maksete ja nõutavate aastaste osamaksude summa kalkulatsioon avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
3. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 35 lõike 2 esimest lõiku ja artikli 35 lõiget 3, milles käsitletakse vahendite saajaid käsitleva ja muu teabe avaldamist. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 21 lõike 2 teise lõigu tähenduses tähendab mõiste „asukoht” vajaduse korral, kui abisaajaks on füüsiline isik, NUTS 2 taseme piirkonnaga samaväärset piirkonda.
4. 11. EAFi raames rahastatavaid meetmeid võidakse rakendada paralleelse või ühise kaasrahastamisega.
Paralleelse kaasrahastamise korral jagatakse meede mitmeks selgelt eristatavaks osaks, millest igaüht rahastavad erinevad kaasrahastavad partnerid nii, et rahastamise lõppkasutust on alati võimalik kindlaks teha.
Ühise kaasrahastamise puhul jaotatakse meetme kogukulud kaasrahastavate partnerite vahel ning vahendid ühendatakse nii, et meetme konkreetsete tegevuste rahastamisallikat ei ole hiljem enam võimalik kindlaks teha. Sellistel juhtudel peab toetus- ja hankelepingute tagantjärele avalikustamine, nagu on nõutud määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 35 lõike 2 esimeses lõigus ja lõikes 3, olema kooskõlas volitatud üksuse eeskirjadega, kui neid on.
5. Rahalise abi andmisel võtab komisjon vajaduse korral vajalikud meetmed, et tagada liidu finantsabi nähtavus. See hõlmab meetmeid, millega kehtestatakse liidu vahendite saajatele nähtavusnõuded, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhud. Komisjon vastutab saaja nõuete täitmise järelevalve eest.
III JAOTIS
11. EAFi vahendid ja selle rakendamine
Artikkel 14
11. EAFi vahendite allikad
11. EAFi vahendid koosnevad sisekokkuleppe artikli 1 lõigetes 2, 4 ja 6 osutatud ülemmäärast, sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 9 osutatud vahenditest ning käesoleva määruse artiklis 9 osutatud muust sihtotstarbelisest tulust.
Artikkel 15
11. EAFi ülesehitus
11. EAFi tulud ja kulud liigitatakse nende liigi või neile määratud kasutusotstarbe järgi.
Artikkel 16
11. EAFi rakendamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt
1. Komisjon asub täitma liidu kohustusi, mis on määratletud AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 57 ja ÜMTde assotsieerimise otsuses. Selleks rakendab ta 11. EAFi tulud ja kulud kooskõlas käesoleva määruse käesoleva ja 3. osaga omal vastutusel ja 11. EAFi vahendite piires.
2. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada 11. EAFi vahendite kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt.
Artikkel 17
Eelarve täitmise viisid
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 56 ja 57.
2. Kui käesoleva artikli lõigete 3-5 sätetega ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa IV jaotise peatükis 2 ning nimetatud määruse artiklites 188 ja 193 ette nähtud eelarve täitmise viise käsitlevaid eeskirju. Nimetatud määruse artikli 58 lõike 1 punkti b ja artiklit 59 koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise kohta aga ei kohaldata.
3. Volitatud üksused tagavad ühtsuse liidu välispoliitikaga ja võivad anda eelarve täitmise ülesanded üle muudele üksustele komisjoni suhtes kehtivatega samaväärsetel tingimustel. Nad täidavad igal aastal oma kohustused vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikele 5. Auditiarvamus esitatakse ühe kuu jooksul pärast aruande ja vahendite haldaja kinnituse esitamist ning seda võetakse arvesse komisjoni kinnituses.
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktis ii osutatud rahvusvahelised organisatsioonid ja nimetatud määruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktides v ja vi osutatud liikmesriikide asutused, kellele komisjon on delegeerinud eelarve täitmisega seotud ülesandeid, võivad samuti delegeerida eelarve täitmisega seotud ülesandeid asjakohase tegutsemis- ja finantssuutlikkusega mittetulundusühendustele komisjoni suhtes kohaldatavate tingimustega samaväärsetel tingimustel.
AKV riigid ning ÜMTd võivad anda eelarve täitmise ülesandeid edasi ka oma osakondade piires ja teenuslepingu alusel eraõiguslikele asutustele. Kõnealused asutused valitakse avatud, läbipaistva, proportsionaalse ja mittediskrimineeriva menetluse alusel, vältides huvide konflikte. Teenuslepingu tingimused määratakse kindlaks rahastamislepingus.
4. Kui 11. EAFi rakendatakse kaudse eelarve täitmise raames koos AKV riikide või ÜMTdega, siis komisjon, ilma et see piiraks avaliku sektori hankija rollis olevate AKV riikide või ÜMTde kohustusi:
a)
nõuab vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklile 80 vajaduse korral maksmisele kuuluvad summad abisaajalt sisse, sealhulgas otsuse alusel, mis jõustatakse tingimustel, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 299;
b)
kui asjaolud nõuavad, võib määrata haldus- ja/või finantskaristusi tingimustel, mis on sätestatud määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 109.
Rahastamisleping sisaldab selleks sätteid komisjoni ning AKV riigi või ÜMT koostöö kohta.
5. Liidu rahalist abi võib anda toetusena rahvusvahelistele, piirkondlikele või riiklikele fondidele, näiteks fondidele, mille on loonud või mida haldavad EIP, liikmesriigid, partnerriigid ja -piirkonnad või rahvusvahelised organisatsioonid, et suurendada mitme rahastaja poolset ühisrahastamist, või mille on rajanud üks või mitu rahastajat projektide ühiseks rakendamiseks.
Kui see on asjakohane, edendatakse liidu finantsasutuste vastastikust juurdepääsu muude organisatsioonide loodud rahastamisvahenditele.
IV JAOTIS
Finantsjuhtimises osalejad
Artikkel 18
Üldsätted finantsjuhtimises osalejate ja nende vastutuse kohta
1. Komisjon tagab igale finantsjuhtimises osalejale ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid ning lepingu, kus on üksikasjalikult määratletud osaleja ülesanded, õigused ja kohustused.
2. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 64 ülesannete lahususe kohta.
3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa IV jaotise IV peatükki finantsjuhtimises osalejate vastutuse kohta kohaldatakse mutatis mutandis.
Artikkel 19
Eelarvevahendite käsutaja
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 65, 66 ja 67, milles käsitletakse vastavalt eelarvevahendite käsutajat, tema volitusi ja ülesandeid ning liidu delegatsioonide juhtide volitusi ja ülesandeid.
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 66 lõikes 9 osutatud iga-aastane tegevusaruanne hõlmab lisana tabeleid, milles esitatakse eraldiste, riikide, territooriumide, piirkondade või allpiirkondade kaupa eelarveaasta kulukohustuste, assigneeritud summade ja tehtud maksete kogusummad ning koondsummad alates vastava EAFi avamisest.
2. Kui komisjoni vastutav eelarvevahendite käsutaja saab teada probleemidest 11. EAFi vahendite haldamisega seotud menetlustes, võtab ta koos määratud riikliku, piirkondliku, AKV-sisese või territoriaalse eelarvevahendite käsutajaga olukorra parandamiseks ühendust kõigi vajalike isikutega ning võtab mis tahes vajalikke meetmeid. Kui riiklik, piirkondlik, AKV-sisene või territoriaalne eelarvevahendite käsutaja ei täida või ei suuda täita talle AKV-ELi partnerluslepingu või ÜMTde assotsieerimise otsusega määratud ülesandeid, võib komisjoni vastutav eelarvevahendite käsutaja asuda ajutiselt eelnimetatu kohale ning tegutseda tema nimel ja eest. Sellisel juhul võib komisjon saada tekkinud täiendava halduskoormuse eest hüvitist asjaomasele AKV riigile või ÜMT-le eraldatud vahenditest.
Artikkel 20
Peaarvepidaja
1. 11. EAFi peaarvepidajaks on komisjoni peaarvepidaja.
2. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 68, välja arvatud selle lõike 1 teine lõik, ja artiklit 69, milles käsitletakse vastavalt peaarvepidaja volitusi ja ülesandeid ning volitusi, mida peaarvepidaja võib delegeerida. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 54 ja artikli 57 lõiget 3 ning artikli 58 lõike 5 teist lõiku ja artikli 58 lõiget 6 ei kohaldata.
V JAOTIS
Tulutoimingud
Artikkel 21
Aastane osamaks ja selle osad
1. Kooskõlas sisekokkuleppe artikliga 7 määratakse aastase osamaksu ülemmäär N + 2 aastaks ja aastane osamaks N + 1 aastaks ning selle maksmine kolmes osas kindlaks käesoleva artikli lõigetes 2-7 sätestatud korra kohaselt.
Iga liikmesriigi makstavad osamaksu osad kehtestatakse selliselt, et need oleksid proportsionaalsed asjaomase liikmesriigi poolt 11. EAFi makstavate osamaksudega, mis on sätestatud sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 2.
2. Komisjon esitab N aasta 15. oktoobriks ettepaneku, mis sisaldab järgmist:
a)
aastase osamaksu ülemmäär N + 2 aastaks;
b)
aastane osamaks N + 1 aastaks;
c)
N + 1 aasta osamaksu esimese osa suurus;
d)
statistilisel lähenemisel põhinev hinnanguline mittesiduv prognoos aastate N + 3 ja N + 4 eeldatava aastase osamaksu kohta.
Nõukogu teeb kõnealuse ettepaneku suhtes otsuse N aasta 15. novembriks.
Liikmesriigid maksavad N + 1 aasta osamaksu esimese osa hiljemalt N + 1 aasta 21. jaanuariks.
3. Komisjon esitab N + 1 aasta 15. juuniks ettepaneku, mis sisaldab järgmist:
a)
N + 1 aasta osamaksu teise osa suurus;
b)
N + 1 aasta osamaks, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele, juhtudel kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3.
Nõukogu teeb ettepaneku suhtes otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast komisjoni ettepaneku esitamist.
Liikmesriigid maksavad osamaksu teise osa hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist.
4. Võttes arvesse EIP prognoose investeerimisrahastu haldamise ja toimingute, sealhulgas EIP rakendatavate intressitoetuste kohta, koostab komisjon N + 1 aasta 15. juuniks kulukohustuste ja maksete ning N aastal makstud ja N + 1 aastal ning N + 2 aastal nõutavate aastaste osamaksude summa kalkulatsiooni ja edastab selle nõukogule. Komisjon esitab liikmesriikide aastased osamaksud ning samuti EAFist veel maksta oleva summa, tehes vahet EIP ja komisjoni osal. N + 1 ja N + 2 aasta määrade aluseks on suutlikkus tagada tegelikult ettepanekule vastav vahendite tase, püüdes samal ajal vältida märkimisväärseid erinevusi eri aastate vahel ja märkimisväärset eelarveaasta lõppsaldot.
5. Komisjon esitab N + 1 aasta 10. oktoobriks ettepaneku, mis sisaldab järgmist:
a)
N + 1 aasta osamaksu kolmanda osa suurus;
b)
N + 1 aasta osamaks, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele, juhtudel kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3.
Nõukogu teeb ettepaneku suhtes otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast komisjoni ettepaneku esitamist.
Liikmesriigid maksavad osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist.
6. Teatava aasta osamaksu osade kogusumma ei ületa kõnealuseks aastaks määratud aastase osamaksu suurust. Aastase osamaksu suurus ei ületa selleks aastaks määratud ülemmäära. Ülemmäära ei suurendata, välja arvatud sisekokkuleppe artikli 7 lõike 4 kohaselt. Ülemmäära võimalik suurendamine lisatakse käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 5 osutatud ettepanekutesse.
7. N + 2 aastal iga liikmesriigi poolt makstava aastase osamaksu ülemmäär, N + 1 aasta aastane osamaks ja osamaksu osad sisaldavad järgmist:
a)
komisjoni hallatav summa ja
b)
EIP hallatav summa, sealhulgas tema hallatavad intressitoetused.
Artikkel 22
Osamaksude maksmine
1. Osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad.
2. Liikmesriikide osamaksud esitatakse ja tasutakse eurodes.
3. Artikli 21 lõike 7 punktis a osutatud osamaksu kannab iga liikmesriik erikontole nimega „Euroopa Komisjon - Euroopa Arengufond”, mis on avatud asjaomase liikmesriigi keskpangas või tema määratud finantsasutuses. Osamaksude summad jäävad neile erikontodele, kuni on tarvis teha makseid. Komisjon püüab kõik raha väljavõtmised erikontodelt teha nii, et neil kontodel olevad vahendid jaguneksid alati vastavalt sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a esitatud osamaksude jaotusele.
Iga liikmesriik kannab käesoleva määruse artikli 21 lõike 7 punktis b osutatud osamaksu üle kooskõlas artikli 53 lõikega 1.
Artikkel 23
Üle kandmata osamaksusummadelt kogunev intress
1. Artikli 21 lõigetes 2, 3 ja 5 sätestatud tähtaegade möödumisel on asjaomane liikmesriik kohustatud tasuma intressi järgmistel tingimustel:
a)
intressimäär vastab Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatavale Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimäärale, mis kehtib selle kuu esimesel kalendripäeval, mil tähtaeg möödub, ning millele lisandub kaks protsendipunkti. Intressimäärale lisandub veerand protsendipunkti iga viivitatud kuu kohta;
b)
intressi makstakse ajavahemiku eest, mis algab maksetähtpäevale järgneval kalendripäeval ja lõpeb maksmiskuupäeval.
2. Käesoleva määruse artikli 21 lõike 7 punktis a osutatud osamaksu intress kantakse ühele sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 sätestatud kontodest.
Käesoleva määruse artikli 21 lõike 7 punktis b osutatud osamaksu intress kantakse üle investeerimisrahastusse kooskõlas käesoleva määruse artikli 53 lõikega 1.
Artikkel 24
Üle kandmata osamaksude sissenõudmine
AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisas esitatud finantsprotokolli kehtivusaja lõppedes esitavad komisjon ja EIP vajaduse korral käesolevas määruses sätestatud tingimuste kohase nõude selle osamaksude osa kohta, mille liikmesriigid on veel kohustatud tasuma käesoleva määruse artikli 21 alusel.
Artikkel 25
Muud tulutoimingud
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 77-79, artikli 80 lõikeid 1 ja 2 ning artikleid 81-82, milles käsitletakse saada olevate summade eelarvestust, saada olevate summade kindlaksmääramist, sissenõudmise kinnitamist ja eeskirju, liidu nõuete aegumistähtaegu ja käsitlemist liikmesriikides. Sissenõudmine võib toimuda komisjoni otsusega, mis jõustatakse vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 299.
2. Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 77 lõikele 3 ja artikli 78 lõikele 2 tuleb viidet omavahenditele mõista viitena liikmesriigi osamaksudele, mis on kindlaks määratud käesoleva määruse artiklis 21.
3. Eurodes väljendatud sissenõuete suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 83 lõiget 2. Kohalikus vääringus sissenõuete suhtes kohaldatakse seda kasutades asjaomast vääringut emiteeriva riigi keskpanga intressimäära, mis kehtis sissenõudekorralduse esitamise kuu esimesel kalendripäeval.
4. Vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 84 lõikele 3 koostatakse nõuete loetelu 11. EAFi kohta eraldi ja see lisatakse käesoleva määruse artikli 44 lõikes 2 osutatud aruandesse.
5. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 85 ja 90 ei kohaldata.
VI JAOTIS
Kulutoimingud
Artikkel 26
Rahastamisotsus
Kulukohustusele eelneb komisjoni poolt vastuvõetud rahastamisotsus.
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 84, välja arvatud selle lõige 2.
Artikkel 27
Kulukohustuste suhtes kohaldatavad eeskirjad
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 85, välja arvatud selle lõike 3 punkt c, artikleid 86, 87 ja 185 ja artikli 189 lõikeid 1 ja 2, milles käsitletakse kulukohustusi ja välismeetmete rakendamist. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 95 lõiget 2, artikli 97 lõike 1 punkte a ja e ning artiklit 98 ei kohaldata.
2. Seoses määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 189 lõike 2 kohaldamisega võidakse meetmeid rakendavate üksiklepingute ja toetuslepingute sõlmimise perioodi pikendada kauemaks kui kolm aastat pärast rahastamislepingu sõlmimist, juhul kui AKV riigid ning ÜMTd delegeerivad eelarve täitmise ülesanded vastavalt käesoleva määruse artikli 17 lõikele 3.
3. Kui 11. EAFi vahendeid rakendatakse kaudse eelarve täitmise raames koos AKV riikide või ÜMTdega, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja, olles põhjenduse heaks kiitnud, pikendada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus osutatud kaheaastast ning nimetatud määruse artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud kolmeaastast perioodi.
4. Käesoleva artikli lõikes 3 osutatud pikendatud perioodide või määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus ja artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud perioodide lõppemisel vabastatakse kasutamata jäänud jäägid.
5. Kui meetmed võetakse AKV-ELi partnerluslepingu artiklite 96 ja 97 alusel, võidakse käesoleva artikli lõikes 3 osutatud pikendatud perioodid või määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus ja artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud perioodid peatada.
6. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 87 lõike 1 punkti c ja lõike 2 punkti b kohaldamisel hinnatakse nõuetele vastavust ja õiguspärasust asjaomaste sätete, eelkõige aluslepingute, AKV-ELi partnerluslepingu, ÜMTde assotsieerimise otsuse, sisekokkuleppe ja käesoleva määruse ning kõigi nende sätete rakendamiseks vastu võetud õigusaktide alusel.
7. Iga juriidilise kohustusega nähakse komisjonile ja kontrollikojale selgesõnaliselt ette õigus kontrollida ja auditeerida ning Euroopa Pettustevastasele Ametile (OLAF) õigus uurida dokumentide põhjal ja kohapeal kõiki 11. EAFist vahendeid saanud abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid.
Artikkel 28
Kulude tõendamine, kinnitamine ja maksmine
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 88, 89 ja 90, välja arvatud viimase lõike 4 teine lõik, artiklit 91 ja artikli 184 lõiget 4.
Artikkel 29
Maksmistähtajad
1. Kui lõikes 2 ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse komisjoni tehtavate maksete suhtes määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 92.
2. Kui 11. EAFi rakendatakse kaudse eelarve täitmise raames koos AKV riikide või ÜMTdega ning komisjon teostab makseid nende nimel, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 92 lõike 1 punktis b osutatud tähtaega kõigi maksete suhtes, mida ei ole nimetatud selle lõike punktis a. Rahastamisleping sisaldab vajalikke sätteid avaliku sektori hankija õigeaegse koostöö tagamiseks.
3. Nõuded seoses hilinenud maksetega, mille eest vastutab komisjon, kaetakse sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 osutatud kontolt või kontodelt.
VII JAOTIS
Mitmesugused rakendussätted
Artikkel 30
Siseaudiitor
11. EAFi siseaudiitoriks on komisjoni siseaudiitor. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 99 ja 100.
Artikkel 31
IT-süsteemid, elektroonilised ülekanded ja e-haldus
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 93, 94 ja 95, milles käsitletakse toimingute ja dokumentide elektroonilist haldust, kohaldatakse 11. EAFi suhtes mutatis mutandis.
Artikkel 32
Hea haldus ja õiguskaitse
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 96 ja 97.
Artikkel 33
Menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamine
11. EAFi rakendamiseks kasutatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõike 1 alusel loodud menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldavat keskandmebaasi, mis hõlmab andmeid taotlejate ja pakkujate ning taotlejate ja toetusesaajate kohta, kes on mõnes artiklis 106, artikli 109 lõike 1 punktis b ja artikli 109 lõike 2 punktis a nimetatud olukorras.
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõikeid 2 ja 5 ning delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 142 ja 144, milles käsitletakse menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamist ja sellele juurdepääsu, kohaldatakse mutatis mutandis.
Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõikele 2 hõlmavad liidu finantshuvid 11. EAFi rakendamist.
Artikkel 34
Halduskokkulepped Euroopa välisteenistusega
Euroopa välisteenistus ja komisjon võivad kokku leppida üksikasjaliku korra, et lihtsustada sisekokkuleppe artikli 6 kohaste 11. EAFiga seotud kulude katteks reserveeritud vahendite kasutamist liidu delegatsioonide poolt.
VIII JAOTIS
Rahastamisvormid
Artikkel 35
Üldsätted rahastamisvormide kohta
1. Rahalise abi andmiseks käesoleva jaotise raames võib liidu, AKV riikide ning ÜMTde koostöö toimuda muu hulgas järgmistes vormides:
a)
kolmepoolsed kokkulepped, mille kaudu liit koordineerib AKV riigile, ÜMT-le või nende piirkonnale antavat abi mis tahes kolmanda riigiga;
b)
halduskoostöö meetmed, näiteks liikmesriigi või äärepoolseima piirkonna ja AKV riigi või ÜMT või nende piirkonna avalik-õiguslike asutuste, kohalike asutuste, riigiasutuste või avalikke teenuseid osutavate eraõiguslike üksuste vaheline mestimine, samuti liikmesriikide lähetatud avaliku sektori eksperte ning nende piirkondlikke ja kohalikke ametiasutusi hõlmavad koostöömeetmed;
c)
valdkondlikud programmid sihipäraseks suutlikkuse suurendamiseks AKV riigis, ÜMT-l või nende piirkonnas ning neile antav lühiajaline tehniline abi ja nõu, samuti valitsemistava ja avaliku sektori reformi alaste eriteadmiste ja -pädevustega jätkusuutlike keskuste toetamine;
d)
toetus avaliku ja erasektori partnerluse loomiseks ja haldamiseks vajalike kulude rahastamiseks;
e)
valdkondliku poliitika toetusprogrammid, millega liit toetab AKV riigi või ÜMT valdkondlikku programmi, ning
f)
intressitoetused vastavalt artiklile 37.
2. Lisaks artiklites 36-42 ette nähtud rahastamisvormidele võidakse rahalist abi anda
a)
võlakergendusena rahvusvaheliselt kokkulepitud võlakergendusprogrammide alusel;
b)
erandjuhul valdkondlike ja üldiste impordikavadena, mis võivad esineda järgmisel kujul:
-
valdkondlikud mitterahalised impordikavad;
-
valdkondlikud impordikavad, mis hõlmavad valuutaabi vastava valdkonna impordi rahastamiseks või
-
üldised impordikavad, mis hõlmavad valuutaabi mitmesuguseid tooteid hõlmava üldimpordi rahastamiseks.
3. Rahalist abi võib anda ka toetusena rahvusvahelistele, piirkondlikele või riiklikele fondidele, näiteks fondidele, mille on loonud või mida haldavad EIP, liikmesriigid või AKV riigid või ÜMTd ja nende piirkonnad või rahvusvahelised organisatsioonid, et suurendada mitme rahastaja poolset ühisrahastamist, või mille on rajanud üks või mitu rahastajat projektide ühiseks rakendamiseks.
Kui see on asjakohane, edendatakse liidu finantsasutuste vastastikust juurdepääsu muude organisatsioonide loodud rahastamisvahenditele.
4. Toetades üleminekut ja reforme AKV riikides ning ÜMTdel, tugineb liit liikmesriikide kogemustele ja õppetundidele ning annab nende kohta teavet.
Artikkel 36
Hanked
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 101, milles määratletakse avaliku hanke lepingud.
2. Avaliku sektori hankijaiks käesoleva määruse tähenduses on:
a)
komisjon ühe või mitme AKV riigi või ÜMT nimel ja arvel;
b)
määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 185 osutatud üksused ja isikud, kellele on delegeeritud asjaomased eelarve täitmisega seotud ülesanded.
3. Käesoleva artikli lõikes 2 osutatud hankijate poolt või nende nimel sõlmitud hankelepingute suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa V jaotise peatüki 1 ja teise osa IV jaotise peatüki 3 sätteid, välja arvatud:
a)
määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikkel 103, artikli 104 lõike 1 teine lõik ja artikkel 111;
b)
delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 127 lõiked 3 ja 4, artikkel 128, artiklid 134-137, artikli 139 lõiked 3-6, artikli 148 lõige 4, artikli 151 lõige 2, artikkel 160, artikkel 164, artikli 260 teine lause ning artikkel 262.
Kinnisvaralepingute suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 124 lõiget 2.
Nimetatud lõike esimest lõiku ei kohaldata eespool käesoleva artikli lõike 2 punktis b osutatud hankijate suhtes, kui komisjon on määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 61 osutatud eelkontrollide järel lubanud neil kasutada nende oma hankemenetlusi.
4. Komisjoni enda sõlmitud hankelepingute ning kriisiohjamis-, kodanikukaitse- ja humanitaarabioperatsioonidega seotud rakendusmeetmete suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa V jaotise sätteid.
5. Juhul kui ei täideta lõikes 3 osutatud menetlusi, ei ole asjaomaste toimingute kulud 11. EAFist rahastamiseks kõlblikud.
6. Lõikes 3 osutatud hankemenetlused sätestatakse rahastamislepingus.
7. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 263 lõike 1 punkti a kohaldamisel on
a)
„eelteade” teade, millega hankija teeb suunavalt teatavaks selliste lepingute ja raamlepingute hinnangulise kogumaksumuse ja eseme, mille ta eelarveaasta jooksul sõlmida kavatseb, välja arvatud väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse teel sõlmitavate lepingute puhul;
b)
„hanketeade” teade, mille abil hankija teeb teatavaks kavatsuse alustada menetlust lepingu või raamlepingu sõlmimiseks või delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 131 kohase dünaamilise hankesüsteemi loomiseks;
c)
„hankelepingu sõlmimise teade” teade, milles esitatakse lepingute, raamlepingute või dünaamilisel hankesüsteemil põhinevate lepingute sõlmimise menetluse tulemused.
Artikkel 37
Toetused
1. Kui käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VI jaotist ja artiklit 192.
2. Toetused on 11. EAFist annetustena antavad rahalised otsetoetused, mille abil rahastatakse
a)
meedet, mille eesmärk on saavutada AKV-ELi partnerluslepingu, ÜMTde assotsieerimise otsuse või nimetatud lepingu või otsuse kohaselt vastu võetud programmi või projekti eesmärk, või
b)
punktis a osutatud eesmärki saavutada püüdva asutuse toimimist.
Toetust punkti a tähenduses võidakse anda määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 208 lõikes 1 osutatud asutustele.
3. Töötades AKV riikide ning ÜMTde sidusrühmadega, võtab komisjon rahastamise viisi, osaluse liigi, toetuse andmise korra ja toetuste haldamise haldussätete kindlaksmääramisel arvesse nende riikide ja territooriumide eripära, sealhulgas vajadusi ja konteksti, et ulatuda võimalikult laia AKV riikide ning ÜMTde sidusrühmade ringini ja nende vajadustele kõige paremini vastata ning saavutada kõige tõhusamal võimalikul viisil AKV-ELi partnerluslepingu või ÜMTde assotsieerimise otsuse eesmärgid. Innustatakse kasutama teatavaid rahastamisviise, näiteks partnerluslepingud, rahaline toetus kolmandatele isikutele, otserahastamine või piiratud rahastamiskõlblikkusega pakkumiskutsed või ühekordsed maksed.
4. Toetusteks käesoleva määruse tähenduses ei ole
a)
määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 121 lõike 2 punktides b-f, h ja i osutatud kulukategooriad;
b)
käesoleva määruse artikli 35 lõikes 2 osutatud rahaline abi.
5. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 175 ja 177 ei kohaldata.
Artikkel 38
Auhinnad
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VII jaotist, välja arvatud selle artikli 138 lõike 2 teine lõik.
Artikkel 39
Eelarvetoetus
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 186.
Liidu üldine või valdkondlik eelarvetoetus põhineb vastastikusel vastutusel ja ühisel pühendumusel üldistele väärtustele ning selle eesmärk on tugevdada liidu ja AKV riikide või ÜMTde lepingulisi partnerlusi, et edendada demokraatiat, inimõigusi ja õigusriigi põhimõtteid, toetada jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu ning kaotada vaesus.
Iga otsus anda eelarvetoetust peab põhinema liidu kokkulepitud eelarvetoetuse poliitikal, selgetel kõlblikkuskriteeriumidel ning ohtude ja kasude hoolikal hindamisel.
Sellise otsuse üks peamistest määravatest teguritest on AKV riikide ning ÜMTde pühendumuse ning nende edusammude hindamine demokraatia, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete valdkonnas. Eelarvetoetus diferentseeritakse, et reageerida paremini AKV riikide ning ÜMTde poliitilisele, majanduslikule ja sotsiaalsele kontekstile, võttes arvesse ebakindlaid olukordi.
Komisjon määratleb eelarvetoetuse andmisel selgelt oma tingimused ja jälgib nende täitmist, samuti toetab komisjon parlamentaarse kontrolli ja auditivõime arendamist ning suurendab läbipaistvust ja teabe kättesaadavust avalikkusele.
Eelarvetoetuse väljamaksmine sõltub AKV riikide ning ÜMTdega kokku lepitud eesmärkide saavutamisel tehtud edusammudest.
Eelarvetoetuse andmisel ÜMTdele võetakse arvesse nende institutsioonilisi sidemeid asjaomase liikmesriigiga.
Artikkel 40
Rahastamisvahendid
Rahastamisvahendeid võidakse luua artiklis 26 osutatud rahastamisotsusega. Need on võimaluse korral alati Euroopa Investeerimispanga, mitmepoolse Euroopa finantsasutuse, näiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, või kahepoolse Euroopa finantsasutuse, näiteks kahepoolse arengupanga juhtimisel ning võimalik, et ühendatud täiendavate toetustega muudest allikatest.
Komisjon võib rakendada rahastamisvahendeid kas otsese või kaudse eelarve täitmise raames, delegeerides viimasel juhul eelarve täitmisega seotud ülesanded määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktide ii, iii, v ja vi kohastele üksustele. Kõnealused üksused peavad täitma määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 nõuded ja vastama liidu eesmärkidele, normidele ja poliitikale ning lähtuma liidu vahendite kasutamisel ja selle kohta aru andmisel parimatest tavadest.
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikes 2 sätestatud kriteeriume täitvaid üksusi peetakse nimetatud määruse artiklis 139 osutatud valikukriteeriumitele vastavaks. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VIII jaotist, välja arvatud artikli 139 lõige 1, lõike 4 esimene lõik ja lõige 5.
Rahastamisvahendeid võidakse rühmitada rakendus- ja aruandluse otstarbel eri rahastutesse.
Artikkel 41
Eksperdid
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 204 teist lõiku ja delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 287, milles käsitletakse tasustatud väliseksperte.
Artikkel 42
Liidu usaldusfondid
1. Kui käesoleva artikli lõikes 2 ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 187.
2. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 187 lõike 8 kohaldamisel on pädev komitee sisekokkuleppe artiklis 8 osutatud komitee.
IX JAOTIS
Raamatupidamise aastaaruande esitamine ja raamatupidamisarvestus
Artikkel 43
11. EAFi raamatupidamisaruandlus
1. 11. EAFi raamatupidamise aastaaruanne, mis kirjeldab tema finantsseisundit iga aasta 31. detsembri seisuga, sisaldab
a)
raamatupidamisaruandeid,
b)
rakendamisaruannet.
Vastavalt artiklile 57 lisatakse raamatupidamisaruannetele EIP esitatud teave.
2. Peaarvepidaja saadab esialgse raamatupidamisaruande järgmise aasta 31. märtsiks kontrollikojale.
3. Kontrollikoda esitab järgmise aasta 15. juuniks oma märkused esialgse raamatupidamisaruande selle osa kohta, mis käsitleb neid 11. EAFi vahendeid, mille finantsjuhtimise eest vastutab komisjon, et komisjon saaks teha lõpliku raamatupidamisaruande koostamiseks vajalikud parandused.
4. Komisjon kiidab lõpliku raamatupidamisaruande heaks ja saadab selle Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale hiljemalt järgmise aasta 31. juuliks.
5. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 148 lõike 3 teist lõiku.
6. Lõplik raamatupidamise aastaaruanne avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt järgmise aasta 15. novembril koos kinnitava avaldusega, mille kontrollikoda on teinud kooskõlas artikliga 49.
7. Lõigetes 2 ja 4 nimetatud esialgse ja lõpliku raamatupidamisaruande võib saata elektrooniliselt.
Artikkel 44
Raamatupidamisaruanded ja rakendamisaruanne
1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 145.
2. Rakendamisaruande koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja ja see edastatakse 15. märtsiks peaarvepidajale lisamiseks 11. EAFi raamatupidamisaruannetesse. See peab andma õige ja õiglase ülevaate 11. EAFi vahendite arvel tehtud tulu- ja kulutoimingutest. See koostatakse miljonites eurodes ja see sisaldab
a)
eelarve täitmise ülevaadet, milles esitatakse kõik eelarveaasta tulu- ja kulutoimingud;
b)
eelarve täitmise ülevaate lisa, millega täiendatakse ja kommenteeritakse ülevaates esitatud teavet.
3. Eelarve täitmise ülevaade sisaldab järgmist:
a)
tabel, mis kirjeldab eraldistes eelnenud eelarveaasta jooksul toimunud muudatusi;
b)
tabel, milles esitatakse jaotuste kaupa eelarveaasta kulukohustuste, assigneeritud summade ja maksete kogusummad ning koondsummad alates 11. EAFi avamisest.
Artikkel 45
Komisjoni ja EIP poolne järelevalve ja aruandlus
1. Komisjon ja EIP teostavad kumbki oma vastutusalas järelevalvet 11. EAFi abi kasutamise üle AKV riikides, ÜMTdel ja muude abisaajate poolt ning 11. EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamise üle, pöörates erilist tähelepanu AKV-ELi partnerluslepingu artiklites 55 ja 56 ning ÜMTde assotsieerimise otsuse vastavates sätetes nimetatud eesmärkide täitmisele.
2. EIP teavitab komisjoni korrapäraselt tema hallatavate 11. EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamisest, järgides investeerimisrahastu tegevussuunistes sätestatud korda.
3. Komisjon ja EIP annavad liikmesriikidele teavet 11. EAFi vahendite rakendamise kohta, nagu nähakse ette rakendusmääruse artiklis 18. Komisjon saadab selle teabe kooskõlas sisekokkuleppe artikli 11 lõikega 6 kontrollikojale.
Artikkel 46
Raamatupidamisarvestus
Komisjoni hallatavate 11. EAFi vahendite suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 143 lõikes 1 osutatud raamatupidamiseeskirju. Nimetatud eeskirju kohaldatakse 11. EAFi suhtes, võttes arvesse tema tegevuse eripära.
Käesoleva määruse artiklis 44 osutatud raamatupidamisaruannete suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 144 sisalduvaid raamatupidamispõhimõtteid.
Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 151, 153, 154 ja 155.
Peaarvepidaja koostab ja kehtestab pärast vastutava eelarvevahendite käsutajaga konsulteerimist 11. EAFi toimingute suhtes kohaldatava kontoplaani.
Artikkel 47
Eelarveline raamatupidamisarvestus
1. Eelarveline raamatupidamisarvestus annab üksikasjaliku ülevaate 11. EAFi vahendite kasutamisest.
2. Eelarvelisse raamatupidamisarvestusse kirjendatakse kõik
a)
assigneeringud ja 11. EAFi vastavad vahendid,
b)
kulukohustused,
c)
eelarveaasta maksed,
d)
kindlaksmääratud võlad ja laekumised täies mahus ja ilma neid vastastikku kohandamata.
3. Kui kohustused, maksed ja võlad esitatakse riikide vääringutes, peab raamatupidamisarvestuse süsteem vajaduse korral võimaldama need kirjendada nii riikide vääringutes kui ka eurodes.
4. Üldised kulukohustused kirjendatakse eurodes komisjoni poolt vastu võetud rahastamisotsuste väärtuse alusel. Üksikud kulukohustused kirjendatakse eurodes juriidiliste kohustuste väärtuse alusel. See väärtus sisaldab vajaduse korral
a)
eraldist tagasi makstavate kulude tasumiseks tõendavate dokumentide esitamise korral;
b)
eraldist 11. EAFist rahastatavates lepingutes määratletud hinnamuutuste, koguste suurenemise ja ettenägematute kulude puhuks;
c)
finantseraldist vahetuskursside kõikumiste puhuks.
5. Kõiki kohustuste täitmist käsitlevaid raamatupidamisandmeid säilitatakse viis aastat alates artiklis 50 viidatud otsuse tegemisest, millega kiidetakse heaks 11. EAFi vahendite kasutamine eelarveaastal, mil kohustus raamatupidamise seisukohalt täidetuks loeti.
X JAOTIS
Välisaudit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmine
Artikkel 48
Välisaudit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmine komisjoni puhul
1. Artikli 16 kohaselt komisjoni hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate toimingute osas teostab kontrollikoda oma volitusi vastavalt käesolevale artiklile ja artiklile 49.
2. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 159, 160 ja 161, välja arvatud selle lõige 6, artiklit 162, välja arvatud selle lõike 3 esimene lause ja lõige 5, ning artiklit 163.
3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 159 lõike 1 kohaldamisel võtab kontrollikoda arvesse aluslepinguid, AKV-ELi partnerluslepingut, ÜMTde assotsieerimise otsust, sisekokkulepet, käesolevat määrust ja kõiki muid nende kohaselt vastu võetud õigusakte.
4. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 162 lõike 1 esimeses lauses sätestatud tähtaeg on 15. juuni.
5. Kontrollikoda teavitatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 56 lõikes 1 osutatud sise-eeskirjadest, sealhulgas eelarvevahendite käsutaja määramisest, ning määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 69 osutatud delegeerimisdokumendist.
6. AKV riikide ning ÜMTde auditeerimisasutusi innustatakse tegema kontrollikojaga tema üleskutsel koostööd.
7. Kontrollikoda võib liidu mõne teise institutsiooni taotlusel esitada arvamusi 11. EAFiga seotud küsimustes.
Artikkel 49
Kinnitav avaldus
Samal ajal määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 162 nimetatud aastaaruandega esitab kontrollikoda Euroopa Parlamendile ja nõukogule avalduse, mis kinnitab raamatupidamisaruannete usaldusväärsust ja nende aluseks olevate tehingute nõuetele vastavust ja õiguspärasust ning mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 50
Eelarve täitmisele heakskiidu andmine
1. Eelarve täitmisele heakskiidu andmise otsus hõlmab artiklis 43 osutatud raamatupidamisaruandeid, välja arvatud see osa, mille esitab vastavalt artiklile 57 EIP, ja see võetakse vastu vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklile 164 ning artikli 165 lõigetele 2 ja 3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 164 lõikes 1 osutatud eelarve täitmise heakskiit antakse nende 11. EAFi vahendite kohta N aastal, mida käesoleva määruse artikli 16 lõike 1 kohaselt haldab komisjon.
2. Eelarve täitmisele heakskiidu andmise otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
3. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 166 ja 167.
TEINE OSA
INVESTEERIMISRAHASTU
Artikkel 51
Euroopa Investeerimispanga roll
Kooskõlas käesoleva määruse teise osaga haldab EIP liidu nimel investeerimisrahastut ja viib läbi selle toiminguid, andes sealhulgas intressitoetusi ja tehnilist abi.
Peale selle teostab EIP, kui see on asjakohane, muid toiminguid, mida rahastatakse sisekokkuleppe artikli 4 kohaselt tema omavahenditest, millele võivad olla liidetud intressitoetused 11. EAFi vahenditest.
Käesoleva määruse teise osa rakendamise tulemusena ei teki komisjonil nõudeid ega kohustusi.
Artikkel 52
Investeerimisrahastu kulukohustuste ja maksete eelarvestus
EIP saadab sisekokkuleppe kohaselt igal aastal enne 1. septembrit komisjonile sisekokkuleppe artikli 7 lõikes 1 osutatud eelarvestuse koostamiseks vajaliku kulukohustuste ja maksete prognoosi investeerimisrahastu toimingute, sealhulgas tema enda antavate intressitoetuste kohta. Vajaduse korral saadab EIP komisjonile kohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi. Prognooside edastamise kord määratletakse käesoleva määruse artikli 55 lõikes 4 osutatud halduslepingus.
Artikkel 53
Investeerimisrahastu osamaksude haldamine
1. Liikmesriigid tasuvad artikli 21 lõike 7 punktis b nimetatud ja nõukogu kinnitatud osamaksud ilma saaja kuludeta EIP-le erikonto kaudu, mille EIP avab investeerimisrahastu nimel vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele.
2. Sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 5 osutatud kuupäev on 31. detsember 2030.
3. Välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab sisekokkuleppe artikli 5 kohase EIP-le hüvitise maksmise osas teisiti, lisatakse tulud, mille EIP saab lõikes 1 nimetatud erikontode krediteerimisest, täiendavalt investeerimisrahastule ja neid võetakse arvesse artiklis 21 osutatud osamaksunõuete puhul ning kasutatakse võimalike finantskohustuste täitmiseks pärast 31. detsembrit 2030.
4. EIP teostab lõikes 1 nimetatud summade sularahahaldust vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele.
5. Investeerimisrahastut hallatakse vastavalt AKV-ELi partnerluslepingus, ÜMTde assotsieerimise otsuses, sisekokkuleppes ja käesoleva määruse teises osas ette nähtud tingimustele.
Artikkel 54
Hüvitis EIP-le
EIP-le makstakse täielikku hüvitist investeerimisrahastu toimingute haldamise eest. Nõukogu otsustab EIP-le hüvitise maksmise allikate ja mehhanismide üle vastavalt sisekokkuleppe artikli 5 lõikele 4. Kõnealuse otsuse rakendusmeetmed lisatakse artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepingule.
Artikkel 55
Investeerimisrahastu rakendamine
1. EIP hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate rahastamisvahendite suhtes kohaldatakse EIP oma eeskirju.
2. Programmide või projektide puhul, mida kaasrahastavad liikmesriigid või nende täitevasutused ning mis vastavad sisekokkuleppe artikli 10 lõike 1 teises ja kolmandas lõigus ja ÜMTde assotsieerimise otsuse artiklis 74 ette nähtud ja rakendusmääruses sätestatud riikide koostööstrateegia ja programmdokumentide prioriteetidele, võib EIP delegeerida investeerimisrahastu rakendamise ülesanded liikmesriikidele või nende täitevasutustele.
3. EIP avaldab investeerimisrahastust rahalise toetuse saajate nimed, välja arvatud juhul, kui selline avalikustamine võib kahjustada saaja ärihuve, järgides konfidentsiaalsuse ja turvalisuse ja eelkõige isikuandmete kaitse nõudeid. Avalikustamise kriteeriumide ja üksikasjalikkuse juures võetakse arvesse asjaomase majandusharu ja investeerimisrahastu olemuse eripärasid.
4. Käesoleva osa üksikasjalikud rakenduseeskirjad kehtestatakse liitu esindava komisjoni ja EIP vahelise halduslepinguga.
Artikkel 56
Investeerimisrahastu aruandlus
EIP teavitab komisjoni korrapäraselt investeerimisrahastu toimingutest, sealhulgas intressitoetustest, iga EIP-le tasutud osamaksunõude kasutamisest ning eelkõige kohustuste, lepingute ja maksete kvartalisummadest vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele.
Artikkel 57
Investeerimisrahastu raamatupidamisarvestus ja -aruandlus
1. EIP peab investeerimisrahastu, sealhulgas tema rakendatavate ja EAFi vahenditest rahastatavate intressitoetuste kohta eraldi raamatupidamisarvestust, et tagada piisav kontrolljälg raha kõikide liikumiste kohta alates saamisest kuni väljamaksmiseni ning sellest edaspidi saadava tulu ning võimalike tagasimaksete kohta. EIP koostab vastavad raamatupidamisarvestuse eeskirjad ja meetodid vastavalt rahvusvahelistele raamatupidamisstandarditele ning teavitab nendest komisjoni ja liikmesriike.
2. Igal aastal saadab EIP nõukogule ja komisjonile aruande tema hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate toimingute rakendamise kohta, sealhulgas lõikes 1 osutatud eeskirjade ja meetodite kohaselt koostatud raamatupidamisaruanded ja artikli 44 lõikes 3 osutatud andmed.
Nende dokumentide projektid esitatakse hiljemalt järgmise eelarveaasta 28. veebruariks ning lõplikud versioonid 30. juuniks, et komisjonil oleks võimalik neid kasutada käesoleva määruse artiklis 43 nimetatud raamatupidamisaruande koostamiseks vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 6. EIP esitab enda hallatavate vahendite kasutamise aruande komisjonile hiljemalt 31. märtsiks.
Artikkel 58
EIP toimingutega seotud välisaudit ja eelarve täitmise kinnitamise menetlus
EIP poolt vastavalt teisele osale hallatavate 11. EAFi vahenditest rahastatavate toimingute suhtes kohaldatakse auditit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlust, mida EIP kohaldab kolmanda osapoole volitusel hallatavate kontode suhtes. Kontrollikoja-poolse auditeerimise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud EIP, komisjoni ja kontrollikoja vahelises kolmepoolses kokkuleppes.
KOLMAS OSA
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
I JAOTIS
Üleminekusätted
Artikkel 59
Eelmiste Euroopa Arengufondide jääkide ülekandmine
8., 9. ja 10. EAFi („varasemad EAFid”) jääkide ülekandmine 11. EAFi toimub vastavalt sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktile b, lõikele 3 ja lõikele 4.
Artikkel 60
Intressitulu varasemate EAFide vahenditelt
Varasemate EAFide vahenditelt kogunenud intressitulu jääk kantakse üle 11. EAFi ning seda kasutatakse samal otstarbel kui sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 osutatud tulu. Sama kehtib eelmiste EAFidega seotud mitmesuguste tulude suhtes, nagu näiteks liikmesriikidelt nendesse EAFidesse osamaksude tasumisega viivitamise puhul saadav viivisintress. EIP hallatavatelt EAFi vahenditelt kogunev intress lisatakse investeerimisrahastule.
Artikkel 61
Osamaksude vähendamine jääkide võrra
10. EAFi projektide või varasemate EAFide sisekokkuleppe artikli 1 lõike 3 kohaselt sidumata jäänud või sisekokkuleppe artikli 1 lõike 4 kohaselt vabastatud summad vähendavad sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a kindlaks määratud liikmesriikide osamakse, kui nõukogu ei otsusta ühehäälselt teisiti.
Iga liikmesriigi osamaksu mõju arvutatakse proportsionaalselt iga liikmesriigi osamaksuga 9. ja 10. EAFi. Mõju arvutatakse igal aastal.
Artikkel 62
Käesoleva määruse kohaldamine varasemate EAFide raames tehtud toimingute suhtes
Käesoleva määruse sätteid kohaldatakse ka eelmistest EAFidest rahastatavate toimingute suhtes, ilma et see mõjutaks kehtivaid juriidilisi kohustusi. Kõnealuseid sätteid ei kohaldata investeerimisrahastu suhtes.
Artikkel 63
Osamaksude menetluse algus
Käesoleva määruse artiklites 21-24 sätestatud liikmesriikide osamaksude menetlust kohaldatakse esimest korda N + 2 aasta osamaksudega seoses tingimusel, et sisekokkulepe jõustub N aasta 1. oktoobri ja N + 1 aasta 30. septembri vahel.
II JAOTIS
Lõppsätted
Artikkel 64
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 2. märts 2015