NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1221/2014
ze dne 10. listopadu 2014,
kterým se pro rok 2015 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři a kterým se mění nařízení (EU) č. 1180/2013 a (EU) č. 43/2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada přijmout na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Nařízení Rady a Evropského parlamentu (EU) č. 1380/2013 (1) požaduje, aby byla opatření pro zachování zdrojů se přijímána s přihlédnutím k dostupnému vědeckému, technickému a ekonomickému poradenství, včetně zpráv vypracovaných Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) a jinými poradními orgány, a poradenství poskytnutého poradními sbory.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností každého členského státu pro každou populaci ryb nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by tedy měly být stanoveny v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 a s ohledem na zásady uvedené ve 2. bodě odůvodnění.
(5)
Pro lov malých pelagických druhů (sleď obecný a šprot obecný), tresky obecné a lososa obecného v Baltském moři platí povinnost vykládky, stanovená v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, ode dne 1. ledna 2015. Podle čl. 16 odst. 2 téhož nařízení mají být při zavedení povinnosti vykládky pro určitou rybí populaci rybolovná práva stanovena s ohledem na to, že ze způsobu stanovení rybolovných práv na základě vykládky se přešlo na způsob stanovení těchto práv na základě úlovků.
(6)
Pro populace podléhající specifickým víceletým plánům by měla být rybolovná práva určena v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. Omezení odlovu by tedy měla být stanovena v souladu s pravidly uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 (2) (plánem pro tresku obecnou v Baltském moři).
(7)
Vědecké doporučení o intenzitě rybolovu pro populace tresky obecné v Baltském moři, které poskytla Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES), určilo, že pokud by se povinnost vykládky vztahovala na konkrétní populaci, nepřispělo by stanovení nižších omezení intenzity k dosažení cílů reformované společné rybářské politiky. Proto je vhodné stanovit omezení intenzity pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 22-24 na úrovni roku 2014. Stanovení omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014 usnadní zavedení povinnosti vykládky a přispěje k dosažení cílů společné rybářské politiky stanovených v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
S ohledem na poskytnuté vědecké doporučení lze zavést flexibilitu v řízení intenzity rybolovu tresky obecné v Baltském moři v subdivizích ICES 22-24, aniž by byly ohroženy cíle plánu pro tresku obecnou a aniž by to vedlo ke zvýšení úmrtnosti způsobené rybolovem. Tato flexibilita by umožnila efektivnější řízení intenzity rybolovu v případech, kdy kvóty nejsou mezi loďstvo členského státu rozděleny rovnoměrně, a usnadnila by rychlé reakce na výměny kvót. Členským státům by proto mělo být dovoleno, aby přidělily rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkou dodatečné dny nepřítomnosti v přístavu, pokud je stejný počet dnů odejmut jiným rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkou.
(9)
V aktuálním vědeckém doporučení uvádí, že ICES nemohla stanovit biologické referenční hodnoty pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 25-32 a namísto toho doporučila, aby TAC pro tuto populaci tresky obecné vycházel z koncepce pro populace, o nichž jsou k dispozici jen omezené údaje. Neexistence biologických referenčních hodnot znemožňuje dodržovat pravidla týkající se stanovení rybolovných práv pro populace tresky obecné v subdivizích ICES 25-32. Jelikož nestanovení rybolovných práv by mohlo představovat vážnou hrozbu pro udržitelnost této populace, je vhodné stanovit TAC pro tuto populaci tresky obecné na úrovni odpovídající přístupu vypracovanému a doporučenému ICES a stanovit omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014. Stanovení omezení intenzity rybolovu na úrovni roku 2014 usnadní zavedení povinnosti vykládky, zajistí selektivnější rybolov a přispěje k dosažení cílů společné rybářské politiky stanovených v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(10)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (3), a zejména jeho články 33 a 34, pokud jde o zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je proto třeba upřesnit kódy týkající se vykládek populací, na něž se vztahuje toto nařízení, které mají členské státy používat při předávání údajů Komisi.
(11)
Nařízení Rady (ES) č. 847/96 (4) zavedlo dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů, včetně ustanovení o flexibilitě podle článku 3 pro populace, na něž se vztahuje preventivní TAC, a článku 4 pro populace, na něž se vztahuje analytický TAC. Podle článku 2 uvedeného nařízení má Rada při stanovení TAC rozhodnout, na které populace se nevztahují články 3 a 4, a to zejména na základě biologického stavu těchto populací. Ustanovení čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013 nedávno zavedla mechanismus meziroční flexibility pro všechny populace, na které se vztahuje povinnost vykládky. Ve snaze zabránit nadměrné flexibilitě, která by narušovala dodržování zásady rozumného a odpovědného využívání živých mořských biologických zdrojů, bránila dosažení cílů společné rybářské politiky a zhoršila biologický stav populací, by proto mělo být stanoveno, že se články 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 použijí na analytické TAC pouze tehdy, pokud není použita meziroční flexibilita podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(12)
Vědecké doporučení ohledně šprota obecného v Severním moři se týká období od července do června následujícího roku, ačkoli TAC se stanoví pro období od ledna do prosince. Nejnovější vědecké doporučení pro období od července 2014 do června 2015 uvádí, že TAC lze významně zvýšit. V druhé polovině roku 2014 tedy existuje větší dostupnost šprota obecného, než se předpokládalo. Jelikož tato populace je předmětem analytického hodnocení a nachází se v rámci bezpečných biologických limitů, jsou splněny podmínky pro uplatnění článků 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 umožňující meziroční flexibilitu kvót a taková flexibilita by měla být povolena, aby bylo v rámci rybolovu možné využít co nejefektivněji zvýšené dostupnosti šprota obecného. Nařízení (EU) č. 43/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Nařízení (EU) č. 43/2014 v současnosti umožňuje, aby určitý členský stát využil v roce 2015 ve vztahu k některým populacím veškerá nevyužitá množství až do výše 10 % kvóty, kterou měl daný členský stát k dispozici v roce 2014. Dne 6. srpna 2014 uvalila Ruská federace embargo na dovoz některých zemědělských produktů a produktů rybolovu z Unie. V důsledku toho bylo nemožné uskutečnit část vývozu, který producenti do Ruska plánovali uskutečnit během podzimu 2014, a v některých případech nebylo možné nalézt narychlo alternativní trhy. S ohledem na tyto výjimečné okolnosti a na naléhavost celé záležitosti je nutné umožnit určité úpravy pro rybářskou sezónu 2014. Vzhledem k pozitivnímu vědeckému doporučení a pozitivnímu přístupu příslušných pobřežních států je vhodné umožnit, a to výjimečně a pouze pro populace nejhůře nebo přímo postižené ruským embargem, zvýšení procentního podílu množství nevyužitých v roce 2014, která mohou být převedena do roku 2015. Toto výjimečné opatření je omezeno na rybářskou sezónu 2014. Předpokládá se, že toto opatření umožní nalézt nové trhy nebo přizpůsobit odlovy, pokud by embargo platilo dále i v roce 2015. Ze stejných důvodů by se měla v nařízení Rady (EU) č. 1180/2013 (5) zavést odpovídající možnost převést nevyužitá rybolovná práva. Nařízení (EU) č. 43/2014 a (EU) č. 1180/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14)
Aby se předešlo přerušení rybolovných činností a zajistila obživa rybářů Unie, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2015. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost bezprostředně po vyhlášení. Z důvodů uvedených ve 13. bodě odůvodnění by se ustanovení o možnosti převodu rybolovných práv nevyužitých v roce 2014 měla použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se pro rok 2015 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na rybářská plavidla Unie působící v Baltském moři.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„ICES“ Mezinárodní rada pro průzkum moří;
2)
„Baltským mořem“ oblasti ICES IIIb, IIIc a IIId;
3)
„subdivizí“ subdivize ICES v Baltském moři podle definice v příloze I nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 (6);
4)
„rybářským plavidlem“ jakékoli plavidlo vybavené pro účely obchodního využívání biologických mořských druhů;
5)
„rybářským plavidlem Unie“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a zapsané v Unii;
6)
„intenzitou rybolovu“ rozumí součin kapacity a činnosti rybářského plavidla; pro skupinu plavidel součet intenzit rybolovu všech rybářských plavidel ve skupině;
7)
„populací“ biologické mořské zdroje, které se vyskytují v dané oblasti řízení;
8)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství ryb z každé populace, které může být:
i)
uloveno během období jednoho roku v případě rybolovu podléhajícího povinnosti vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013; nebo
ii)
vyloženo během období jednoho roku v případě rybolovu nepodléhajícího povinnosti vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
9)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
10)
„dnem nepřítomnosti v přístavu“ každé nepřetržité období 24 hodin nebo jeho část, během něhož je rybářské plavidlo nepřítomno v přístavu.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA
Článek 4
TAC a jejich rozdělení
TAC, kvóty a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 5
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009;
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96 nebo podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
množství převedená podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96 nebo podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 6
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků, které nepodléhají povinnosti vykládky
Úlovky a vedlejší úlovky platýse evropského se uchovávají na palubě nebo vykládají pouze tehdy, pokud byl odlov proveden rybářskými plavidly Unie plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 7
Omezení intenzity rybolovu
Omezení intenzity rybolovu jsou stanovena v příloze II.
KAPITOLA III
FLEXIBILITA PŘI STANOVOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH PRÁV NĚKTERÝCH POPULACÍ
Článek 8
Změny nařízení (EU) č. 43/2014
Nařízení (EU) č. 43/2014 se změní takto:
1)
Článek 18a se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„m)
sled obecný v oblastech VIIa, VIIg, VIIh, VIIj a VIIk;
n)
kranas obecný ve vodách Unie oblastí IIa, Ia, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId a VIIIe; ve vodách Unie a mezinárodních vodách oblasti Vb; v mezinárodních vodách oblastí XII a XIV.“
;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Odchylně od odstavce 4 se procentní podíl ve výši 10 % zvyšuje o dalších 15 % pro populace uvedené v odst. 1 písm. c), d), f), g), j), k), m) a n).“
2)
V příloze IA se položka týkající se šprota obecného a souvisejících vedlejších úlovků ve vodách Unie oblastí IIa a IV nahrazuje tímto:
„Druh:
Šprot obecný a související vedlejší úlovky
Sprattus sprattus
Oblast:
Vody Unie oblastí IIa a IV
(SPR/2AC4-C)
Belgie
1 546 (8)
Dánsko
122 383 (8)
Německo
1 546 (8)
Francie
1 546 (8)
Nizozemsko
1 546 (8)
Švédsko
1 330 (7) (8)
Spojené království
5 103 (8)
Unie
135 000
Norsko
9 000
TAC
144 000
Analytický TAC
Článek 9
Změny nařízení (EU) č. 1180/2013
Nařízení (EU) č. 1180/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
Flexibilita při stanovování rybolovných práv některých populací
1. Tento článek se vztahuje na populace:
a)
sledě obecného v subdivizích ICES 30-31;
b)
sledě obecného ve vodách Unie subdivizí ICES 25-27, 28.2, 29 a 32;
c)
sledě obecného v subdivizi ICES 28.1;
d)
šprota obecného ve vodách Unie subdivizí ICES 22-32.
2. Veškerá množství až do výše 25 % kvóty členského státu pro populace určené v odstavci 1, která nebyla v roce 2014 využita, se přičítají pro účely výpočtu kvóty dotčeného členského státu pro příslušnou populaci v roce 2015. Při určování využitých a nevyužitých množství podle tohoto odstavce se zohlední veškerá množství, která byla převedena jiným členským státům podle čl. 16 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (9), jakož i veškerá množství, která byla odečtena v souladu s články 37, 105 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Článek 4 nařízení (ES) č. 847/96 se u dotčených členských států pro populace určené v odstavci 1 tohoto článku nepoužije.
(9) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).“" 						
2)
V příloze I se vkládá následující poznámka pod čarou pro položky týkající se těchto populací: sleď obecný v subdivizích 30-31, sleď obecný ve vodách Unie v subdivizích 25-27, 28.2, 29 a 32, sleď obecný v subdivizi 28.1 a šprot obecný ve vodách Unie v subdivizích 22-32:
„Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije.
Článek 4 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužije.“
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Předávání údajů
Zasílají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje týkající se vykládek množství odlovených nebo vyložených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
Článek 11
Flexibilita
1. Není-li v příloze I tohoto nařízení uvedeno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení na populace, na které se vztahuje analytický TAC.
2. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 3 a článku 4 nařízení (ES) č. 847/96 se nepoužijí, pokud členský stát používá meziroční flexibilitu stanovenou v čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Články 8 a 9 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. listopadu 2014.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1221/2014,
10. november 2014,
millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2015. aastaks ning muudetakse määruseid (EL) nr 43/2014 ja (EL) nr 1180/2013
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, mis võivad vajaduse korral hõlmata kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning muude nõuandvate organite koostatud aruandeid, samuti nõuandekomisjonidelt saadud nõuandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või kalapüügi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EL) nr 1380/2013 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
(4)
Seepärast tuleks lubatud kogupüügid kehtestada kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ja võtta seejuures arvesse põhjenduses 2 märgitud põhimõtteid.
(5)
Väikeste pelaagiliste liikide (räim ja kilu), tursa ja lõhe püügil Läänemeres kohaldatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 sätestatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015. Kõnealuse määruse artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavarule lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal.
(6)
Kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastaseid kavasid, tuleks kalapüügivõimalused kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks kehtestada püügipiirangud vastavalt nõukogu määruses (EÜ) nr 1098/2007 (2) sätestatud eeskirjadele (Läänemere tursavarude majandamise kava).
(7)
Läänemere tursavarudega seonduvat püügikoormust käsitlevas Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) teadusnõuandes märgitakse, et kui konkreetsele kalavarule kohaldatakse lossimiskohustust, siis püügikoormuse väiksemate piirangute kehtestamine ei aitaks saavutada reformitud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Seetõttu on asjakohane kehtestada ICESi alarajoonides 22-24 tursavarude püügikoormuse piirangud 2014. aasta tasemel. Püügikoormuse piirangute kehtestamine 2014. aasta tasemel hõlbustab lossimiskohustuse kehtestamist ja aitab saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke, mis on määratletud määruses (EL) nr 1380/2013.
(8)
Arvestades saadud teadusnõuandeid, saab Läänemere ICESi alarajoonide 22-24 tursavarude suhtes kohaldatava püügikoormuse reguleerimise muuta paindlikuks, ohustamata Läänemere tursavarude majandamise kava eesmärkide saavutamist ja põhjustamata kalastussuremuse suurenemist. Selline paindlikkus võimaldaks püügikoormust tõhusamalt reguleerida, kui kvoote ei jaotata liikmesriigi laevastiku vahel võrdselt, ning see hõlbustaks kvoodivahetuste korral kiiret reageerimist. Seetõttu peaks liikmesriigil olema lubatud eraldada tema lipu all sõitvale kalalaevale sadamast äraoleku lisapäevi, kui sama arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära teistelt asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvatelt kalalaevadelt.
(9)
Hiljutistest teadusnõuannetest nähtub, et ICES ei suutnud kindlaks määrata ICESi alarajoonide 25-32 tursavaru bioloogilisi võrdluspunkte ning tegi selle asemel ettepaneku määrata kõnealuse tursavaru lubatud kogupüük kindlaks väheste andmetega kalavarude puhul kasutatava lähenemisviisi põhjal. Bioloogiliste võrdluspunktide puudumine muudab võimatuks järgida ICESi alarajoonide 25-32 tursavaru püügivõimaluste kindlaksmääramise eeskirju. Kuna püügivõimaluste kindlaksmääramata jätmine võiks kujutada tõsist ohtu kõnealuse kalavaru jätkusuutlikkusele, on asjakohane määrata selle tursavaru lubatud kogupüük kindlaks tasemel, mis vastab ICESi väljatöötatud ja soovitatud lähenemisviisile, ja kehtestada püügikoormuse piirangud 2014. aasta tasemel. Püügikoormuse piirangute kehtestamine 2014. aasta tasemel hõlbustab lossimiskohustuse kehtestamist, aitab kaasa selektiivsemale kalapüügile ja aitab saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke, mis on määratletud määruses (EL) nr 1380/2013.
(10)
Käesolevas määruses sätestatud püügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (3) eelkõige vastavalt selle artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse saagi ja püügikoormuse registreerimist ning teavet kalapüügivõimaluste ammendumise andmete kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta.
(11)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 (4) on kehtestud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artiklite 3 ja 4 kohased ennetuslikke ja analüütilisi lubatud kogupüüke käsitlevad paindlikkussätted. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt otsustab nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artiklit 3 või 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti lisati paindlik ühest aastast teise ülekandmise mehhanism kõigi selliste kalavarude jaoks, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Selleks et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks mere bioloogiliste elusressursside mõistliku ja vastutustundliku kasutamise põhimõtet, takistaks ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist ja halvendaks kalavarude bioloogilist seisundit, tuleks sätestada, et määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 kohaldatakse analüütilise lubatud kogupüügi suhtes ainult siis, kui määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ühest aastast teise ülekandmist ei kasutata.
(12)
Teaduslik nõuanne Põhjamere kilu kohta hõlmab ajavahemikku juulist kuni järgmise aasta juunini, kuigi lubatud kogupüük on kehtestatud jaanuarist detsembrini. Viimasest teaduslikust nõuandest ajavahemiku kohta 2014. aasta juulist kuni 2015. aasta juunini nähtub, et lubatud kogupüüki saab märkimisväärselt suurendada. Seetõttu on kilu 2014. aasta teises pooles prognoositust kättesaadavam. Kuna kõnealuse kalavaru suhtes rakendatakse analüütilist hinnangut ja see varu on ohututes bioloogilistes piirides, on täidetud tingimused, et rakendada määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4, millega lubatakse kvootide aastatevahelist paindlikkust, ning seda tuleks lubada, et võimaldada kaluritel kilu suuremat kättesaadavust kõige tõhusamalt ära kasutada. Seetõttu tuleks määrust (EL) nr 43/2014 vastavalt muuta.
(13)
Määrus (EL) nr 43/2014 lubab praegu teatavate kalavarude suhtes liikmesriikidel 2015. aastal kasutada kasutamata koguseid, mis moodustavad kuni 10 % 2014. aastal kasutada olevast kvoodist. Venemaa Föderatsioon kehtestas 6. augustil 2014 teatavate liidu põllumajandus- ja kalandustoodete impordikeelu. Seetõttu muutus osa ekspordist, mida tootjad kavatsesid 2014. aasta sügisel Venemaale saata, võimatuks, ja mõnel juhul pole alternatiivset turgu võimalik lühikese aja jooksul leida. Arvestades nimetatud erandlikke asjaolusid ja küsimuse kiireloomulisust, on vaja lubada 2014. aasta püügihooaja suhtes teatud kohandusi. Võttes arvesse positiivset teaduslikku nõuannet ja asjaomaste rannikuriikide positiivset lähenemisviisi, on asjakohane lubada, erandkorras ja ainult nende kalavarude puhul, mida Venemaa embargo kõige raskemalt või otseselt mõjutab, suurendada 2014. aastal kasutamata koguste protsenti, mida saab üle kanda 2015. aastasse. Kõnealune erandlik meede on piiratud 2014. aasta püügihooajaga. Eeldatavalt võimaldab kõnealune meede leida uusi turge või kohandada püüki, kui embargo peaks 2015. aastal jätkuma. Samadel põhjustel peaks lisama nõukogu määrusesse (EL) nr 1180/2013 (5) vastava võimaluse kanda üle kasutamata kalapüügivõimalusi. Seetõttu tuleks määruseid (EL) nr 43/2014 ja (EL) nr 1180/2013 vastavalt muuta.
(14)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, peaks käesolev määrus kohalduma alates 1. jaanuarist 2015. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist. Põhjenduses 13 esitatud põhjustel peaks 2014. aastal kasutamata jäänud kalapüügivõimaluste ülekandmise võimalust käsitlevad sätted kohalduma alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2015. aastaks.
Artikkel 2
Kohaldamisala
Käesolevat määrust kohaldatakse Läänemerel tegutsevate liidu kalalaevade suhtes.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „ICES”- Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu;
2) „Läänemeri”- ICESi IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkonnad;
3) „alarajoon”- Läänemeres paiknev ICESi alarajoon, mis on määratletud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 (6) I lisas;
4) „kalalaev”- laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks;
5) „liidu kalalaev”- liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;
6) „püügikoormus”- kalalaeva võimsus korrutatuna püügil oldud päevade arvuga; kalalaevade rühma püügikoormus on rühma kõigi kalalaevade püügikoormuste summa;
7) „kalavaru”- mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal;
8) „lubatud kogupüük” (TAC)- igast kalavarust kogus, mida võib:
i)
püüda aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus, või
ii)
lossida aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes ei kehti määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus;
9) „kvoot”- liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
10) „sadamast äraoleku päev”- mis tahes 24 tunni pikkune katkematu ajavahemik või osa sellest, mille kestel kalalaev ei ole sadamas.
II PEATÜKK
KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
Artikkel 4
Lubatud kogupüük ja selle jaotamine
Lubatud kogupüük, kvoodid ning asjakohasel juhul nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
Artikkel 5
Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted
Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikidele nii, et need ei piira:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamisi;
c)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ülekandmist;
e)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi.
Artikkel 6
Lossimiskohustuseta saagi ja kaaspüügi saagi lossimise tingimused
Siht- ja kaaspüügina püütud lestasaaki võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui saagi on püüdnud selle liikmesriigi lipu all sõitvad liidu kalalaevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 7
Püügikoormuse piirangud
Püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas.
III PEATÜKK
PAINDLIKKUS TEATAVATE KALAVARUDE PÜÜGIVÕIMALUSTE KEHTESTAMISEL
Artikkel 8
Määruse (EL) nr 43/2014 muudatused
Määrust (EL) nr 43/2014 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 18a muudetakse järgmiselt:
a)
lõikesse 1 lisatakse järgmised punktid:
„m)
heeringas VIIa, VIIg, VIIh, VIIj ja VIIk püügipiirkonnas;
n)
stauriidid IIa, IVa, VI, VIIa/c, VIIe/k, VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe püügipiirkonna liidu vetes; Vb püügipiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes; XII ja XIV püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes.”
;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„7. Erandina lõikest 4 suurendatakse 10 % suurust osa täiendava 15 % võrra lõike 1 punktides c, d, f, g, j, k, m ja n osutatud kalavarude suhtes.”
2)
IA lisa kanne kilu ja seotud kaaspüügi kohta IIa ja IV püügipiirkonna liidu vetes asendatakse järgmisega:
„Liigid:
Kilu ja seotud kaaspüük
Sprattus sprattus
Püügipiirkond:
IIa ja IV püügipiirkonna liidu veed
(SPR/2AC4-C)
Belgia
1 546 (8)
Taani
122 383 (8)
Saksamaa
1 546 (8)
Prantsusmaa
1 546 (8)
Madalmaad
1 546 (8)
Rootsi
1 330 (7) (8)
Ühendkuningriik
5 103 (8)
Liit
135 000
Norra
9 000
TAC
144 000
Analüütiline TAC
Artikkel 9
Määruse (EL) nr 1180/2013 muudatused
Määrust (EL) nr 1180/2013 muudetakse järgmiselt.
1)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 5a
Paindlikkus teatavate kalavarude püügivõimaluste kehtestamisel
1. Käesolevat artiklit kohaldatakse järgmiste kalavarude suhtes:
a)
räim ICESi alarajoonides 30-31;
b)
räim ICESi alarajoonide 25-27, 28.2, 29 ja 32 liidu vetes;
c)
räim ICESi alarajoonis 28.1;
d)
kilu ICESi alarajoonide 22-32 liidu vetes.
2. 2014. aastal kasutamata kogused, mis moodustavad kuni 25 % lõikes 1 määratud kalavarude liikmesriigi kvoodist, lisatakse asjaomase liikmesriigi asjaomase varu 2015. aasta kvoodile. Käesoleva lõike kohaselt kasutatud ja kasutamata koguste kindlaksmääramisel võetakse arvesse koguseid, mis on antud üle teistele liikmesriikidele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (9) artikli 16 lõikele 8, ning koguseid, mis arvatakse maha vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklitele 37, 105 ja 107.
3. Asjaomastele liikmesriikidele ei kohaldata lõikes 1 määratud kalavarude suhtes määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4.
(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ) (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).”" 						
2)
I lisale lisatakse järgmine joonealune märkus kannete kohta, mis käsitlevad järgmisi kalavarusid: räim alarajoonides 30-31; räim alarajoonide 25-27, 28.2, 29 ja 32 liidu vetes; räim alarajoonis 28.1; kilu alarajoonide 22-32 liidu vetes:
„Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 ei kohaldata.
Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata.”
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 10
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude püütud või lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.
Artikkel 11
Paindlikkus
1. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki.
2. Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 ei kohaldata juhul, kui liikmesriigid kasutavad määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast paindlikku ühest aastast teise ülekandmist.
Artikkel 12
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Artikleid 8 ja 9 kohaldatakse siiski alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 10. november 2014