NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 43/2014
ze dne 20. ledna 2014,
kterým se pro rok 2014 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Č. 43 odst. 3 Smlouvy stanoví, že Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (1) mají být na základě dostupných vědeckých, technických a hospodářských doporučení, včetně případně zpráv vypracovaných Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR), přijata opatření pro zachování zdrojů.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci ryb nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Celkový přípustný odlov (TAC) by měl být stanoven na základě dostupných vědeckých doporučení s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty a současně by měl všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; rovněž je nezbytné zohlednit názory vyjádřené v konzultacích se zúčastněnými stranami, zejména na jednáních dotčených regionálních poradních sborů.
(5)
Pro populace podléhající specifickým víceletým plánům by měly být TAC určeny v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. Proto by měly být TAC pro populaci štikozubce novozélandského a humra severského, jazyka rodu Solea v západní části Lamanšského průlivu, platýse evropského a jazyka rodu Solea v Severním moři, sledě obecného západně od Skotska, tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska, v Irském moři, Severním moři, Skagerraku a východní části Lamanšského průlivu a tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři určeny v souladu s pravidly stanovenými v nařízeních Rady (ES) č. 2166/2005 (2), (ES) č. 509/2007 (3); nařízením Rady (ES) č. 676/2007 (4), (ES) č. 1300/2008 (5), (ES) č. 1342/2008 (6) („plán pro tresku obecnou“) a (ES) č. 302/2009 (7).
Pokud však jde o populaci štikozubce severního (nařízení Rady (ES) č. 811/2004 (8)) a jazyka (rodu Solea) v Biskajském zálivu (nařízení Rady (ES) č. 388/2006 (9)), minimálních cílů příslušných plánů obnovy a řízení již bylo dosaženo, a proto je vhodné řídit se poskytnutým vědeckým doporučením, aby TAC dosáhly úrovní maximálního udržitelného výnosu nebo aby případně byly na těchto úrovních udržovány.
(6)
Opatření pro řízení a úrovně TAC populací, pro něž neexistují dostatečné nebo spolehlivé údaje, které by umožnily odhad jejich velikosti, by se měly řídit přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu, jak jej stanoví čl. 4 odst. 1 bod 8 nařízení (EU) č. 1380/2013, přičemž je třeba zohlednit faktory specifické pro jednotlivé populace, zejména dostupné informace o vývojových trendech populace a úvahy týkající se smíšených lovišť.
(7)
Podle článku 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 (10) je třeba určit, na které populace se vztahují různá opatření stanovená v uvedeném nařízení.
(8)
V případech, kdy se TAC určité populace přidělí pouze jednomu členskému státu, je vhodné tento členský stát v souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy zmocnit, aby určil úroveň tohoto odlovu. Je třeba přijmout ustanovení k zajištění toho, aby při stanovení úrovně TAC dotčený členský stát jednal v naprostém souladu se zásadami a pravidly společné rybářské politiky.
(9)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 2166/2005, článkem 5 nařízení (ES) č. 509/2007, článkem 9 nařízení (ES) č. 676/2007, články 11 a 12 nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 a články 5 a 9 nařízení (ES) č. 302/2009 je třeba stanovit stropy intenzity rybolovu pro rok 2014, přičemž je třeba vzít v úvahu nařízení Rady (ES) 754/2009 (11).
(10)
V souladu s nejaktuálnějším vědeckým doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a v souladu s mezinárodními závazky v rámci Úmluvy pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) je třeba omezit intenzitu rybolovu některých hlubinných druhů.
(11)
U některých druhů, jako jsou některé druhy žraloků, by i omezená rybolovná činnost mohla mít za následek závažné riziko pro jejich zachování. Rybolovná práva pro takové druhy by proto měla být zcela omezena prostřednictvím všeobecného zákazu lovu těchto druhů.
(12)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení, jimiž disponují plavidla Unie, se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (12), zejména články 33 a 34 uvedeného nařízení, které se týkají zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je tedy nezbytné, aby členské státy, pokud zasílají Komisi údaje týkající se vykládky populace podle tohoto nařízení, uváděly kódy, které mají při zasílání údajů používat.
(13)
U některých TAC by členským státům mělo být umožněno přidělit dodatečné kvóty plavidlům účastnícím se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu. Účelem těchto zkoušek je testování systému založeného na kvótách odlovu, to jest systému, v jehož rámci by se měly veškeré úlovky vykládat a započítávat do kvót, aby se zabránilo výmětům a plýtvání s jinak využitelnými zdroji ryb, které tyto výměty představují. Nekontrolované výměty ryb jsou hrozbou pro dlouhodobou udržitelnost ryb jako veřejného statku, a tím i pro cíle společné rybářské politiky. Naopak systémy založené na kvótách odlovu představují svou podstatou pro rybáře pobídku k optimalizaci selektivity úlovků získaných jejich rybolovnými činnostmi. V zájmu dosažení racionálního řízení výmětů by měla řádně zdokumentovanému rybolovu podléhat namísto vykládky v přístavu každá operace na moři. Podmínky pro přidělení takovýchto dodatečných kvót členskými státy by proto měly zahrnovat povinnost zajistit používání televizních kamer s uzavřeným okruhem (CCTV) napojených na systém čidel (souhrnně dále jen „systém CCTV“). To by mělo umožnit podrobně zaznamenat všechny uchovávané a vyřazené části úlovků. Systém založený na lidských pozorovatelích působících na palubě v reálném čase by byl méně účinný, nákladnější a méně spolehlivý. Používání systémů CCTV je tedy v současnosti nezbytným předpokladem dosažení režimů snížení výmětů, jako je řádně zdokumentovaný rybolov. Takové systémy by měly být používány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (13).
(14)
Aby se zajistilo, že zkoušky řádně zdokumentovaného rybolovu umožní účinně posoudit potenciál systémů založených na kvótách odlovu v zájmu kontroly absolutní úmrtnosti způsobené rybolovem u dotčených populací, je nezbytné, aby veškeré ryby ulovené v rámci těchto zkoušek, včetně ryb nedosahujících minimální velikosti při vykládce, byly započítány do celkové kvóty přidělené zúčastněnému plavidlu, a aby došlo k ukončení rybolovných činností, jakmile toto plavidlo celková práva plně vyčerpá. Je také vhodné umožnit převádění kvót mezi plavidly, jež se účastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, a plavidly, jež se těchto zkoušek neúčastní, pokud lze prokázat, že se nezvyšují výměty plavidel, jež se zkoušek neúčastní.
(15)
V listopadu roku 2013 VTHVR pozitivně vyhodnotil plán řízení navržený Regionálním poradním sborem pro pelagické populace (PELRAC) a zaměřený na obnovu populace sledě obecného v oblastech ICES VIaS, VIIb a VIIc. Oblast rozšíření této populace sledě obecného se překrývá se sousední severně položenou oblastí rozšíření populace tohoto druhu ve smíšené oblasti nacházející se mezi 56° s. š. a 57° 30′ s. š. v rámci oblasti ICES VIa. Aby se zajistilo správné posouzení stavu těchto dvou populací z hlediska jejich zachování a kontrolovala úmrtnost způsobená rybolovem u každé z těchto populací, je nezbytné vyloučit všechny odlovy provedené ve smíšené oblasti.
(16)
Na základě doporučení ICES je vhodné zachovat a zrevidovat systém řízení smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie oblastí ICES IIa a IIIa a podoblasti ICES IV. Vzhledem k tomu, že vědecká doporučení ICES mají být k dispozici až v únoru roku 2014, je vhodné, aby až do zveřejnění těchto doporučení byly TAC a kvóty prozatímně stanoveny na nulovou hodnotu.
(17)
Jelikož není vědecky prokázáno, že oblasti TAC pro tresku sajdu odpovídají rozdílným biologickým populacím a že se tento druh vyskytuje souvisle v oblasti rozkládající se od severu Britských ostrovů až po jih Iberského poloostrova, je v zájmu zajištění úplného využití rybolovných práv vhodné umožnit zavedení flexibilního uspořádání mezi některými z těchto oblastí TAC. Stejně tak je vhodné umožnit vyšší míru flexibilního uspořádání mezi některými oblastmi řízení pro určité populace, které se vyskytují v několika oblastech řízení a představují stejné biologické populace.
(18)
V souladu s postupem stanoveným v dohodách nebo protokolech o vztazích v oblasti rybolovu s Norskem (14), Faerskými ostrovy (15) a Islandem (16) vedla Unie s těmito partnery konzultace o rybolovných právech. Konzultace s Norskem a Faerskými ostrovy o ujednáních na rok 2014 nebyly dosud dokončeny. Aby se zamezilo přerušení rybolovných činností Unie a současně se poskytla nezbytná flexibilita umožňující uzavřít uvedená ujednání počátkem roku 2014, je vhodné, aby byla na prozatímním základě stanovena rybolovná práva pro populace, která jsou předmětem uvedených ujednání. Konzultace s Islandem ohledně ujednání v oblasti rybolovu na rok 2014 se dosud nepodařilo uzavřít. V souladu s postupem stanoveným v dohodě a protokolu o vztazích v oblasti rybolovu s Grónskem (17) stanovil smíšený výbor konkrétní úroveň rybolovných práv, která jsou Unii k dispozici ve vodách Grónska v roce 2014.
(19)
Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) na svém výročním zasedání v roce 2013 přijala roční prodloužení platnosti stávajícího TAC a kvót pro tuňáka obecného a pro období let 2014 až 2016 potvrdila stávající úroveň TAC a kvót pro mečouna obecného v severním Atlantiku, mečouna obecného v jižním Atlantiku a tuňáka křídlatého v severním Atlantiku. V důsledku toho zůstávají kvóty Unie pro tyto populace stejné jako v roce 2013. Ačkoliv TAC tuňáka křídlatého v jižním Atlantiku byl pro období let 2014 až 2016 rovněž zachován na stávající úrovni, jednotlivé kvóty přidělené smluvním stranám, včetně Unie, byly mírně sníženy, aby mohla být kvóta přidělena další smluvní straně. Všechna tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(20)
Vzhledem k tomu, že v červenci 2013 přistoupila Chorvatská republika k Evropské unii, jsou do tohoto nařízení zahrnuta ustanovení o rybolovných právech pro Chorvatsko.
(21)
Strany Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR) na svém výročním zasedání v roce 2013 přijaly omezení odlovů cílových druhů i druhů ulovených jako vedlejší úlovek. Uvedená opatření by měla být provedena v právu Unie.
(22)
Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) na svém výročním zasedání v roce 2013 přijala usnesení o ochraně žraloka dlouhoploutvého použitelné pro rybářská plavidla uvedená v rejstříku oprávněných plavidel IOTC, kterým se jako dočasné pilotní opatření ukládá zákaz uchovávat na palubě, překládat, vykládat nebo skladovat upravená těla žraloka dlouhoploutvého nebo jakoukoli jejich část. Usnesení zavádí výjimku pro drobný rybolov, zejména pro rybářská plavidla zapojená pouze do rybolovné činnosti ve výlučné hospodářské oblasti členského státu, pod jehož vlajkou plují.
(23)
Druhé výroční zasedání Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO) se bude konat ve dnech 27. až 31. ledna 2014. Je vhodné, aby až do tohoto výročního zasedání zůstala současná opatření prozatímně zachována a aby byl TAC kranase Murphyho v oblasti úmluvy SPRFMO prozatímně stanoven na stejné úrovni jako v roce 2013.
(24)
Meziamerická komise pro tropické tuňáky (IATTC) na svém 84. výročním zasedání v roce 2013 rozhodla o zachování opatření na ochranu tuňáka žlutoploutvého, tuňáka velkookého a tuňáka pruhovaného. IATTC rovněž ponechala v platnosti usnesení o zachování žraloka dlouhoploutvého. Tato opatření by se měla nadále provádět v právu Unie.
(25)
Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO) přijala na svém výročním zasedání v roce 2013 doporučení ohledně nových dvouletých TAC pro ledovku patagonskou a kraba hlubokomořského na roky 2014 a 2015, přičemž platnost stávajících TAC pro červenici obecnou a pilonoše rodu Beryx na roky 2013 a 2014, jež byly dohodnuty na jejím výročním zasedání v roce 2012, zůstala zachována. Stávající platná opatření týkající se přidělení rybolovných práv přijatá SEAFO by měla být provedena v právu Unie.
(26)
Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu (WCPFC) na svém 10. výročním zasedání v roce 2013 změnila svá opatření týkající se rybolovných práv stanovením celkového počtu dní, během nichž je možno provozovat rybolov na volném moři, a úpravou uzavření oblasti týkajícího se rybolovu pomocí lovného zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD). Revize opatření týkajícího se daného druhu rybolovu vyžaduje, aby se Unie jakožto smluvní strana WCPFC rozhodla pro jednu ze dvou dostupných možností, a to buď potvrdit stávající délku období uzavření oblasti pro daný druh rybolovu, nebo snížit počet zařízení, jež jsou pro daný druh rybolovu používána. Než bude toto rozhodnutí přijato, stávající platné uzavření oblasti přijaté WCFPC by mělo být i nadále prováděno v právu Unie.
(27)
Smluvní strany Úmluvy o zachování a řízení populací tresky tmavé ve střední části Beringova moře na svém výročním zasedání v roce 2013 nezměnily opatření týkající se rybolovných práv. Tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(28)
Na svém 35. výročním zasedání v roce 2013 přijala Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) řadu rybolovných práv pro rok 2014 pro některé populace v podoblastech 1-4 oblasti úmluvy NAFO. V této souvislosti přijala NAFO postup pro zvýšení TAC mníkovce bělavého v subdivizi NAFO 3NO stanovenou pro rok 2014, pokud budou splněny některé podmínky vztahující se ke stavu této populace. Smluvní strana NAFO může oznámit výkonnému tajemníkovi NAFO, že v subdivizi NAFO 3NO zaznamenala u populace mníkovce bělavého větší odlov vztažený na jednotku než obvykle. Pokud bude v roce 2014 zvýšení TAC potvrzeno hlasováním v rámci NAFO, mělo by být provedeno do právních předpisů Unie a kvóty pro členské státy by se měly zvýšit.
(29)
Některá mezinárodní opatření, kterými se vytváří či omezují rybolovná práva Unie, jsou příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu přijímána na konci roku a vstoupí v platnost před vstupem tohoto nařízení v platnost. Je tedy nutné, aby se ustanovení, kterými se taková opatření provádí do práva Unie, používala zpětně. Zejména proto, že rybářská sezóna v oblasti úmluvy CCAMLR probíhá od 1. prosince do 30. listopadu a některá rybolovná práva nebo zákazy v oblasti úmluvy CCAMLR jsou tudíž stanoveny na období počínající dnem 1. prosince 2013, je vhodné, aby se příslušná ustanovení tohoto nařízení použila od téhož dne. Touto zpětnou působností není dotčena zásada oprávněných očekávání, jelikož členové CCAMLR mají zakázáno lovit v oblasti úmluvy CCAMLR bez oprávnění.
(30)
V souladu s prohlášením Unie určeným Bolívarovské republice Venezuele o udělení rybolovných práv ve vodách Unie rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou Bolívarovské republiky Venezuely ve výlučné ekonomické zóně při pobřeží Francouzské Guyany (18) je třeba stanovit rybolovná práva pro chňapalovité pro Venezuelu ve vodách Unie.
(31)
Za účelem zajištění jednotných podmínek udělování povolení jednotlivým členským státům řídit přidělování intenzity rybolovu na základě systému založeného na kilowattdnech by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(32)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přidělení dodatečných dní na moři za trvalé ukončení rybolovných činností a k posílení přítomnosti vědeckých pozorovatelů a pokud jde o stanovení tabulkových formátů pro shromažďování a přenos informací týkajících se převodu dní na moři mezi rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou jednoho členského státu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (19).
(33)
Aby se předešlo přerušení rybářských činností a zajistil se výdělek rybářům Unie, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2014, s výjimkou ustanovení týkajících se omezení intenzity rybolovu, která by se měla použít od 1. února 2014, a zvláštních ustanovení v určitých oblastech, která by měla mít zvláštní datum použitelnosti. Z důvodu naléhavosti by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po svém vyhlášení.
(34)
Při využívání rybolovných práv by mělo být plně dodržováno platné právo Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací.
2. Rybolovná práva uvedená v odstavci 1 zahrnují:
a)
omezení odlovu pro rok 2014 a tam, kde je to uvedeno v tomto nařízení, pro rok 2015;
b)
omezení intenzity rybolovu v období od 1. února 2014 do 31. ledna 2015;
c)
rybolovná práva pro období od 1. prosince 2013 do 30. listopadu 2014 pro některé populace v oblasti úmluvy CCAMLR;
d)
rybolovná práva na období stanovená v článku 32 pro některé populace v oblasti úmluvy IATTC pro rok 2014 a tam, kde je to uvedeno v tomto nařízení, pro rok 2015.
3. Toto nařízení rovněž stanoví prozatímní rybolovná práva pro některé rybí populace nebo skupiny rybích populací, které jsou předmětem dvoustranných dohod o rybolovu uzavřených s Norskem a Faerskými ostrovy, dokud nebudou uzavřeny konzultace o těchto ujednáních na rok 2014.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na tato plavidla:
a)
plavidla Unie;
b)
plavidla třetích zemí ve vodách Unie.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem Unie“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„plavidlem třetí země“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou třetí země a registrované ve třetí zemi;
c)
„vodami Unie“ vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k zámořským zemím a územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
d)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu;
e)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každý rok uloveno z každé populace ryb a vyloženo;
f)
„kvótou“ podíl TAC přidělený Unii nebo členskému státu;
g)
„analytickým posouzením“ kvantitativní posouzení trendů dané populace založené na údajích o biologii a využívání této populace, které má podle vědeckého přezkumu dostatečnou kvalitu, aby z něj vycházela vědecká doporučení o možnostech budoucích úlovků;
h)
„velikostí oka“ velikost oka rybářských sítí určená v souladu s nařízením Komise (ES) č. 517/2008 (20);
i)
„rejstříkem rybářského loďstva Unie“ rejstřík zřízený Komisí v souladu s čl. 24 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013;
j)
„lodním deníkem rybolovu“ lodní deník uvedený v článku 14 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 4
Rybolovné oblasti
Pro účely tohoto nařízení se příslušnými oblastmi rozumí:
a)
„oblastí ICES“ (Mezinárodní rada pro průzkum moří) zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení (ES) č. 218/2009 (21);
b)
„Skagerrakem“ zeměpisná oblast, která je na západě ohraničena linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu hranicí vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;
c)
„Kattegatem“ zeměpisná oblast vymezená na severu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu hranicí vedoucí od Hasenøre ke Gnibens Spids, od Korshage ke Spodsbjergu a od Gilbjerg Hoved ke Kullenu;
d)
„funkční jednotkou 16 podoblasti ICES VII“ zeměpisná oblast vymezená loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
-
53° 30′ s. š., 15° 00′ z. d.,
-
53° 30′ s. š., 11° 00′ z. d.,
-
51° 30′ s. š., 11° 00′ z. d.,
-
51° 30′ s. š., 13° 00′ z. d.,
-
51° 00′ s. š., 13° 00′ z. d.,
-
51° 00′ s. š., 15° 00′ z. d.,
-
53° 30′ s. š., 15° 00′ z. d.;
e)
„Cádizským zálivem“ zeměpisná oblast divize ICES IXa východně od 7° 23′ 48″ z. d.;
f)
„oblastmi CECAF“ (Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (22);
g)
„oblastí NAFO“ (Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku) zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (23);
h)
„oblastí úmluvy SEAFO“ (Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o ochraně a řízení rybolovných zdrojů v jihovýchodním Atlantiku (24);
i)
„oblastí úmluvy ICCAT“ (Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku) zeměpisná oblast vymezená v Mezinárodní úmluvě na ochranu tuňáků v Atlantiku (25);
j)
„oblastí úmluvy CCAMLR“ (Úmluva o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě) zeměpisná oblast vymezená v čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 601/2004 (26);
k)
„oblastí úmluvy IATTC“ (Meziamerická komise pro tropické tuňáky) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o posílení Meziamerické komise pro tropické tuňáky zřízené úmluvou mezi Spojenými státy americkými a Kostarickou republikou z roku 1949 (dále jen „Antigujská úmluva“) (27);
l)
„oblastí úmluvy IOTC“ (Komise pro tuňáky Indického oceánu) zeměpisná oblast vymezená v Dohodě o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu (28);
m)
„oblastí úmluvy SPRFMO“ (Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří) zeměpisná oblast na volném moři jižně od 10° s. š., severně od oblasti úmluvy CCAMLR, východně od oblasti úmluvy SIOFA vymezené v Dohodě o rybolovu v jižním Indickém oceánu (29) a západně od oblastí pod rybářskou jurisdikcí států Jižní Ameriky;
n)
„oblastí úmluvy WCPFC“ (Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o zachování a řízení vysoce stěhovavých rybích populací v západním a středním Tichém oceánu (30);
o)
„oblastí volného moře Beringova moře“ zeměpisná oblast volného moře Beringova moře vzdálená více než 200 námořních mil od základních linií, odkud se měří šířka teritoriálních vod pobřežních států Beringova moře;
p)
„oblastí překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC“ zeměpisná oblast vymezená těmito hranicemi:
-
zeměpisnou délkou 150° z. d.,
-
zeměpisnou délkou 130° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 4° j. š.,
-
zeměpisnou šířkou 50° j. š.
HLAVA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA UNIE
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 5
TAC a jejich rozdělení
1. TAC pro plavidla Unie ve vodách Unie nebo v některých vodách mimo Unii, jejich rozdělení mezi členské státy a případné podmínky funkčně spojené s užíváním těchto práv jsou stanoveny v příloze I.
2. Plavidla Unie jsou oprávněna k odlovu v mezích TAC stanovených v příloze I ve vodách podléhajících rybářské jurisdikci Faerských ostrovů, Grónska, Islandu a Norska a v rybolovné oblasti kolem ostrova Jan Mayen, a to za podmínek stanovených v článku 14 a v příloze III tohoto nařízení a v nařízení (ES) č. 1006/2008 (31) a v prováděcích předpisech k uvedenému nařízení.
3. Pro účely zvláštní podmínky stanovené v příloze IA pro populace smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie oblastí ICES IIa, IIIa a IV se použijí oblasti řízení vymezené v příloze IID.
Článek 6
TAC, které určí členské státy
1. TAC pro některé populace ryb určí dotčený členský stát. Tyto populace jsou uvedeny v příloze I.
2. TAC, které určí členský stát musí:
a)
být v souladu se zásadami a pravidly společné rybářské politiky, zejména se zásadou udržitelného využívání populací, a
b)
vést:
i)
s co největší pravděpodobností k využívání populací v souladu s maximálním udržitelným výnosem od roku 2015, jsou-li k dispozici analytická posouzení;
ii)
k využívání populací v souladu s přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu, nejsou-li analytická posouzení k dispozici nebo jsou-li neúplná.
3. Do 15. března 2014 předloží každý dotčený členský stát Komisi tyto informace:
a)
přijaté TAC;
b)
údaje shromážděné a posouzené dotčeným členským státem, z nichž přijaté TAC vycházejí;
c)
údaje o tom, jakým způsobem jsou přijaté TAC v souladu s odstavcem 2.
Článek 7
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby z populací, pro které jsou stanoveny TAC, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud:
a)
odlov byl proveden plavidly plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána; nebo
b)
odlov představuje tu část kvóty Unie, která nebyla v podobě kvót rozdělena mezi členské státy, a uvedená kvóta Unie není vyčerpána.
Článek 8
Omezení intenzity rybolovu
Od 1. února 2014 do 31. ledna 2015 se uplatňují tato omezení intenzity rybolovu:
a)
omezení stanovená v příloze IIA pro řízení některých populací tresky obecné, jazyka rodu Solea a platýse evropského v oblastech Kattegat, Skagerrak, v částech oblastí ICES IIIa, které nepatří do Skagerraku nebo Kattegatu, v podoblasti ICES IV a oblastech ICES VIa, VIIa a VIId a ve vodách Unie oblasti ICES IIa a Vb;
b)
omezení stanovená v příloze IIB na obnovu populací štikozubce obecného a humra severského v divizích ICES VIIIc a IXa, s výjimkou Cádizského zálivu;
c)
omezení stanovená v příloze IIC pro řízení populací jazyka (rodu Solea) v oblasti ICES VIIe.
Článek 9
Omezení odlovu a intenzity v hlubinném rybolovu
1. Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002 (32), kterým se zavádí požadavek na uchovávání hlubinných druhů na palubě, se použije v případě platýse černého. Odlov, uchovávání na palubě, překládka a vykládka platýse černého se řídí podmínkami danými uvedeným článkem.
2. Členské státy zajistí, aby úroveň intenzity rybolovu plavidel majících povolení k hlubinnému rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002, měřená v kilowattdnech strávených mimo přístav, nepřekročila v roce 2014 úroveň 65 % průměrné roční intenzity rybolovu vynaložené plavidly daného členského státu v roce 2003 při rybářských výjezdech s povolením k hlubinnému rybolovu nebo při výjezdech, při kterých byly odloveny hlubinné druhy uvedené v přílohách I a II daného nařízení. Tento odstavec se vztahuje pouze na rybářské výjezdy, při nichž bylo odloveno více než 100 kg hlubinných druhů jiných než stříbrnice atlantská.
Článek 10
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009;
c)
přerozdělení provedená podle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1006/2008;
d)
dodatečné vykládky podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
množství převedená v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 847/96;
f)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009;
g)
převody a výměny kvót podle článku 20 tohoto nařízení.
2. Není-li v příloze I tohoto nařízení uvedeno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení se použije na populace, na které se vztahuje analytický TAC.
Článek 11
Období zákazu rybolovu
1. V období od 1. května do 31. května 2014 je v oblasti Porcupine Bank zakázáno lovit nebo uchovávat na palubě ryby těchto druhů: treska obecná, pakambala (rodu Lepidorhombus), ďasovití, treska jednoskvrnná, treska bezvousá, štikozubec obecný, humr severský, platýs evropský, treska sajda, treska tmavá, rejnokovití, jazyk obecný, mníkovec bělolemý, mník modrý, mník mořský a ostroun obecný.
Pro účely tohoto článku zahrnuje oblast Porcupine Bank zeměpisnou oblast vymezenou loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
Bod
Zeměpisná šířka
Zeměpisná délka
1
52° 27′ s. š.
12° 19′ z. d.
2
52° 40′ s. š.
12° 30′ z. d.
3
52° 47′ s. š.
12° 39 600′ z. d.
4
52° 47′ s. š.
12° 56′ z. d.
5
52° 13,5′ s. š.
13° 53 830′ z. d.
6
51° 22′ s. š.
14° 24′ z. d.
7
51° 22′ s. š.
14° 03′ z. d.
8
52° 10′ s. š.
13° 25′ z. d.
9
52° 32′ s. š.
13° 07 500′ z. d.
10
52° 43′ s. š.
12° 55′ z. d.
11
52° 43′ s. š.
12° 43′ z. d.
12
52° 38 800′ s. š.
12° 37′ z. d.
13
52° 27′ s. š.
12° 23′ z. d.
14
52° 27′ s. š.
12° 19′ z. d.
Odchylně od prvního pododstavce se plavidlům, která mají na palubě druhy stanovené v uvedeném odstavci, povoluje průjezd oblastí Porcupine Bank v souladu s čl. 50 odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. V oblastech ICES IIa, IIIa a ICES podoblasti IV je od 1. ledna do 31. března 2014 a od 1. srpna do 31. prosince 2014 zakázán obchodní rybolov smačků rodu Ammodytes vlečnou sítí pro lov při dně, nevody a podobnými vlečnými zařízeními o velikosti ok menší než 16 mm.
Zákaz stanovený v prvním pododstavci platí i pro plavidla třetích zemí s oprávněním k rybolovu smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie oblasti ICES IV, není-li stanoveno jinak.
Článek 12
Zákazy
1. Plavidla Unie mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat tyto druhy:
a)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve všech vodách;
b)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve všech vodách, není-li stanoveno jinak v příloze IA;
c)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách Unie;
d)
soubor druhů (Dipturus cf. flossada a Dipturus cf. intermedia) zahrnovaných pod rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblastí ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
e)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, IX a X a rejnoka bílého (Raja alba) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
f)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách Unie podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII;
g)
mantu obrovskou (Manta birostris) ve všech vodách.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
Článek 13
Předávání údajů
Předkládají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje vztahující se k vykládkám objemů odlovených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Dodatečné kvóty přidělené plavidlům účastnícím se zkoušek řádně dokumentovaného rybolovu
Článek 14
Dodatečné kvóty
1. Členský stát může plavidlům plujícím pod jeho vlajkou a účastnícím se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu přidělit dodatečné kvóty pro některé populace. Tyto populace jsou uvedeny v příloze I.
2. Dodatečné kvóty uvedené v odstavci 1 nesmějí překročit celkové limity stanovené v příloze I jako procentuální podíl z kvóty přidělené danému členskému státu.
Článek 15
Podmínky pro přidělení dodatečných kvót
1. Dodatečné kvóty uvedené v odstavci 14 musí splňovat tyto podmínky:
a)
plavidlo používá televizní kamery s uzavřeným okruhem (CCTV) napojené na systém čidel (souhrnně dále jen „systém CCTV“), které zaznamenávají všechny rybolovné a zpracovatelské činnosti na palubě;
b)
dodatečné kvóty přidělené jednomu plavidlu účastnícímu se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu nepřesáhnou žádný z těchto limitů:
i)
75 % výmětů populace, které podle odhadu příslušného členského státu produkuje typ plavidla, k němuž patří plavidlo, kterému byla přidělena dodatečná kvóta;
ii)
30 % individuální kvóty plavidla před započetím účasti na zkouškách;
c)
veškeré úlovky plavidla z populace, na niž se vztahuje dodatečná kvóta, včetně ryb nedosahujících minimální velikosti při vykládce určené v příloze XII nařízení (ES) č. 850/98 (33), se započítají do individuální kvóty plavidla stanovené po přidělení jakékoli dodatečné kvóty podle článku 14;
d)
jakmile plavidlo plně využije individuální kvótu pro kteroukoli populaci, na niž se vztahuje dodatečná kvóta, musí v příslušné oblasti TAC ukončit veškerou rybolovnou činnost;
e)
u populací, pro něž lze použít tento článek, mohou členské státy povolit převody individuálních kvót či jejich částí z plavidel, jež se neúčastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, na plavidla, jež se těchto zkoušek účastní, za předpokladu, že lze prokázat, že tím nedojde ke zvýšení výmětů produkovaných plavidly, jež se neúčastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu.
2. Bez ohledu na odst. 1 písm. b) bod i) může členský stát výjimečně přidělit plavidlu plujícímu pod jeho vlajkou dodatečnou kvótu překračující 75 % výmětů populace odhadovaných u typu plavidla, k němuž patří plavidlo, kterému byla přidělena dodatečná kvóta, za těchto podmínek:
a)
míra výmětů populace odhadovaná pro příslušný druh plavidla je nižší než 10 %;
b)
zařazení tohoto typu plavidla je významné pro posouzení potenciálu systému CCTV pro kontrolní účely;
c)
není překročen celkový limit 75 % odhadovaných výmětů populace ze všech plavidel, které se účastní zkoušek.
3. Členské státy před přidělením dodatečných kvót podle článku 14 předloží Komisi tyto informace:
a)
seznam plavidel plujících pod jejich vlajkou a účastnících se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu;
b)
specifikace zařízení pro dálkové elektronické sledování umístěného na palubě těchto plavidel;
c)
kapacitu, typ a specifikace lovných zařízení používaných těmito plavidly;
d)
odhadované výměty pro každý typ plavidla, které se účastní zkoušek;
e)
množství úlovků populace, na niž se vztahuje příslušný TAC, odlovené v roce 2013 plavidly, které se účastní zkoušek.
Článek 16
Zpracovávání osobních údajů
Záznamy získané v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) se zpracovávají v souladu se směrnicí 95/46/ES do té míry, do jaké se na tyto údaje uvedená směrnice vztahuje.
Článek 17
Odejmutí dodatečných kvót
Jestliže členský stát zjistí, že plavidlo, které se účastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, neplní podmínky stanovené v článku 15, okamžitě mu odejme přidělené dodatečné kvóty a pro zbytek roku 2014 je vyloučí z další účasti na uvedených zkouškách.
Článek 18
Vědecký přezkum míry výmětů
Komise si může vyžádat od jakéhokoli členského státu, který používá tuto kapitolu, aby předložil své posouzení výmětů z jednotlivých typů plavidel k přezkumu vědeckému poradnímu orgánu, aby mohla sledovat provádění požadavků podle čl. 15 odst. 1 písm. b) bodu i). V případě neexistence posouzení, které takové výměty potvrzuje, přijme dotčený členský stát veškerá příslušná opatření, aby zajistil splnění tohoto požadavku, a informuje o nich Komisi.
KAPITOLA III
Oprávnění k rybolovu ve vodách třetích zemí
Článek 19
Oprávnění k rybolovu
1. Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla Unie provádějící rybolov ve vodách třetí země je stanoven v příloze III.
2. Pokud členský stát převede na základě čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013 kvótu jinému členskému státu („výměna“) v rybolovných oblastech vymezených v příloze III, musí být součástí převodu také odpovídající převod oprávnění k rybolovu a převod musí být oznámen Komisi. Celkový počet oprávnění k rybolovu pro každou rybolovnou oblast, který je stanoven v příloze III, však nesmí být překročen.
KAPITOLA IV
Rybolovná práva ve vodách regionálních organizací pro řízení rybolovu
Článek 20
Převody a výměny kvót
1. Pokud jsou podle pravidel regionální organizace pro řízení rybolovu povoleny převody nebo výměny kvót mezi smluvními stranami této organizace, členský stát („dotčený členský stát“) může jednat se smluvní stranou organizace a případně stanovit možný návrh zamýšleného převodu nebo výměny kvót.
2. Na základě oznámení Komisi, které provede dotčený členský stát, může Komise potvrdit návrh zamýšleného převodu nebo výměny kvót, který členský stát projednal s příslušnou smluvní stranou regionální organizace pro řízení rybolovu. Poté Komise a příslušná smluvní strana regionální organizace bez zbytečného prodlení vyjádří navzájem souhlas s tím, že budou vázány tímto převodem nebo výměnou kvót. Komise oznámí dohodnutý převod nebo výměnu kvót v souladu s pravidly dané regionální organizace pro řízení rybolovu sekretariátu této organizace.
3. Komise informuje o dohodnutém převodu nebo výměně kvót členské státy.
4. Rybolovná práva získaná od příslušné smluvní strany regionální organizace pro řízení rybolovu nebo převedená na tuto stranu v rámci převodu nebo výměny kvót se považují za kvóty přidělené dotčenému členskému státu nebo odečtené od přídělu, a to od okamžiku, kdy se převod nebo výměna kvót uskuteční v souladu s podmínkami dohody dosažené s příslušnou smluvní stranou regionální organizace nebo případně s pravidly příslušné regionální organizace. Tímto rozdělením se nemění stávající rozdělovací klíč pro účely rozdělování rybolovných práv mezi členské státy v souladu se zásadou relativní stability rybolovných činností.
Oddíl 1
Oblast úmluvy ICCAT
Článek 21
Omezení rybolovu, kapacity chovu a výkrmu tuňáka obecného
1. Počet návnadových člunů a člunů s vlečnými šňůrami Unie oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve východním Atlantiku je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 1.
2. Počet plavidel drobného pobřežního rybolovu Unie oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve Středozemním moři je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 2.
3. Počet plavidel Unie, která loví tuňáka obecného v Jaderském moři pro účely chovu a jsou oprávněna aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm, je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 3.
4. Počet a celková hrubá prostornost rybářských plavidel oprávněných lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat nebo vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři jsou omezeny podle ustanovení přílohy IV bodu 4.
5. Počet vězenců používaných ve východním Atlantiku a Středozemním moři pro lov tuňáka obecného je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 5.
6. Kapacita chovu, kapacita výkrmu tuňáka obecného a maximální vysazení uloveného volně žijícího tuňáka obecného přidělené chovům ve východním Atlantiku a Středozemním moři jsou omezeny podle ustanovení přílohy IV bodu 6.
Článek 22
Rekreační a sportovní rybolov
Členské státy udělí zvláštní kvótu pro rekreační a sportovní rybolov tuňáka obecného ze svých kvót přidělených v příloze ID.
Článek 23
Žraloci
1. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla liškouna velkookého (Alopias superciliosus) nebo části jejich upravených těl.
2. Zakazuje se provádět cílený rybolov liškounů rodu Alopias.
3. U rybolovu v oblasti úmluvy ICCAT se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla kladivounů rodu Sphyrnidae (vyjma druhu Sphyrna tiburo) nebo části jejich upravených těl.
4. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla žraloků dlouhoploutvých (Carcharhinus longimanus) nebo části jejich upravených těl.
5. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě žraloky hedvábné (Carcharhinus falciformis).
Oddíl 2
Oblast úmluvy CCAMLR
Článek 24
Zákazy a omezení rybolovu
1. Cílený rybolov druhů uvedených v příloze V části A je v oblastech a obdobích v ní uvedených zakázán.
2. Pokud jde o průzkumný rybolov, vztahují se TAC a omezení vedlejších úlovků uvedené v příloze V části B na podoblasti v ní uvedené.
Článek 25
Průzkumný rybolov
1. Pouze členské státy, které jsou členy komise CCAMLR, se mohou účastnit průzkumného rybolovu ledovek rodu Dissostichus pomocí dlouhých lovných šňůr v podoblastech FAO 88.1 a 88.2 a rovněž v divizích 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a, které v roce 2014 nepatří do oblastí vnitrostátní jurisdikce. Pokud se daný členský hodlá takového rybolovu zúčastnit, oznámí to sekretariátu CCAMLR a Komisi v souladu s článkem 7 a 7a nařízení (ES) č. 601/2004 a v každém případě nejpozději 1. června 2014.
2. Pro podoblasti FAO 88.1 a 88.2 a divize 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a jsou TAC a omezení vedlejších úlovků pro jednotlivé podoblasti a divize a jejich rozdělení mezi malé výzkumné jednotky (SSRU) v rámci jednotlivých podoblastí a divizí stanoveny v příloze V části B. Rybolov v každé SSRU se zastaví, jakmile ohlášené úlovky dosáhnou stanovených TAC, a v dané SSRU se po zbytek sezóny rybolov zakáže.
3. Rybolov se provádí v takovém zeměpisném rozsahu a v takových hloubkách, které jsou nezbytné k získání informací potřebných pro stanovení rybolovného potenciálu a k zamezení nadměrné koncentrace odlovu a intenzity rybolovu. V podoblastech FAO 88.1 a 88.2. a divizích FAO 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a je však rybolov zakázán v hloubkách menších než 550 m.
Článek 26
Lov krunýřovky krilové během rybářské sezóny 2014/2015
1. Během rybářské sezóny 2014/2015 mohou lovit krunýřovku krilovou (Euphausia superba) v oblasti úmluvy CCAMLR pouze ty členské státy, které jsou členy komise CCAMLR. Pokud členský stát hodlá lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznámí nejpozději 1. června 2014 sekretariátu CCAMLR v souladu s článkem 5a nařízení (ES) č. 601/2004 a Komisi za použití formuláře uvedeného v příloze V části C tohoto nařízení svůj úmysl lovit krunýřovku krilovou.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje informace stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004 pro všechna plavidla, kterým členský stát udělí oprávnění účastnit se lovu krunýřovky krilové.
3. Členský stát, který má v úmyslu lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznámí svůj záměr v tomto směru, pouze pokud jde o plavidla s oprávněním k rybolovu plující v době oznámení buď pod jeho vlajkou, nebo pod vlajkou jiné členské země CCAMLR, u nichž se předpokládá, že v době uskutečnění rybolovu budou plout pod vlajkou uvedeného členského státu.
4. Členským státům se umožní, aby udělily oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové jiným plavidlům než plavidlům, která byla v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku oznámena sekretariátu CCAMLR, pokud je některému oprávněnému plavidlu zabráněno účastnit se lovu z legitimních provozních důvodů nebo z důvodu vyšší moci. Za takových okolností dotyčný členský stát okamžitě uvědomí sekretariát CCAMLR a Komisi a poskytne jim:
a)
úplné údaje o předpokládaném náhradním plavidle nebo plavidlech, včetně informací stanovených v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004;
b)
úplný výčet důvodů, které vedly k nahrazení plavidla, a příslušné podpůrné dokumenty nebo odkazy.
5. Členské státy neudělí oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové žádnému plavidlu uvedenému na seznamech plavidel provozujících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov.
Oddíl 3
Oblast úmluvy IOTC
Článek 27
Omezení rybolovné kapacity plavidel lovících v oblasti úmluvy IOTC
1. Maximální počet plavidel Unie lovících tropické tuňáky v oblasti úmluvy IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornosti jsou stanoveny v příloze VI bodu 1.
2. Maximální počet plavidel Unie lovících mečouna obecného (Xiphias gladius) a tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) v oblasti úmluvy IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornosti jsou stanoveny v příloze VI bodu 2.
3. Členské státy mohou změnit přidělení plavidel mezi oběma druhy rybolovu uvedenými v odstavcích 1 a 2, pokud mohou Komisi prokázat, že tato změna nezvýší intenzitu rybolovu dotyčných populací ryb.
4. Členské státy zajistí, že tam, kde je navrhován převod kapacity na jejich loďstvo, jsou plavidla, jež se převedou, v evidenci plavidel IOTC nebo v evidenci plavidel jiných regionálních organizací pro rybolov tuňáků. Dále se nesmí převést žádné z plavidel zapsaných na seznamu plavidel, která provozují nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, vedeném kteroukoli regionální organizací pro řízení rybolovu.
5. Členské státy mohou zvýšit svou rybářskou kapacitu nad stropy uvedené v odstavcích 1 a 2 v zájmu zohlednění provádění rozvojových plánů předložených IOTC pouze v rámci omezení stanovených v těchto plánech.
Článek 28
Žraloci
1. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat či vykládat upravená těla liškounů všech druhů čeledi Alopiidae nebo části jejich upravených těl.
2. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla nebo jakoukoli část upravených těl žraloků dlouhoploutvých (Carcharhinus longimanus), kromě plavidel kratších než 24 metrů provádějících rybolov pouze ve výlučné hospodářské zóně členského státu, pod jehož vlajkou plují, a za předpokladu, že jejich úlovky jsou určeny výhradně k místní spotřebě.
3. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 a 2 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
Oddíl 4
Oblast úmluvy SPRFMO
Článek 29
Omezení kapacity pelagického rybolovu
Členské státy, které v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 aktivně prováděly pelagický rybolov, omezí v roce 2014 v této oblasti celkovou úroveň hrubé prostornosti plavidel plujících pod jejich vlajkou a lovících pelagické populace na celkovou úroveň 78 600 hrubé prostornosti.
Článek 30
TAC pelagického rybolovu
1. Pouze členské státy, které aktivně prováděly pelagický rybolov v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 ve smyslu článku 29, mohou v této oblasti lovit pelagické populace v souladu s TAC stanovenými v příloze IJ.
2. Rybolovná práva stanovená v příloze IJ mohou být využita pouze pod podmínkou, že členské státy zašlou Komisi seznam plavidel aktivně provozujících rybolov nebo podílejících se na překládkách v oblasti úmluvy, záznamy ze systémů sledování pravidel, měsíční hlášení o úlovcích, a pokud jsou tyto údaje k dispozici, i údaje o zastávkách v přístavech, a to nejpozději pátý den následujícího měsíce, aby je Komise mohla dále předat sekretariátu SPRFMO.
Článek 31
Rybolov při dně
Členské státy, které mají záznam o intenzitě rybolovu nebo odlovu při dně v oblasti úmluvy SPRFMO v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006, omezí svou intenzitu rybolovu nebo odlov:
a)
na průměrnou úroveň úlovků nebo parametrů intenzity za toto období a
b)
pouze na takové části oblasti úmluvy SPRFMO, kde probíhal rybolov při dně v kterékoli z předcházejících rybářských sezón.
Oddíl 5
Oblast úmluvy IATTC
Článek 32
Rybolov pomocí košelkových nevodů
1. Lov tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares), tuňáka velkookého (Thunnus obesus) a tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) pomocí plavidel s košelkovými nevody se zakazuje:
a)
od 29. července do 28. září 2014, nebo od 18. listopadu 2014 do 18. ledna 2015 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
tichomořským pobřežím Ameriky,
-
zeměpisnou délkou 150° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 40° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 40° j. š.;
b)
od 29. září do 29. října 2014 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
zeměpisnou délkou 96° z. d.,
-
zeměpisnou délkou 110° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 4° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 3° j. š.
2. Dotčené členské státy oznámí Komisi před 1. dubnem 2014, pro které období zákazu uvedené v odstavci 1 se rozhodly. Během vymezeného období musí všechna plavidla dotčených členských států lovící s košelkovými nevody v oblastech stanovených v odstavci 1 tento druh rybolovu ukončit.
3. Plavidla s košelkovými nevody lovící tuňáky v oblasti úmluvy IATTC uchovávají na palubě a následně vykládají nebo překládají všechny ulovené tuňáky žlutoploutvé, velkooké a pruhované.
4. Odstavec 3 se nepoužije v těchto případech:
a)
pokud jsou ryby shledány jako nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
b)
během posledního výjezdu, pokud není na plavidle dostatečný prostor pro uložení všech tuňáků ulovených při tomto výjezdu.
5. Je zakázáno lovit žraloka dlouhoploutvého (Carcharhinus longimanus) v oblasti úmluvy IATTC a uchovávat na palubě, překládat, skladovat, nabízet k prodeji, prodávat nebo vykládat upravená těla nebo části upravených těl žraloka dlouhoploutvého odloveného v této oblasti.
6. Při náhodném ulovení nesmí být druh uvedený v odstavci 5 poraněn. Provozovatelé plavidel jedince neprodleně vypustí a zároveň:
a)
zaznamenají počet vypuštěných jedinců s uvedením stavu (uhynulý nebo živý);
b)
zašlou údaje určené v písmeni a) členskému státu, jehož jsou státními příslušníky. Členské státy předají tyto údaje Komisi do 31. ledna 2014.
Oddíl 6
Oblast úmluvy SEAFO
Článek 33
Zákaz lovu hlubinných druhů žraloků
V oblasti úmluvy SEAFO se zakazuje cílený rybolov níže uvedených hlubinných žraloků:
-
rejnokovitých (Rajidae),
-
ostrouna obecného (Squalus acanthias),
-
světlouna Bigelowova (Etmopterus bigelowi),
-
světlouna krátkoocasého (Etmopterus brachyurus),
-
světlouna velkého (Etmopterus princeps),
-
světlouna malého (Etmopterus pusillus),
-
máčky přízračné (Apristurus manis),
-
světlouna šupinkatého (Scymnodon squamulosus),
-
hlubinných žraloků nadřádu Selachimorpha.
Oddíl 7
Oblast úmluvy WCPFC
Článek 34
Podmínky pro rybolov tuňáka velkookého, tuňáka žlutoploutvého, tuňáka pruhovaného a tuňáka křídlatého
1. Členské státy zajistí, aby počet dnů rybolovu přidělený plavidlům s košelkovými nevody provozujícím rybolov tuňáka velkookého (Thunnus obesus), tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares) a tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) v části oblasti úmluvy WCPFC nalézající se na volném moři mezi 20° s. š. a 20° j. š. nepřekročil 403 dnů.
2. Plavidla Unie nesmí v oblasti úmluvy WCPFC položené jižně od 20° j. š. lovit tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga).
Článek 35
Oblast uzavřená pro rybolov pomocí lovného zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD)
1. V části oblasti úmluvy WCPFC nalézající se mezi 20° s. š. a 20° j. š. se zakazují rybolovné činnosti plavidel s košelkovými nevody používajících lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) od 1. července 2014 00:00 hodin do 31. října 2014 24:00 hodin. Během tohoto období se může plavidlo s košelkovými nevody účastnit rybolovných činností v této části oblasti úmluvy WCPFC pouze v případě, že má na palubě pozorovatele, který monitoruje, že dané plavidlo nikdy:
a)
nepoužilo ani neobsluhovalo FAD nebo související elektronické zařízení;
b)
neprovádělo rybolov za použití FAD v hejnech ryb.
2. Všechna plavidla s košelkovými nevody provozující rybolov v části oblasti úmluvy WCPFS uvedené v odstavci 1 uchovávají na palubě a vykládají nebo překládají všechny ulovené tuňáky velkooké, žlutoploutvé a pruhované.
3. Odstavec 2 se nepoužije v těchto případech:
a)
během posledního výjezdu, pokud dotyčnému plavidlu nezbývá dostatek místa pro uskladnění všech ryb;
b)
pokud jsou ryby nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
c)
pokud nastane závažná porucha mrazicího zařízení.
Článek 36
Oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC
1. Plavidla uvedená výhradně v rejstříku vedeném komisí WCPFC použijí při rybolovu v oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC ve smyslu čl. 4 písm. p) opatření stanovená v článcích 34 až 37.
2. Plavidla uvedená jak v rejstříku komise WCPFC, tak v rejstříku komise IATTC a plavidla uvedená výhradně v rejstříku IATTC použijí při rybolovu v oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC ve smyslu čl. 4 písm. p) opatření stanovená v čl. 32 odst. 1 písm. a) a v čl. 32 odst. 2 až 6.
Článek 37
Omezení počtu plavidel Unie oprávněných lovit mečouna obecného
Maximální počet plavidel Unie oprávněných lovit mečouna obecného (Xiphias gladius) v oblastech jižně od 20° j. š. oblasti úmluvy WCPFC je stanoven v příloze VII.
Oddíl 8
Beringovo moře
Článek 38
Zákaz rybolovu v oblasti volného moře Beringova moře
Rybolov tresky pestré (Theragra chalcogramma) v oblasti volného moře Beringova moře se zakazuje.
HLAVA III
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA TŘETÍCH ZEMÍ VE VODÁCH UNIE
Článek 39
TAC
Rybářská plavidla plující pod vlajkou Norska a rybářská plavidla registrovaná na Faerských ostrovech jsou oprávněna lovit ve vodách Unie v rámci TAC stanovených v příloze I tohoto nařízení a za podmínek stanovených v tomto nařízení a v kapitole III nařízení (ES) č. 1006/2008.
Článek 40
Oprávnění k rybolovu
1. Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla třetích zemí provádějící rybolov ve vodách Unie je stanoven v příloze VIII.
2. Ryby populací, pro něž byly stanoveny TAC, smějí být uchovávány na palubě nebo vykládány pouze tehdy, pokud odlov provedla plavidla třetí země, jež má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 41
Zákazy
1. Plavidla třetích zemí mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat tyto druhy:
a)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve vodách Unie;
b)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách Unie;
c)
soubor druhů (Dipturus cf. flossada a Dipturus cf. intermedia) zahrnovaných pod rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblastí ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
d)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, IX a X a rejnoka bílého (Raja alba) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
e)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve vodách Unie;
f)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách Unie podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII;
g)
mantu obrovskou (Manta birostris) ve vodách Unie.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a akvakulturu zřízený nařízením (EU) č. 1380/2013. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 43
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Článek 8 se však použije ode dne 1. února 2014.
Ustanovení článků 24, 25 a 26 a příloh IE a V týkající se rybolovných práv stanovených pro oblast úmluvy CCAMLR se použijí od dat v nich uvedených.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. ledna 2014.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 43/2014,
20. jaanuar 2014,
millega määratakse 2014. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) aruandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või kalapüügi puhul oleks tagatud kõigide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EL) nr 1380/2013 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
(4)
Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal, arvestada tuleks bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte ning samal ajal tagada eri kalandussektorite õiglane kohtlemine, pidades ka silmas arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega.
(5)
Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega peaks uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari, La Manche’i lääneosa merikeele, Põhjamere lesta- ja merikeelevaru, Šotimaast läände jäävate vete heeringavaru, Kattegati, Šotimaa lääneranniku vete, Iiri mere, Põhjamere, Skagerraki ja La Manche’i idaosa tursavaru ning Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni varude lubatud kogupüük olema kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides: nõukogu määrused (EÜ) nr 2166/2005, (2) (EÜ) nr 509/2007, (3) (EÜ) nr 676/2007, (4) (EÜ) nr 1300/2008, (5) (EÜ) nr 1342/2008 (6) (tursavarude majandamiskava) ja (EÜ) nr 302/2009 (7).
Põhjapoolsete merluusivarude (nõukogu määrus (EÜ) nr 811/2004 (8)) ning Biskaia lahe merikeele (nõukogu määrus (EÜ) nr 388/2006 (9)) puhul on saavutatud asjaomaste taastamis- ja majandamiskavade miinimumeesmärgid ning seepärast on asjakohane järgida esitatud teadusnõuannet, mille kohaselt olenevalt asjaolust kas saavutada või säilitada lubatud kogupüük maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel.
(6)
Selliste kalavarude puhul, mille kohta ei ole piisavalt usaldusväärseid andmeid kalavaru suuruse hindamiseks, tuleks majandamismeetmete ja lubatud kogupüügi määramisel järgida kalavarude majandamise suhtes määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 8 määratletud ettevaatusprintsiipi, võttes samal ajal arvesse kalavarule omaseid tegureid, eelkõige kättesaadavat teavet kalavaru olukorra muutumise ning segapüügiga seotud aspektide kohta.
(7)
Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96 (10) artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata, milliste kalavarude puhul kehtivad kõnealuses artiklis kindlaks määratud meetmed.
(8)
Kui teatava kalavaru lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 õigus kõnealuse lubatud kogupüügi mahu määramiseks. Tuleks kehtestada sätted, mis tagavad, et lubatud kogupüügi mahtu kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju.
(9)
2014. aasta püügikoormuse ülemmäärad on vaja kehtestada kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 676/2007 artikliga 9, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12 ning määruse (EÜ) nr 302/2009 artiklitega 5 ja 9, võttes samas arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 754/2009 (11).
(10)
Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) uusimate teadusnõuannete põhjal ning kooskõlas Kirde-Atlandi kalanduskonventsiooni (NEAFC) raames võetud rahvusvaheliste kohustustega on vaja piirata teatavate süvamereliikide püügi koormust.
(11)
Teatavate liikide, näiteks mõnede hailiikide säilimist võib ohustada isegi piiratud püük. Seepärast tuleks selliste liikide püügi võimalus täielikult kõrvaldada ja nende liikide püük üldiselt keelata.
(12)
Käesolevas määruses sätestatud ning liidu laevadele eraldatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (12) eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid peavad kasutama käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta komisjonile andmete saatmisel.
(13)
Teatava lubatud kogupüügi puhul võib liikmesriik anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele täiendava püügiosa. Kõnealuste katsetuste eesmärk on testida saagi-/kvoodisüsteemi, st süsteemi, mille kohaselt tuleks kogu saak lossida ja see peaks kvoodi all arvesse minema, et vältida tagasiheidet ning sellega kaasnevat kasutamiskõlbliku kalavaru raiskamist. Kalade kontrollimatu vette tagasi heitmine ohustab kalavarude kui avaliku hüve pikaajalist jätkusuutlikust ning seega ühise kalanduspoliitika eesmärke. Seevastu saagi-/kvoodisüsteemid õhutavad kalureid selektiivsemalt püüdma. Tagasiheite tõhusaks reguleerimiseks peaks täielikult dokumenteeritud kalapüük hõlmama pigem iga toimingut merel kui lossimist sadamas. Seepärast peaksid liikmesriikide tingimused täiendava kvoodi eraldamiseks sisaldama kohustust tagada andurite süsteemiga ühendatud valvekaamerate (edaspidi „CCTV-süsteem”) kasutamine. See peaks võimaldama täpselt salvestada kõiki pardal hoitava ja vette tagasi heidetud saagi osi. Pardal reaalajas töötavatel vaatlejatel põhinev süsteem oleks vähem tõhus, kulukam ja ebausaldusväärsem. Sellest tulenevalt on CCTV-süsteemi kasutamine selliste süsteemide eeltingimus, mille abil vähendatakse tagasiheidet (nt täielikult dokumenteeritud kalapüük). Sellise süsteemi kasutamine peaks tagama Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (13) nõuete täitmise.
(14)
Selleks et tagada, et täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes oleks võimalik tõhusalt hinnata püügikvoodisüsteeme, et kontrollida asjaomaste kalavarude absoluutset kalastussuremust, tuleb kõik selliste katsetuste käigus püütud kalad, sealhulgas lossitavast alammõõdust väiksemad kalad, arvestada maha katsetustes osalevale laevale eraldatud kogu püügiosast ning püügitoimingud lõpetada, kui kõnealune laev on vastava kogupüügiosa täielikult ära kasutanud. Samuti on asjakohane lubada püügiosade ülekandmist täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade ja sellistes katsetustest mitteosalevate laevade vahel ainult juhul, kui on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
(15)
STECF andis 2013. aasta novembris positiivse hinnangu pelaagiliste liikide piirkondliku nõuandekomisjoni (PELRAC) esitatud ICESi VIaS, VIIb ja VIIc püügipiirkonna heeringavaru taastamise majandamiskavale. Selle heeringavaru jaotus kattub põhjapoolse naabervaruga segunemispiirkonnas, mis paikneb 56° N ja 57° 30′ N vahel ICESi VIa püügipiirkonnas. Selleks et tagada kõnealuse kahe varu õige hindamine nende kaitsestaatuse seisukohast ning kontrollida nende kummagi puhul esinevat kalastussuremust, on vaja välistada kogu segunemispiirkonnas püütud saak.
(16)
ICESi nõuande kohaselt on asjakohane säilitada ICESi IIa ja IIIa rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes tobiapüügi reguleerimise süsteem ja see läbi vaadata. Kuna ICESi teaduslikud nõuanded peaksid kättesaadavaks saama alles 2014. aasta veebruaris, on asjakohane kehtestada nõuannete avaldamiseni lubatud kogupüük ja kvoodid nulltasemel.
(17)
Kuna puuduvad teaduslikud tõendid selle kohta, et süsika lubatud kogupüügi piirkonnad vastavad konkreetsetele bioloogilistele varudele ja et selle liigi levik on ühtlane alates Briti saartest põhjas kuni Ibeeria poolsaareni lõunas, on püügivõimaluste täieliku ärakasutamise tagamiseks asjakohane lubada paindlikkust teatavate lubatud kogupüügi piirkondade vahel. Samuti on asjakohane lubada mõningate majandamispiirkondade vahel suuremat paindlikkust teatavate kalavarude puhul, mille levik hõlmab mitut majandamispiirkonda ja samu bioloogilisi varusid.
(18)
Liit on Norra, (14) Fääri saarte (15) ja Islandiga (16) sõlmitud kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ette nähtud korras pidanud kõnealuste partneritega konsultatsioone kalapüügiõiguste üle. Norra ja Fääri saartega peetavad konsultatsioonid 2014. aasta kokkulepete üle on veel pooleli. Selleks, et vältida liidu püügitegevuse katkemist ning samas võimaldada vajalikku paindlikkust kõnealuste kokkulepete sõlmimiseks 2014. aasta alguses, on asjakohane kehtestada nende kokkulepete sisuks olevate varude suhtes ajutised püügivõimalused. 2014. aasta kalapüügikokkuleppe suhtes Islandiga peetavaid konsultatsioone ei ole olnud võimalik lõpule viia. Kalandusalaseid suhteid Gröönimaaga käsitlevas lepingus ja protokollis sätestatud korra kohaselt (17) on ühiskomitee kehtestanud liidule 2014. aastaks konkreetsed püügivõimalused Gröönimaa vetes.
(19)
Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT) otsustas 2013. aastal oma aastakoosolekul pikendada ühe aasta võrra hariliku tuuni lubatud kogupüüki ja kvoote ning kinnitas Põhja-Atlandi mõõkkala, Lõuna-Atlandi mõõkkala ja Põhja-Atlandi pikkuim-tuuni lubatud kogupüügi ja kvoodid ajavahemikuks 2014-2016 praegusel tasemel. Sellest tulenevalt jääb liidu kvoot nimetatud kalavarude püügiks 2013. aastaga samale tasemele. Kuigi ka Lõuna-Atlandi pikkuim-tuuni lubatud kogupüük jäeti ajavahemikuks 2014-2016 praegusele tasemele, vähendati veidi lepinguosaliste, sealhulgas liidu individuaalseid kvoote, et anda kvoot ühele teisele lepinguosalisele. Kõiki neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(20)
Vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemisele Euroopa Liiduga 2013. aasta juulis lisatakse käesolevasse määrusesse sätted Horvaatia kalapüügivõimaluste kohta.
(21)
Antarktika vete elusressursside kaitse komisjoni (CCAMLR) osalisriigid võtsid 2013. aasta aastakoosolekul vastu siht- ja kaaspüügiliikide püügi piirnormid. Neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(22)
India Ookeani Tuunikomisjon (IOTC) võttis 2013. aasta koosolekul vastu resolutsiooni, mille eesmärk on kaitsta pikkuim-hallhaisid ning mida kohaldatakse selliste kalalaevade suhtes, mis on kantud IOTC poolt lubatud laevade registrisse; kõnealuse resolutsiooniga keelatakse ajutise katsemeetmena pikkuim-hallhaide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine, lossimine või ladustamine. Selle resolutsiooniga nähakse ette erand rannalähedase püügiga tegelevatele kalalaevadele, kes püüavad kala ainult selle liikmesriigi majandusvööndis, kelle lipu all nad sõidavad.
(23)
Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO) teine aastakoosolek toimub 27.-31. jaanuaril 2014. Kuni nimetatud aastakoosoleku toimumiseni on asjakohane kohaldada ajutiselt praegusi meetmeid ning kehtestada stauriidi lubatud kogupüük SPRFMO konventsiooni piirkonnas ajutiselt 2013. aastaga samal tasemel.
(24)
Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) võttis 2013. aastal peetud 84. aastakoosolekul vastu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni kaitse meetmed. Ühtlasi jättis IATTC jõusse resolutsiooni pikkuim-hallhaide kaitse kohta. Neid meetmeid tuleks jätkuvalt rakendada liidu õiguses.
(25)
Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon (SEAFO) võttis 2013. aasta aastakoosolekul vastu soovituse patagoonia kihvkala ja süvamere punakrabi uue kahte aastat hõlmava lubatud kogupüügi kohta 2014. ja 2015. aastal ning jättis jõusse oranži karekala ja limapea 2013. ja 2014. aasta lubatud kogupüügi, mis lepiti kokku organisatsiooni 2012. aasta aastakoosolekul. SEAFO poolt vastu võetud praegu kohaldatavaid kalapüügivõimaluste eraldamist käsitlevaid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(26)
Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon (WCPFC) muutis 2013. aastal peetud 10. aastakoosolekul kalapüügivõimalusi käsitlevaid meetmeid, kehtestades avamerepüügi päevade koguarvu ja kohandades peibutuspüügivahenditega püügi keeldu. Peibutuspüügivahenditega püüki käsitleva meetme muudatuse kohaselt peab liit WCPFC lepinguosalisena valima ühe kahest olemasolevast võimalusest: kas kinnitada praegu kehtiv peibutuspüügivahenditega püügi keeluaeg või vähendada peibutuspüügivahendite arvu. Sellise otsuse tegemiseni tuleks jätkata WCPFC poolt vastu võetud praegu kehtivate piirangute rakendamist liidu õiguses.
(27)
Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsiooni osalisriigid ei muutnud oma 2013. aasta aastakoosolekul püügivõimalusi käsitlevaid meetmeid. Neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(28)
Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon (NAFO) võttis 2013. aastal peetud 35. aastakoosolekul vastu mitu otsust 2014. aasta kalapüügivõimaluste kohta seoses teatavate kalavarudega NAFO konventsiooniala alapiirkondades 1-4. Sellega seoses võttis NAFO vastu menetluse valge ameerikalutsu lubatud kogupüügi suurendamiseks 2014. aastal NAFO alarajoonis 3NO, kui on täidetud kõnealuse kalavaru olukorraga seotud teatavad tingimused. NAFO lepinguosaline võib teavitada NAFO peasekretäri sellest, et NAFO alarajoonis 3NO on täheldatud valge ameerikalutsu varu tavapärasest suuremat saaki püügiühiku kohta. Kui NAFO hääletab lubatud kogupüügi suurendamise poolt 2014. aastal, tuleks see rakendada liidu õiguses ja suurendada asjaomaste liikmesriikide kvoote.
(29)
Asjaomased piirkondlikud kalandusorganisatsioonid võtavad teatavad rahvusvahelised meetmed, millega luuakse või piiratakse liidu kalapüügivõimalusi, vastu aasta lõpus ja neid hakatakse kohaldama enne käesoleva määruse jõustumist. Seepärast on vaja sätestada, et sätteid, millega neid meetmeid rakendatakse liidu õiguses, kohaldatakse tagasiulatuvalt. Kuna püügihooaeg CCAMLRi konventsiooni alas kestab 1. detsembrist kuni 30. novembrini ning teatavad kalapüügivõimalused või -keelud CCAMLRi konventsiooni alas kehtestatakse seepärast samuti ajavahemikuks, mis algab 1. detsembril 2013, on asjakohane kohaldada käesoleva määruse asjaomaseid sätteid alates nimetatud kuupäevast. Selline tagasiulatuv kohaldamine ei piira õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna CCAMLRi liikmetel ei ole lubatud CCAMLRi konventsiooni alas kala ilma loata püüda.
(30)
Vastavalt liidu avaldusele, mis käsitleb liidu vetes kalapüügivõimaluste andmist Venezuela Bolívari Vabariigi lipu all sõitvatele kalalaevadele Prantsuse Guajaana rannikulähedases majandusvööndis (EEZ), (18) on vaja määrata kindlaks Venezuela Bolívari Vabariigile liidu vetes riffahvena püügiks eraldatavad võimalused.
(31)
Selleks et tagada ühetaolised tingimused konkreetsele liikmesriigile loa andmisel tema kalalaevade püügikoormuse haldamiseks kilovatt-päevade süsteemi alusel, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(32)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses täiendavate merepäevade andmisega püügitegevuse alalise lõpetamise tõttu ning seoses tõhustatud teadusliku vaatlemiskavaga, samuti seoses liikmesriikide lipu all sõitvate laevade vahelist merepäevade ülekandmist käsitleva teabe kogumiseks ja edastamiseks vajalike tabelivormide kehtestamisega. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas määrusega (EL) nr 182/2011 (19).
(33)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014, välja arvatud püügikoormuse piirangute sätted, mida tuleks kohaldada alates 1. veebruarist 2014, ning teatavaid piirkondi käsitlevad erisätted, mida tuleks kohaldada alates konkreetsest kohaldamiskuupäevast. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist.
(34)
Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas liidus kohaldatava õigusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
1. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks kalapüügivõimalused liidu vetes ning liidu laevade kalapüügivõimalused teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügiks teatavates vetes väljaspool liitu.
2. Lõikes 1 osutatud kalapüügivõimalused hõlmavad järgmist:
a)
2014. aasta püügi piirnormid ning, kui käesolevas määruses on nii sätestatud, 2015. aasta püügi piirnormid;
b)
püügikoormuspiirangud ajavahemikul 1. veebruar 2014 - 31. jaanuar 2015;
c)
teatavate kalavarude püügi võimalused CCAMLRi konventsiooni alas ajavahemikul 1. detsember 2013 - 30. november 2014;
d)
teatavate kalavarude püügi võimalused IATTC konventsiooni alas artiklis 32 sätestatud ajavahemikes 2014. aastal ning, kui käesolevas määruses on nii sätestatud, 2015. aastal.
3. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks ka teatavate kalavarude ja kalavarurühmade ajutised püügivõimalused vastavalt Norra ja Fääri saartega sõlmitavatele kahepoolsetele kalanduskokkulepetele kuni 2014. aasta püügikorra suhtes konsultatsioonide lõpetamiseni.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste laevade suhtes:
a)
liidu laevad ning
b)
liidu vetes tegutsevad kolmandate riikide laevad.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „liidu laev”- liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;
b) „kolmanda riigi laev”- kolmanda riigi lipu all sõitev ja kolmandas riigis registreeritud kalalaev;
c) „liidu veed”- liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud aluslepingu II lisas loetletud ülemeremaade ja -territooriumidega külgnevad veed;
d) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänse õiguse või jurisdiktsiooni alla;
e) „lubatud kogupüük” (TAC)- igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatud kogus;
f) „kvoot”- liidule või liikmesriigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
g) „analüütiline hinnang”- asjaomase kalavaru olukorra muutumise kvantitatiivne hindamine, mis põhineb kalavaru bioloogia ja kasutuse andmetel, mis teadusliku läbivaatamise käigus hinnati kvaliteedilt piisavaks, et anda teadusnõuandeid tulevaste püügivõimaluste kohta;
h) „võrgusilma suurus”- kalavõrgu silmasuurus, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 517/2008 (20);
i) „liidu kalalaevade register”- kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 24 lõikega 3 komisjonis loodud register;
j) „kalapüügipäevik”- määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud päevik.
Artikkel 4
Püügipiirkonnad
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a)
„ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad” - määruse (EÜ) nr 218/2009 (21) III lisas määratletud geograafilised alad;
b)
„Skagerrak” - geograafiline ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;
c)
„Kattegat” - geograafiline ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;
d)
„ICESi VII alapiirkonna funktsionaalne üksus 16” - geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
53° 30′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 15° 00′ W;
e)
„Cádizi laht” - ICESi IXa rajooni geograafiline ala, mis jääb ida poole koordinaadist 7°23′48″ W;
f)
CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee) püügipiirkonnad on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2009 (22) II lisas määratletud geograafilised alad;
g)
Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) püügipiirkonnad on määruse (EÜ) nr 217/2009 (23) III lisas määratletud geograafilised piirkonnad;
h)
„SEAFO (Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala” - Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis (24) määratletud geograafiline ala;
i)
„ICCATi (Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon) konventsiooni ala” - rahvusvahelises Atlandi tuunikala kaitse konventsioonis (25) määratletud geograafiline ala;
j)
„CCAMLRi (Antarktika vete elusressursside kaitse komisjon) konventsiooni ala” - määruse (EÜ) nr 601/2004 (26) artikli 2 punktis a määratletud geograafiline ala;
k)
„IATTC (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) konventsiooni ala” - Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga (27) moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsioonis („Antigua konventsioon”) määratletud geograafiline ala;
l)
„IOTC (India Ookeani Tuunikomisjon) konventsiooni ala” - India Ookeani Tuunikomisjoni moodustamise lepingus (28) määratletud geograafiline ala;
m)
„SPRFMO (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala” - 10° põhjalaiusest lõuna poole jääv avamerepiirkond SIOFA konventsiooni alast ida pool, nagu on määratletud India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppes, (29) ning avamerepiirkond Lõuna-Ameerika riikide kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest piirkondadest lääne pool;
n)
„WCPFC (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon) konventsiooni ala” - Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis (30) määratletud geograafiline ala;
o)
„Beringi mere avameri” - Beringi mere avamere piirkonna geograafiline ala, mis on kaugemal kui 200 meremiili lähtejoontest, millest mõõdetakse Beringi mere rannikuäärsete riikide territoriaalmere laiust;
p)
„IATTC ja WCPFC vaheline kattuv piirkond” - järgmiste koordinaatidega määratletud geograafiline ala:
-
150° läänepikkust,
-
130° läänepikkust,
-
4° lõunalaiust,
-
50° lõunalaiust.
II JAOTIS
LIIDU LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 5
Lubatud kogupüük ja selle jaotamine
1. Liidu laevadele liidu vetes ja teatavates vetes väljaspool liitu lubatud kogupüügi mahud, kõnealuste mahtude jaotus liikmesriikide vahel ning asjakohasel juhul nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
2. Liidu laevadel on lubatud kala püüda I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires vastavalt käesoleva määruse artiklis 14 ja III lisas ning nõukogu määruses (EÜ) nr 1006/2008 (31) ja selle rakendussätetes sätestatud tingimustele vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse püügipiirkonda.
3. IA lisas sätestatud eritingimuse kohaldamisel tobiavarude suhtes ICESi IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna liidu vetes kohaldatakse IID lisas määratletud majandamispiirkondi.
Artikkel 6
Liikmesriikide kindlaks määratav lubatud kogupüük
1. Teatavate kalavarude lubatud kogupüügi määrab kindlaks asjaomane liikmesriik. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Liikmesriik määrab lubatud kogupüügi järgmiselt:
a)
see on kooskõlas ühise kalanduspoliitika põhimõtete ja eeskirjadega, eelkõige varude säästva kasutamise põhimõttega, ning
b)
selle tulemusena:
i)
analüütilise hinnangu olemasolu korral kasutatakse varusid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel aastal 2015 ja edaspidi, võimalikult suure tõenäosusega;
ii)
kui analüütiline hinnang puudub või see ei ole täielik, kasutatakse varusid vastavalt kalavarude majandamise suhtes kohaldatavale ettevaatuspõhimõttele.
3. Kõik asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile 15. märtsiks 2014 järgmise teabe:
a)
vastuvõetud lubatud kogupüük;
b)
asjaomase liikmesriigi kogutud ja hinnatud andmed, millel vastuvõetud lubatud kogupüük põhineb;
c)
üksikasjalik teave selle kohta, kuidas vastuvõetud lubatud kogupüük vastab lõikele 2.
Artikkel 7
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult järgmistel juhtudel:
a)
saagi on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud, või
b)
saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud ja kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 8
Püügikoormuspiirangud
Alates 1. veebruarist 2014 kuni 31. jaanuarini 2015 kohaldatakse järgmisi püügikoormuse reguleerimise meetmeid:
a)
IIA lisa kohaldatakse teatavate tursa-, lesta- ja merikeelevarude majandamiseks Kattegatis, Skagerrakis, ICESi IIIa rajooni selle osas, mida Skagerrak ja Kattegat ei hõlma, ning ICESi IV alapiirkonnas, ICESi VIa, VIIa ja VIId rajoonis ning ICESi IIa ja Vb rajoonis liidu vetes;
b)
IIB lisa kohaldatakse euroopa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks ICESi VIIIc ja IXa rajoonis, välja arvatud Cádizi laht;
c)
IIC lisa kohaldatakse merikeelevarude majandamiseks ICESi VIIe rajoonis.
Artikkel 9
Süvamerepüügi piirnormid ja koormuspiirangud
1. Süvalesta suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2347/2002 (32) (millega kehtestatakse süvamerepüügiloa omamise nõue) artikli 3 lõiget 1. Süvalesta püügi, pardal hoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud tingimusi.
2. Liikmesriigid tagavad, et 2014. aastal ei ületa määruse (EÜ) nr 2347/2002 artikli 3 lõikes 1 osutatud süvamerepüügiluba omavate laevade püügikoormus (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 65 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal püügireisidel, mille jaoks neil oli süvamerepüügiluba või mille jooksul püüti kõnealuse määruse I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende püügireiside suhtes, kus püüti üle 100 kg süvamereliike, välja arvatud põhja-atlandi hõbekala.
Artikkel 10
Kalapüügivõimaluste jaotamise erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamist;
c)
määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
e)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste peatamist;
f)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi;
g)
käesoleva määruse artikli 20 kohast kvootide ülekandmist ega vahetamist.
2. Kui käesoleva määruse I lisaga ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki.
Artikkel 11
Püügikeeluaeg
1. Porcupine’i madalal on 1. maist kuni 31. maini 2014 keelatud püüda või pardal hoida järgmisi liike: tursk, megrimid, merikuratlased, kilttursk, merlang, euroopa merluus, norra salehomaar, atlandi merilest, pollak, põhjaatlandi süsikas, railased, harilik merikeel, meriluts, sinine molva, harilik molva ja harilik ogahai.
Käesoleva lõike kohaldamisel hõlmab Porcupine’i madal geograafilist ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
Punkt
Laiuskraad
Pikkuskraad
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
Erandina esimesest lõigust lubatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõigetele 3, 4 ja 5 hoida Porcupine’i madalalt läbisõidu korral pardal kõnealuses lõikes osutatud liike.
2. ICESi IIa ja IIIa rajoonis ja IV alarajoonis on kutseline tobiapüük põhjatraali, -nooda või samalaadsete püügivahenditega, mille silmasuurus on alla 16 mm, keelatud alates 1. jaanuarist kuni 31. märtsini 2014 ja alates 1. augustist kuni 31. detsembrini 2014.
Esimeses lõigus sätestatud keeldu kohaldatakse ka kolmandate riikide selliste laevade suhtes, millel on lubatud püüda tobiat ICESi IV alarajooni liidu vetes, kui ei ole sätestatud teisiti.
Artikkel 12
Keelud
1. Liidu laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) kõikides vetes;
b)
harilik heeringahai (Lamna nasus) kõikides vetes, välja arvatud juhul, kui IA lisaga on ette nähtud teisiti;
c)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes;
d)
sileda tiibrai (Dipturus batis) kompleks (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI, IX ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
f)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
g)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) kõikides vetes.
2. Kui lõikes 1 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
Artikkel 13
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid edastavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmed püütud koguste lossimise kohta, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarukoode.
II PEATÜKK
Täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade täiendav püügiosa
Artikkel 14
Täiendav püügiosa
1. Liikmesriik võib anda oma lipu all sõitvatele laevadele, mis osalevad täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes, täiendava püügiosa teatavate kalavarude püügiks. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Lõikes 1 osutatud täiendav püügiosa ei ületa I lisas sätestatud üldist piirnormi protsendina kõnealusele liikmesriigile eraldatud kvoodist.
Artikkel 15
Täiendava püügiosa andmise tingimused
1. Artiklis 14 osutatud täiendav püügiosa vastab järgmistele tingimustele:
a)
laeval kasutatakse andurite süsteemiga ühendatud valvekaameraid (CCTV) (koos „CCTV-süsteem”), mis salvestavad kõik püügi- ja töötlemistoimingud laeva pardal;
b)
täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevale üksikule laevale antud täiendav püügiosa ei ületa järgmisi piirnorme:
i)
75 % asjaomase liikmesriigi hinnangul vette tagasi heidetud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev;
ii)
30 % laevale enne katsetustes osalemist antud individuaalsest püügiosast;
c)
kogu täiendava püügiosa alusel kõnealuse laeva püütud saaki, sealhulgas nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 (33) XII lisa kohaseid lossitavaid alammõõtu kalu, võetakse arvesse laevale antud individuaalses püügiosas, mis tuleneb artikli 14 alusel antud mis tahes täiendavast püügiosast;
d)
kui laev on mis tahes kalavaru individuaalse täiendavalt antud püügiosa täielikult ära kasutanud, peab ta lõpetama kogu püügitegevuse asjaomases lubatud kogupüügi piirkonnas;
e)
nende kalavarude puhul, mille suhtes võib kohaldada käesolevat artiklit, võivad liikmesriigid lubada individuaalse püügiosa või selle mis tahes osa täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes mitteosalevatelt laevadelt üle kanda kõnealustes katsetustes osalevatele laevadele, tingimusel et on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
2. Olenemata lõike 1 punkti b alapunktist i, võib liikmesriik erandkorras anda oma lipu all sõitvale kalalaevale täiendava püügiosa, mis ületab 75 % hinnangulisest vette tagasi heidetud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev, tingimusel et:
a)
tagasiheitemäär on asjaomase laevaliigi kohta tehtud hinnangu järgi väiksem kui 10 %;
b)
sellist liiki laevade kaasamine on oluline CCTV-süsteemi kontrollivõime hindamiseks;
c)
kõikide nimetatud katsetustes osalevate laevade täiendav püügiosa ei ole ületa 75 % nende hinnangulisest tagasiheitest.
3. Enne artiklis 14 osutatud täiendava püügiosa andmist esitavad liikmesriigid komisjonile järgmise teabe:
a)
tema lipu all sõitvate ja täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade nimekiri;
b)
nimetatud laevade pardale paigaldatud elektroonilise kaugseiresüsteemi spetsifikatsioonid;
c)
nimetatud laevadel kasutatavate püügivahendite maht, liik ja spetsifikatsioon;
d)
iga katsetustes osaleva laevatüübi hinnanguline tagasiheide;
e)
katsetustes osalevate laevade poolt 2013. aastal püütud sellise kalavaru saagi kogus, mille suhtes kohaldatakse asjakohast lubatud kogupüüki.
Artikkel 16
Isikuandmete töötlemine
Niivõrd, kui artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt tehtud salvestistega kaasneb direktiivis 95/46/EÜ määratletud isikuandmete töötlemine, kohaldatakse sellise töötlemise suhtes nimetatud direktiivi.
Artikkel 17
Täiendava püügiosa tühistamine
Kui liikmesriik avastab, et täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalev laev ei täida artiklis 15 sätestatud tingimusi, tühistab liikmesriik kohe sellele laevale antud täiendava püügiosa ning keelab tal 2014. aasta ülejäänud aja jooksul kõnealustes katsetes osaleda.
Artikkel 18
Tagasiheite hindamise teaduslik järelevalve
Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt, kelle suhtes kehtib käesolev peatükk, et nad esitaksid teaduslikule nõuandeorganile hinnangu tagasiheite kohta laevaliikide kaupa, et kontrollida artikli 15 lõike 1 punkti b alapunktis i sätestatud nõude täitmist. Kui sellist tagasiheidet kinnitavat hinnangut ei ole, võtab asjaomane liikmesriik mis tahes asjakohased meetmed, et tagada kõnealuse nõude järgimine, ja teavitab sellest komisjoni.
III PEATÜKK
Kalapüügiload püügiks kolmandate riikide vetes
Artikkel 19
Kalapüügiload
1. Kolmanda riigi vetes kala püüdvatele liidu laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud III lisas.
2. Kui üks liikmesriik kannab määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 alusel kvoodi üle teisele liikmesriigile („vahetusleping”) III lisas sätestatud püügipiirkondades, tuleb üle kanda ka asjaomased püügiload ja teatada sellest komisjonile. Sellegipoolest ei tohi ületada III lisas sätestatud püügilubade üldarvu püügipiirkonna kohta.
IV PEATÜKK
Kalapüügivõimalused piirkondlike kalandusorganisatsioonide reguleeritavates vetes
Artikkel 20
Kvootide ülekandmine ja vahetamine
1. Kui piirkondliku kalandusorganisatsiooni eeskirjade kohaselt on lubatud kvoote selle organisatsiooni lepinguosaliste vahel üle kanda või vahetada, võib liikmesriik („asjaomane liikmesriik”) seda arutada piirkondliku kalandusorganisatsiooni osalisega ning vajaduse korral kehtestada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise võimalikud piirid.
2. Komisjon võib asjaomase liikmesriigi teatise alusel kinnitada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise piirid, mis kõnealune liikmesriik on piirkondliku kalandusorganisatsiooni asjaomase osalisega kokku leppinud. Seejärel edastavad komisjon ja asjaomane piirkondliku kalandusorganisatsiooni osaline teineteisele põhjendamatu viivituseta oma nõusoleku kvoodis üle kanda või neid vahetada. Komisjon teatab siis piirkondliku kalandusorganisatsiooni sekretariaadile kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest vastavalt selle organisatsiooni eeskirjadele.
3. Komisjon teavitab liikmesriike kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest.
4. Kvootide ülekandmise või vahetamisega asjaomaselt piirkondliku kalandusorganisatsiooni osaliselt saadud või üle kantud kalapüügivõimalusi käsitatakse asjaomasele liikmesriigile eraldatud või tema püügivõimalustest maha arvestatud kvoodina alates hetkest, mil kvootide ülekandmine või vahetamine jõustub kooskõlas piirkondliku kalandusorganisatsiooni asjaomase lepinguosalisega sõlmitud kokkuleppega või asjakohasel juhul asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni eeskirjadega. Selline eraldamine ei muuda kalapüügivõimaluste kehtivat jaotust liikmesriikide vahel kooskõlas püügitegevuse suhtelise stabiilsuse põhimõttega.
1. Jagu
ICCATI Konventsiooni Ala
Artikkel 21
Hariliku tuuni püüdmise, kasvatamise ja nuumamise võimsuse piirangud
1. Nende liidu söödalaevade ja veoõngedega laevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg / 75 cm ja 30 kg / 115 cm, piiratakse IV lisa punkti 1 kohaselt.
2. Nende liidu rannalähedase püügi laevade arvu, millel on lubatud Vahemeres aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg / 75 cm ja 30 kg / 115 cm, piiratakse IV lisa punkti 2 kohaselt.
3. Nende liidu laevade arvu, mis püüavad kasvatamise eesmärgil Aadria meres harilikku tuuni, mille kaal ja suurus on vahemikus 8 kg / 75 cm ja 30 kg / 115 cm, piiratakse IV lisa punkti 3 kohaselt.
4. Nende kalalaevade arvu ja kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsust, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres harilikku tuuni püüda, pardal hoida, ümber laadida, transportida või lossida, piiratakse IV lisa punkti 4 kohaselt.
5. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüdvate tuunimõrdade arvu piiratakse IV lisa punkti 5 kohaselt.
6. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni kasvatamise ja nuumamise võimsust ning kalakasvandustesse viidava loodusest püütud hariliku tuuni maksimaalset kogust piiratakse IV lisa punkti 6 kohaselt.
Artikkel 22
Harrastus- ja sportpüük
Liikmesriigid eraldavad ID lisa kohaselt neile eraldatud kvootide arvelt erikvoodi hariliku tuuni harrastus- ja sportpüügiks.
Artikkel 23
Haid
1. Suursilm-rebashaide (Alopias superciliosus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Keelatud on perekonda Alopias genus kuuluvate rebashaide sihtpüük.
3. Sphyrnidae perekonna (v.a Sphyrna tiburo) vasarhai rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud ICCATi konventsiooni alas toimuva püügi korral.
4. Pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
5. Siidhallhaide (Carcharhinus falciformis) pardal hoidmine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Jagu
CCAMLRI Konventsiooni Ala
Artikkel 24
Keelud ja püügipiirangud
1. V lisa A osas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud piirkondades ja ajavahemikel keelatud.
2. Teadusuuringutega seotud püügi suhtes kohaldatakse V lisa B osas sätestatud lubatud kogupüügi mahtusid ja kaaspüügi piirnorme kõnealuses osas nimetatud alapiirkondades.
Artikkel 25
Uurimuslik kalapüük
1. Ainult CCAMLRi komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid võivad 2014. aastal osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a väljaspool riikliku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi. Kui liikmesriik kavatseb sellises püügis osaleda, teavitab ta CCAMLRi sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklitega 7 ja 7a igal juhul hiljemalt 1. juuniks 2014.
2. FAO alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a lubatud kogupüük ja kaaspüügi piirnormid ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks V lisa B osas. Kalapüük mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse kohe, kui deklareeritud saak ulatub kindlaks määratud lubatud kogupüügini, ning uurimisala suletakse ülejäänud püügihooajaks püügiks.
3. Kala püütakse võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada püügivõime kindlaksmääramiseks vajalikku teavet ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning samuti rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.
Artikkel 26
Tavalise hiilgevähi püük 2014-2015. püügihooajal
1. Üksnes CCAMLRi komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid võivad 2014-2015. püügihooajal püüda tavalist hiilgevähki (Euphausia superba) CCAMLRi konventsiooni alas. Kui liikmesriik kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, teavitab ta hiljemalt 1. juuniks 2014 CCAMLRi sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 5a ja komisjoni, kasutades teatamiseks V lisa C osas esitatud vormi, oma kavatsusest püüda tavalist hiilgevähki.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teade sisaldab teavet, mis tuleb määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 kohaselt esitada iga sellise laeva kohta, millele liikmesriik tavalise hiilgevähi püügiks loa annab.
3. Liikmesriigid, kes kavatsevad püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, esitavad teate oma vastavast kavatsusest üksnes nende laevade kohta, millel on selleks luba ja mis teatamise ajal sõidavad tema lipu all või CCAMLRi mõne teise liikme lipu all, kuid mis püügi ajal eeldatavalt sõidavad tema lipu all.
4. Liikmesriigid võivad lubada tavalise hiilgevähi püügis osaleda muul kui käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt CCAMLRi sekretariaadile teatatud laeval, kui luba omaval laeval ei ole võimalik osaleda põhjendatud funktsionaalsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sel juhul teavitab asjaomane liikmesriik viivitamata CCAMLRi sekretariaati ja komisjoni ning esitab järgmise teabe:
a)
täielikud andmed asenduslaeva(de) kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 3 ette nähtud teave;
b)
põhjalik aruanne asendamise põhjuste kohta ning kõik asjakohased täiendavad dokumendid või viited.
5. Liikmesriigid ei luba tavalise hiilgevähi püügis osaleda laevadel, kes on kantud CCAMLRi nimekirja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatest laevadest.
3. Jagu
IOTC Konventsiooni Ala
Artikkel 27
IOTC konventsiooni alas kala püüdvate laevade püügivõimsuse piiramine
1. IOTC konventsiooni alas troopikatuuni püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 1.
2. IOTC konventsiooni alas mõõkkala (Xiphias gladius) ja pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 2.
3. Liikmesriigid võivad lõigete 1 ja 2 kohaselt ühes või teises püügipiirkonnas tegutsevad laevad ümber jaotada, kui nad tõendavad komisjonile, et see muutus ei suurenda asjaomase kalavaru püügi koormust.
4. Liikmesriigid tagavad, et nende laevastikus püügivõimsuse kavandatava ülekandmise korral on asjaomased laevad IOTC laevade registris või mõne muu piirkondliku kalandusorganisatsiooni tuunipüügi registris. Üle ei kanta laevu, mis on mõne piirkondliku kalandusorganisatsiooni nimekirjas kui teatamata, ebaseadusliku ja reguleerimata kalapüügiga tegelev laev.
5. Liikmesriigid võivad IOTC-le esitatud arengukava rakendamise arvessevõtmiseks suurendada oma püügivõimsust üle lõigetes 1 ja 2 osutatud püügivõimsuse üksnes nimetatud kavas kehtestatud piiride ulatuses.
Artikkel 28
Haid
1. Kõikide perekonda Alopiidae kuuluvate rebashaide liikide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Kõikide pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral, välja arvatud laevad, mille üldpikkus on alla 24 meetri ning mis teostavad püügioperatsioone üksnes selle liikmesriigi majandusvööndis, kelle lipu all nad sõidavad, ning püüavad kala üksnes kohalikuks tarbimiseks.
3. Kui lõikes 1 ja 2 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
4. Jagu
SPRFMO Konventsiooni Ala
Artikkel 29
Pelaagiline kalapüük - püügivõimsuspiirangud
Liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, piiravad 2014. aastal oma lipu all sõitvate pelaagilisi kalavarusid püüdvate laevade kogu püügivõimsust kõnealuses piirkonnas liidu kogutasemeni, so 78 600 GTni.
Artikkel 30
Pelaagiline kalapüük - lubatud kogupüük
1. Üksnes liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, nagu on määratletud artiklis 29, võivad kõnealuses piirkonnas püüda pelaagilisi kalavarusid kooskõlas IJ lisas sätestatud lubatud kogupüügiga.
2. IJ lisas sätestatud püügivõimalusi võib kasutada üksnes tingimusel, et liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt järgmise kuu viiendaks päevaks SPRFMO sekretariaadile edastamiseks SPRFMO konventsioonialas aktiivse kalapüügi või ümberlaadimisega tegelevate laevade nimekirja, laevaseiresüsteemi (VMS) aruanded, igakuised püügiaruanded ja olemasolu korral andmed sadamakülastuste kohta.
Artikkel 31
Põhjalähedane kalapüük
Liikmesriigid, kellel püügiregistri kohaselt oli põhjalähedase kalapüügi koormus või püüdsid kala SPRFMO konventsiooni alas ajavahemikul 1. jaanuar 2002 kuni 31. detsember 2006, piiravad oma laevade püügikoormust või püüki järgmiselt:
a)
hoiavad püügikoormuse või saagi kõnealuse ajavahemiku keskmisel tasemel ning
b)
püüavad üksnes neis SPRFMO konventsiooni ala osades, kus põhjalähedane kalapüük toimus ka varasematel kalapüügihooaegadel.
5. Jagu
IATTC Konventsiooni Ala
Artikkel 32
Seinnoodapüük
1. Kulduim-tuuni (Thunnus albacares), suursilm-tuuni (Thunnus obesus) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püük on seinnoota kasutavate laevadega keelatud järgmiselt:
a)
29. juulist kuni 28. septembrini 2014 või 18. novembrist 2014 kuni 18. jaanuarini 2015 järgmiste piiridega määratud alal:
-
Vaikse ookeani Ameerika rannik,
-
150° läänepikkust,
-
40° põhjalaiust,
-
40° lõunalaiust;
b)
29. septembrist kuni 29. oktoobrini 2014 järgmiste piiridega määratud alal:
-
96° läänepikkust,
-
110° läänepikkust,
-
4° põhjalaiust,
-
3° lõunalaiust.
2. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni lõike 1 kohaselt valitud keeluajast enne 1. aprilli 2014. Kõik asjaomaste liikmesriikide seinnoodalaevad lõpetavad lõikes 1 määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodapüügi.
3. IATTC konventsiooni alas tuuni püüdvad seinnoodalaevad hoiavad pardal ja seejärel lossivad või laadivad ümber kogu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni saagi.
4. Lõiget 3 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
b)
reisi lõpuosa viimase püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks ei pruugi olla piisavalt vaba lastiruumi.
5. IATTC konventsiooni alas on keelatud püüda pikkuim-hallhaisid (Carcharhinus longimanus) ning pardal hoida, ümber laadida, ladustada, müügiks pakkuda, müüa või lossida pikkuim-hallhaide rümpasid või mis tahes osi.
6. Juhusliku püügi korral ei tohi kahjustada lõikes 5 osutatud liike. Laeva käitaja peab nende liikide isendid viivitamata vette tagasi laskma, samuti peab ta
a)
registreerima vette lastud kalade arvu ja märkima nende seisukorra (surnud või elus);
b)
edastama punktis a märgitud teabe oma lipuliikmesriigile. Liikmesriigid edastavad selle teabe komisjonile 31. jaanuariks 2014.
6. Jagu
SEAFO Konventsiooni Ala
Artikkel 33
Süvamerehaide püügi keeld
SEAFO konventsiooni alas on keelatud järgmiste süvamerehaide sihtpüük:
-
railased (Rajidae),
-
harilik ogahai (Squalus acanthias),
-
tumehai (Etmopterus bigelowi),
-
hai (Etmopterus brachyurus),
-
suur tumehai (Etmopterus princeps),
-
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus),
-
hai (Apristurus manis),
-
hai (Scymnodon squamulosus),
-
Selachimorpha seltsi kuuluvad süvamerehaid.
7. Jagu
WCPFC Konventsiooni Ala
Artikkel 34
Suursilm-tuuni, kulduim-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni püügi tingimused
1. Liikmesriigid tagavad, et seinnoodalaevadele avamerel WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, eraldatud suursilm-tuuni (Thunnus obesus), kulduim-tuuni (Thunnus albacares) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püügipäevade arv ei ületa 403 päeva.
2. Liidu laevad ei tohi püüda Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) WCPFC konventsiooni alal lõuna pool 20° lõunalaiust.
Artikkel 35
Peibutuspüügivahenditega püügiks suletud piirkond
1. WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, on püük peibutusvahendeid kasutavate seinnoodalaevadega keelatud 1. juulist 2014 (kell 00.00) kuni 31. oktoobrini 2014 (kell 24.00). Sel ajal võib seinnoodalaev WCPFC konventsiooni ala nimetatud osas püügiga tegeleda üksnes juhul, kui pardal on vaatleja, kes jälgib, et laev ühelgi ajahetkel
a)
ei kasuta peibutuspüügivahendit ega seonduvaid elektroonilisi seadmeid;
b)
ei püüa kalaparvi peibutuspüügivahenditega.
2. Kõik lõikes 1 osutatud WCPFC konventsiooni ala osas püügiga tegelevad seinnoodalaevad hoiavad pardal ning lossivad või laadivad ümber kõik püütud suursilm-tuunid, kulduim-tuunid ja vööttuunid.
3. Lõiget 2 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
reisi lõpuosas, kui laeval ei ole piisavalt vaba lastiruumi kogu püütud kala mahutamiseks;
b)
kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
c)
külmutusseadmetel tekib tõsine rike.
Artikkel 36
IATTC ja WCPFC vaheline kattuv piirkond
1. IATTC ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis p, kala püüdvate selliste laevade suhtes, mis on kantud üksnes WCPFC registrisse, kohaldatakse artiklites 34-37 sätestatud meetmeid.
2. IATTC ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis p, kala püüdvate selliste laevade suhtes, mis on kantud nii WCPFC kui ka IATTC registrisse, samuti laevade suhtes, mis on kantud üksnes IATTC registrisse, kohaldatakse artikli 32 lõike 1 punktis a ja lõigetes 2-6 sätestatud meetmeid.
Artikkel 37
Mõõkkalapüügi luba omavate liidu laevade arvu piiramine
WCPFC konventsiooni alas, paralleelist 20° lõunalaiust lõuna pool asuvates piirkondades mõõkkala (Xiphias gladius) püügiks luba omavate liidu laevade maksimaalne arv on esitatud VII lisas.
8. Jagu
Beringi Meri
Artikkel 38
Püügikeeld Beringi mere avamerepiirkonnas
Beringi mere avamerepiirkonnas on keelatud püüda vaikse ookeani mintaid (Theragra chalcogramma).
III JAOTIS
KOLMANDATE RIIKIDE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED LIIDU VETES
Artikkel 39
Lubatud kogupüük
Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud püüda liidu vetes kala käesoleva määruse I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires ning käesoleva määrusega ja määruse (EÜ) nr 1006/2008 III peatükiga ette nähtud tingimustel.
Artikkel 40
Kalapüügiload
1. Liidu vetes kala püüdvatele kolmanda riigi laevadele antavate püügilubade maksimaalne arv on sätestatud VIII lisas.
2. Kalu liigist, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, ei tohi pardal hoida ega lossida, välja arvatud juhul, kui saagi on püüdnud kolmanda riigi laevad, millel on kvoot ning kui kõnealune kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 41
Keelud
1. Kolmandate riikide laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) liidu vetes;
b)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes;
c)
sileda tiibrai (Dipturus batis) kompleks (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
d)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI, IX ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
harilik heeringahai (Lamna nasus) liidu vetes;
f)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
g)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) liidu vetes.
2. Kui lõikes 1 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
IV JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 42
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määrusega (EL) nr 1380/2013 asutatud kalanduse ja vesiviljeluse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 43
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Artiklit 8 kohaldatakse alates 1. veebruarist 2014.
Artiklite 24, 25 ja 26 ning IE ja V lisa sätteid kalapüügivõimaluste kohta CCAMLRi konventsiooni alas kohaldatakse alates nendes nimetatud kuupäevadest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. jaanuar 2014