PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/461,
19. märts 2015,
milles sätestatakse rakenduslikud tehnilised standardid seoses ühise otsuse tegemise protsessiga taotluse kohta kasutada kindlustusgrupi sisemudelit vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2009/138/EÜ
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II), (1) eriti selle artikli 231 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Asjakohase teabe tõhus vahetamine asjaomaste riikide järelevalveasutuste vahel on hädavajalik selleks, et tagada kindlustusgrupi sisemudeli kasutamise kohta ühise otsuse tegemise protsessi tulemuslikkus.
(2)
Selleks et tagada ühise otsuse tegemise protsessi ühtne kohaldamine, on oluline täpselt määratleda iga etapp. Selge protsess hõlbustab ka teabe vahetamist, edendab vastastikust mõistmist, arendab asjaomaste järelevalveasutuste vahelisi suhteid ja soodustab tulemuslikku järelevalvet.
(3)
Esmatähtis on ühise otsuse tegemise protsessi õigeaegne ja realistlik kavandamine. Iga asjaomane järelevalveasutus peaks õigeaegselt esitama kindlustusgrupi järelevalve teostajale asjakohase teabe.
(4)
Ühise otsuse sisu ja rakendamise jaoks selgete protsesside kehtestamine ja dokumenteerimine peaksid tagama, et otsused on igakülgselt põhjendatud.
(5)
Kindlustusgrupi sisemudeli kasutamise taotluse suhtes ühisele otsusele jõudmise protsess peaks olema kooskõlas ühise otsuse tegemisega suurte muudatuste kohta ja muudatuste kohta kindlustusgrupi sisemudeli muutmise põhimõtetes.
(6)
Käesolev määrus tugineb Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) poolt komisjonile esitatud rakenduslike tehniliste standardite eelnõule.
(7)
EIOPA on läbi viinud avatud avalikud konsultatsioonid käesoleva määruse aluseks oleva rakenduslike tehniliste standardite eelnõu kohta, analüüsinud võimalikku asjaomast kulu ja kasu ning küsinud arvamust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1094/2010 (2) artikli 37 kohaselt loodud sidusrühmade kogult,
(8)
Et suurendada õiguskindlust järelevalvekorra suhtes, mida kohaldatakse direktiivi 2009/138/EÜ artiklis 308a sätestatud järkjärgulise kohaldamise perioodil, mis algab 1. aprillil 2015, on oluline tagada, et käesolev määrus jõustuks nii pea kui võimalik, järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
Käesolevas määruses on sätestatud, millist korda peavad järelevalveasutused järgima selleks, et jõuda direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikes 2 osutatud ühisele otsusele taotluse suhtes saada luba kindlustusgrupi sisemudeli kasutamiseks kindlustusgrupi konsolideeritud solventsuskapitalinõude arvutamisel ja gruppi kuuluva kindlustus- või edasikindlustusandja solventsuskapitalinõude arvutamisel.
Artikkel 2
Määratlus
Käesoleva määruse tähenduses on „asjaomased järelevalveasutused” kõikide nende liikmesriikide järelevalveasutused, kus asuvad oma solventsuskapitalinõude arvutamiseks kindlustusgrupi sisemudeli kasutamist taotlevate seotud kindlustus- ja edasikindlustusandjate peakontorid.
Artikkel 3
Protsessi suhtes kokku leppimine
1. Asjaomased järelevalveasutused lepivad kokku ühisele otsusele jõudmise ja otsuse vormistamise protsessis, sealhulgas ajakavas, põhietappides ja tulemustes, võttes arvesse ka direktiivis 2009/138/EÜ sätestatud nõudeid, mida on täpsustatud komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2015/35, (3) millega täiendatakse direktiivi 2009/138/EÜ. Selleks et teha ühisele otsusele jõudmiseks kõik endast olenev vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikele 2, tagab iga asjaomane järelevalveasutus, et kokkulepitud protsessis ettenähtud põhietapid läbitakse ja tulemused saavutatakse õigeaegselt.
2. Asjaomased järelevalveasutused võtavad protsessi suhtes kokku leppides arvesse õiguslikke takistusi või asutuse siseprotsesse, mis võivad neid takistada taotluse kohta oma ametlikku seisukohta esitamast ettenähtud tähtaja jooksul. Sel eesmärgil teavitavad kõik asjaomased järelevalveasutused teisi järelevalveasutusi õiguslikest takistustest või siseprotsessidest, mis võivad esineda nende vastavas järelevalveasutuses.
3. Asjaomased järelevalveasutused edastavad esimesel võimalusel teistele asjaomastele järelevalveasutustele kogu teabe, mis võib olla asjakohane taotluse suhtes otsuse tegemiseks.
4. Juhul kui asjaomane järelevalveasutus tõstatab protsessiga seotud küsimuse, eelkõige olukorras, kus otsuse osas tõenäoliselt üksmeelele ei jõuta, selgitab ta selle põhjuseid teistele asjaomastele järelevalveasutustele ja teatab, kas ka kavatseb direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõike 3 kohaselt küsimusega EIOPA poole pöörduda. Kindlustusgrupi järelevalve teostaja arutab küsimust kõigi asjaomaste järelevalveasutustega eesmärgiga leida lahendus. Järelevalveasutused lepivad kokku lahenduse leidmise tähtajas.
5. Kui kokkulepitud tähtaja jooksul rahuldavat lahendust ei leita ja vastav järelevalveasutus otsustab küsimusega EIOPA poole pöörduda, teeb ta seda viivitamata.
Artikkel 4
Ettepanek võtta vastu otsus
1. Enne otsuse kohta ettepaneku tegemist kinnitavad asjaomased järelevalveasutused, et taotluse hindamine on lõpule viidud ja et otsus taotluse kohta tehakse hindamise tulemustele tuginedes.
2. Teised asjaomased järelevalveasutused esitavad oma arvamuse otsuse ettepaneku kohta kindlustusgrupi järelevalve teostajale kirjalikult, tehes kokkuvõtte hindamise tulemustest.
3. Kindlustusgrupi järelevalve teostaja koostab lõikes 2 osutatud teiste asjaomaste järelevalveasutuse arvamusi arvesse võttes kirjaliku otsuse ettepaneku, mis vajaduse korral sisaldab kavandatava otsuse suhtes kohaldatavaid tingimusi. Ettepanekus esitatakse otsuse ja vajaduse korral kehtestatud tingimuste põhjendused.
4. Otsuse ettepaneku koostamisel võtab kindlustusgrupi järelevalve teostaja vajaduse korral arvesse taotluse hindamise käigus teiste järelevalveasutuste väljendatud seisukohti kindlustusgrupi sisemudeli asjakohasuse kohta kindlustusgrupi konsolideeritud solventsuskapitalinõude arvutamiseks. Vajaduse korral võtab kindlustusgrupi järelevalve teostaja arvesse ka teiste järelevalvekolleegiumisse kuuluvate järelevalveasutuste seisukohti kindlustusgrupi sisemudeli kohta.
5. Kindlustusgrupi järelevalve teostaja saadab otsuse ettepaneku asjaomastele järelevalveasutustele ja vajaduse korral ka järelevalvekolleegiumi teistele liikmetele ja osalejatele.
6. Teised asjaomased järelevalveasutused esitavad kindlustusgrupi järelevalve teostajale kirjalikult oma arvamuse otsuse ettepaneku kohta, sealhulgas, vajaduse korral, arvamuse kavandatava otsuse suhtes kehtestatavate tingimuste kohta. Kindlustusgrupi järelevalve teostaja koondab saadud arvamused ja teeb nendest teiste asjaomaste järelevalveasutuste jaoks kokkuvõtte.
7. Kindlustusgrupi järelevalve teostaja korraldab vähemalt ühe koosoleku teiste asjaomaste järelevalveasutustega otsuse ettepaneku ja esitatud arvamuste arutamiseks. Koosolek võib toimuda näost näkku kohtumisena või, kui kõik asjaomased järelevalveasutused sellega nõus on, muid vahendeid kasutades. Arutelu eesmärk on ühise otsuse suhtes üksmeelele jõudmine. Iga asjaomane järelevalveasutus kinnitab siis oma seisukohta või saadab oma lõpliku seisukoha ja reservatsioonid kindlustusgrupi järelevalve teostajale kirjalikult.
Artikkel 5
Lõplik otsus
1. Kui direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikes 5 sätestatud juhul on jõutud ühisele otsusele, siis kindlustusgrupi järelevalve teostaja:
a)
dokumenteerib taotluse suhtes tehtud lõpliku otsuse ja vajaduse korral otsuse suhtes kehtestatud tingimused;
b)
saadab lõpliku otsuse kõigile kolleegiumi liikmetele ja vajaduse korral osalejatele koos asjaomaste järelevalveasutuste seisukohtadega.
Esimeses lõigus nimetatud juhul kinnitavad asjaomaste järelevalveasutuste esindajad, kellel on asjakohased volitused võtta vastavate järelevalveasutuste nimel kohustusi, oma nõusolekut lõpliku otsusega kirjalikult.
2. Kui direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikes 6 sätestatud juhul ei ole jõutud ühisele otsusele, siis kindlustusgrupi järelevalve teostaja:
a)
dokumenteerib oma lõpliku otsuse;
b)
dokumenteerib artikli 4 lõikes 7 nimetatud seisukohad ja reservatsioonid;
c)
esitab asjaomaste järelevalveasutuste seisukohad ja reservatsioonid ning vajaduse korral selgitab, miks kindlustusgrupi järelevalve teostaja on nendest seisukohtadest kõrvale kaldunud, kui ta edastab asjaomastele järelevalveasutustele dokumendi oma otsusega vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikele 6;
d)
saadab otsuse ülejäänud kolleegiumi liikmetele ja vajaduse korral osalejatele koos asjaomaste järelevalveasutuste seisukohtade ja reservatsioonidega.
Artikkel 6
Otsuse teatavakstegemine
1. Kui lõplik otsus on tehtud, teeb kindlustusgrupi järelevalve teostaja selle taotlejale viivitamata teatavaks.
2. Kui luba kindlustusgrupi sisemudeli kasutamiseks antakse, esitab kindlustusgrupi järelevalve teostaja otsuses:
a)
kas otsus oli ühine otsus vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikele 5 või tegi otsuse kindlustusgrupi järelevalve teostaja vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 231 lõikele 6;
b)
otsuse põhjendused;
c)
kindlustusgrupi konsolideeritud solventsuskapitalinõude arvutamiseks kasutatava sisemudeli ulatusse kuuluvate seotud ettevõtjate nimed;
d)
nende seotud ettevõtjate nimed, kellel on lubatud kasutada kindlustusgrupi sisemudelit oma solventsuskapitalinõude arvutamiseks;
e)
kui see on asjakohane, siis osalise sisemudeli ulatusse kuuluvad riskid ja peamised äriüksused;
f)
kuupäev, millest alates arvutatakse punktides c ja d nimetatud solventsuskapitalinõuded kindlustusgrupi sisemudelit kasutades;
g)
kui see on asjakohane, siis kindlustusgrupi sisemudeli kasutamise loa suhtes kehtestatud tingimused ja nende tingimuste kehtestamise põhjendused;
h)
kui see on asjakohane, siis nõue, et ettevõtja peab välja töötama ja esitama sisemudeli ulatuse laiendamise kava, kaasa arvatud kava kirjeldus ja ajakava;
i)
kui see on asjakohane, siis heakskiidetud meetod, mida kasutatakse selleks, et integreerida osaline sisemudel solventsuskapitalinõude standardvalemisse.
3. Kui kindlustusgrupi sisemudeli kasutamine lükatakse tagasi, esitab kindlustusgrupi järelevalve teostaja otsuses sisemudeli nende osade või aspektide lühikirjelduse, mis ei vasta kindlustusgrupi sisemudeli kasutamise nõuetele, ja täpsed viited nõuetele, mida ei ole täidetud. Otsusest teatamisel lisatakse, et tagasilükkamine ei tähenda seda, et muud nõuded loetakse hindamise tulemusel täidetuks.
Artikkel 7
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. märts 2015