PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2014
o finančním příspěvku Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření provedená v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku proti africkému moru prasat
(oznámeno pod číslem C(2014) 2551)
(Pouze estonské, litevské, lotyšské a polské znění je závazné)
(2014/236/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a zejména na článek 84 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Africký mor prasat je infekční, obvykle smrtelná virová nákaza prasat domácích a prasat divokých, která způsobuje vážná narušení obchodu s živými prasaty a produkty získanými z prasat uvnitř Unie a jejich vývozu do třetích zemí.
(2)
Po potvrzení afrického moru prasat v Gruzii v roce 2007 se nákaza rozšířila do Ruské federace, kde byla hlášena četná ohniska uvedené nákazy u prasat domácích a prasat divokých v evropské části Ruska. V červnu 2013 Bělorusko potvrdilo ohnisko afrického moru prasat u prasat v domácím chovu v regionu Grodno asi čtyřicet kilometrů od hranice s Litvou a v blízkosti hranice s Polskem.
(3)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/498/EU (3) byl stanoven finanční příspěvek Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření proti africkému moru prasat provedená v roce 2013 v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku, což jsou členské státy přímo ohrožené zavlečením této nákazy.
(4)
V lednu 2014 byla hlášena nákaza u populace prasat divokých na Ukrajině a dále se šíří v Bělorusku a Ruské federaci. Nadto byly v lednu 2014 zjištěny dva případy afrického moru prasat u populace prasat divokých v Litvě a několik dní poté byly ohlášeny další dva případy u prasat divokých v Polsku. V obou uvedených členských státech se nákaza vyskytla v blízkosti hranic s Běloruskem. Situace ohledně afrického moru prasat v zemích sousedících s Evropskou unií tudíž představuje přetrvávající hrozbu pro hospodářství s chovem prasat v Unii, jelikož virus může být zavlečen do členských států sousedících s třetími zeměmi, v nichž se nákaza vyskytuje, prostřednictvím prasat divokých, která vstupují na území Unie z oblastí s výskytem nákazy, ale rovněž prostřednictvím vozidel, která přepravovala živá zvířata, nebo nepovoleným dovozem produktů získaných z prasat do Unie.
(5)
Riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie je vzhledem k výskytu a vývoji této nákazy v příhraničním území Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny vyšší v případě Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska. Tyto členské státy informovaly Komisi a ostatní členské státy o opatřeních, jež hodlají přijmout za účelem ochrany svých území i území ostatních členských států.
(6)
V roce 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko zavedly dozor pro včasné zjištění afrického moru prasat u prasat divokých i u prasat domácích. V zájmu lepší prevence afrického moru prasat je třeba provést určité činnosti dozoru na území uvedených členských států.
(7)
Jedním z hlavních preventivních opatření proti zavlečení afrického moru prasat do Unie je očista a dezinfekce vozidel, která mohla přijít do styku s virem afrického moru prasat. Z toho důvodu prováděcí rozhodnutí Komise 2013/426/EU (4) stanoví určitá opatření proti zavlékání afrického moru prasat z Běloruska a Ruské federace do Unie a dále stanoví, aby vozidla, která přepravovala živá zvířata a která na území Unie vstupují z oblastí s výskytem nákazy, byla náležitě očištěna a vydezinfikována.
(8)
Bez ohledu na ustanovení nařízení Komise (ES) č. 206/2009 (5) je riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie prostřednictvím zásilek pro osobní spotřebu, které obsahují produkty získané z prasat a jsou zasílány poštou nebo převáženy v zavazadlech cestujících přijíždějících zejména z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, vyšší než zanedbatelné a vyžaduje doplňková opatření a kontroly v místech vstupu.
(9)
Navíc celá řada zúčastněných stran, včetně veterinárních lékařů, profesionálních a neprofesionálních chovatelů, řidičů kamionů, celních zástupců, cestujících a široké veřejnosti, by měla být upozorněna na rizika zavlečení afrického moru prasat a jeho důsledky prostřednictvím cílených informačních kampaní zaměřených na zvýšení povědomí o nákaze a připravenosti na ni v rámci pohotovostních plánů vypracovaných podle směrnice Rady 2002/60/ES (6) k zajištění rychlé reakce v případě zavlečení afrického moru prasat.
(10)
V roce 2014 byl zjištěn africký mor prasat u prasat divokých v Litvě a v Polsku, přičemž oba tyto členské státy jsou přímo ohroženy výskytem této nákazy za hranicemi v Bělorusku. Aby omezily riziko rozšíření nákazy na svém území na minimum, hodlají Litva a Polsko snížit hustotu výskytu vnímavých hostitelských zvířat v hospodářstvích s nízkou úrovní biologické ochrany v zamořené oblasti podporou porážky prasat a zákazem doplňování stavů v hospodářstvích s chovem prasat po dobu alespoň jednoho roku. V prosinci 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko předložily své plány a odhady nákladů na provádění nouzových opatření v oblastech, které jsou považovány za oblasti se zvýšeným rizikem zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, v roce 2014. Plány byly posouzeny Komisí pro účely finančního příspěvku Unie a byl vyvozen závěr, že jsou v souladu se směrnicí 2002/60/ES.
(11)
Činnosti prováděné Estonskem, Lotyšskem, Litvou a Polskem za účelem dozoru nad nákazou, očisty a dezinfekce vozidel a pořádání informačních kampaní jsou spolufinancovány ve výši 50 %.
(12)
Činnosti prováděné Litvou a Polskem s cílem snížit hustotou výskytu prasat v zamořených oblastech u hranic s Běloruskem by měly být spolufinancovány ve výši 30 %.
(13)
Jelikož plány, které předložily Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko a které se týkají nouzových opatření proti zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny prováděných v roce 2014, představují dostatečně podrobný rámec ve smyslu článku 94 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutí rozhodnutím o financování výdajů stanovených v pracovním programu pro granty.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. V rámci nouzových opatření, která v roce 2014 přijaly Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko na ochranu proti africkému moru prasat, mají uvedené členské státy nárok na zvláštní příspěvek Unie na výdaje vynaložené na provádění činností popsaných v odstavcích 2 a 3 a plánovaných na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014.
2. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 50 % nákladů vynaložených a zaplacených v souvislosti s provedením následujících činností:
a)
odběr vzorků z prasat domácích;
b)
odběr vzorků z prasat divokých;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvenování;
e)
nákup vybavení a dezinfekčních prostředků pro očistu a dezinfekci;
f)
nákup vybavení speciálně používaného k odstranění těl mrtvých zvířat;
g)
nákup vybavení k provádění virologických laboratorních vyšetření;
h)
informační kampaně.
3. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 30 % nákladů vynaložených a zaplacených Litvou a Polskem v souvislosti s odškodněním majitelů prasat za ztráty způsobené předčasnou porážkou prasat v zamořených oblastech.
Článek 2
1. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům uvedeným v čl. 1 odst. 1 za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) c) a d), v průměru nepřesáhne částku:
a)
0,5 EUR za prase domácí, z něhož byl odebrán vzorek;
b)
5 EUR za prase divoké, z něhož byl odebrán vzorek;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za PCR a sekvenování.
2. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. e), v průměru nepřesáhne částku:
a)
6 000 EUR pro Estonsko;
b)
58 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pro Litvu;
d)
102 100 EUR pro Polsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f), v průměru nepřesáhne částku:
a)
100 000 EUR pro Litvu;
b)
150 000 EUR pro Polsko.
4. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. g), v průměru nepřesáhne částku:
75 000 EUR pro Litvu.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. h), v průměru nepřesáhne částku:
a)
1 500 EUR pro Estonsko;
b)
15 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pro Litvu;
d)
11 250 EUR pro Polsko.
6. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 3 nepřesáhne částku:
a)
225 000 EUR pro Litvu;
b)
337 500 EUR pro Polsko.
7. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 1 nepřesáhne částku:
a)
27 000 EUR pro Estonsko;
b)
190 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pro Litvu;
d)
1 341 000 EUR pro Polsko.
8. Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v odst. 1 písm. c) a d) se omezí na náklady vynaložené členskými státy na:
a)
nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu, který je určen a používán speciálně pro provádění laboratorních vyšetření;
b)
pracovníky, v jakékoli funkci, konkrétně přidělené (zcela nebo částečně) na provádění vyšetření v laboratoři; tyto náklady jsou omezeny na skutečné mzdy plus platby sociálního zabezpečení a další zákonné náklady zahrnuté do odměny;
c)
režijní náklady rovnající se 7 % částky nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v článku 1 bude poskytnut, pokud dotčené členské státy:
a)
provedou činnosti a opatření popsané v jejich plánech;
b)
provedou opatření v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
c)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2015 závěrečnou technickou zprávu o opatřeních v souladu s přílohou I a závěrečnou finanční zprávu v souladu s přílohou II.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie úměrně k povaze a závažnosti takového porušení předpisů a k finanční ztrátě utrpěné Unií.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice, Lotyšské republice, Litevské republice a Polské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2014.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
24. aprill 2014,
liidu rahalise toetuse kohta Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas sigade Aafrika katku vastu võetud järelevalve- ja muude erakorraliste meetmete jaoks
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2551 all)
(Ainult eesti-, läti-, leedu- ja poolakeelne tekst on autentsed)
(2014/236/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 25. mai 2009. aasta otsust 2009/470/EÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, (1) eriti selle artiklit 8,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, (2) eriti selle artiklit 84,
ning arvestades järgmist:
(1)
Sigade Aafrika katk on tavaliselt surmaga lõppev kodu- ja uluksigade nakkuslik viirushaigus, mis põhjustab tõsiseid häireid elussigade ja sigadest saadud toodete liidusiseses kaubanduses ning ekspordis kolmandatesse riikidesse.
(2)
Pärast kinnitust sigade Aafrika katku levimise kohta Gruusias 2007. aastal levis haigus Vene Föderatsiooni, kus on teatatud mitmetest haiguspuhangutest sigade ja metssigade hulgas kogu Venemaa Euroopa osas. Lisaks teatas Valgevene 2013. aasta juunis, et kinnitust on leidnud sigade Aafrika katku puhang kodusigade hulgas Grodna piirkonnas, mis asub umbes 40 km kaugusel Leedu piirist ning Poola piiri lähedal.
(3)
Komisjoni rakendusotsuses 2013/498/EL (3) on sätestatud liidu rahaline toetus järelevalve- ja muude erakorraliste meetmete jaoks, mis võeti sigade Aafrika katku vastu 2013. aastal Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas, kus on olemas otsene sigade Aafrika katku sissetoomise oht.
(4)
2014. aasta jaanuaris teatati taudi levimisest Ukraina metssigade populatsiooni ning see levib endiselt Valgevenes ja Vene Föderatsioonis. Lisaks avastati 2014. aasta jaanuaris kaks sigade Aafrika katku juhtumit Leedu metssigade hulgas ja mõne päeva pärast avastati kaks uut juhtumit Poola metssigade hulgas. Mõlemas riigis avastati taudi juhtumid Valgevene piiri lähedal. Sigade Aafrika katku levimine Euroopa Liiduga piirnevates riikides kujutab endast pidevat ohtu liidu seakasvatusmajanditele, kuna haiguskolletega kolmandatest riikidest võib viirus nende riikidega piirnevatesse liikmesriikidesse sisse tulla nakkuspiirkondadest pärit metssigadega või elusloomi transportinud sõidukitega või sigadest saadud toodete ebaseadusliku toomisega liitu.
(5)
Sigade Aafrika katku liitu levimise oht on suurem Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas, sest see taud esineb ja levib nende piiride läheduses Valgevenes, Vene Föderatsioonis ja Ukrainas. Nimetatud liikmesriigid on komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatanud meetmetest, mida neil on kavas võtta selleks, et tugevdada oma territooriumi ja teiste liikmesriikide kaitset.
(6)
2013. aastal rakendasid Eesti, Läti, Leedu ja Poola sigade Aafrika katku varaseks avastamiseks nii mets- kui ka kodusigade järelevalvet. Sigade Aafrika katku leviku paremaks ennetamiseks tuleb nende liikmesriikide territooriumil võtta teatavaid järelevalvemeetmeid.
(7)
Sigade Aafrika katkuga võimalikus kontaktis olnud sõidukite puhastamine ja desinfitseerimine on üks peamisi ettevaatusabinõusid sigade Aafrika katku liitu sissetoomise vastu. Seetõttu on komisjoni rakendusotsusega 2013/426/EL (4) sätestatud teatavad meetmed, millega hoitakse ära sigade Aafrika katku sissetoomine liitu Valgevenest ja Vene Föderatsioonist, ning on ette nähtud, et sõidukid, millega on veetud elusloomi ning mis sisenevad liitu nakkuspiirkondadest, on nõuetekohaselt puhastatud ja desinfitseeritud.
(8)
Olenemata komisjoni määruse (EÜ) nr 206/2009 (5) sätetest, ei saa pidada tühiseks riski, et sigade Aafrika katk tuuakse liitu sisse sealihast saadud tooteid sisaldavate isiklike saadetistega, mida saadetakse posti teel või tuuakse eelkõige Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast saabuvate reisijate pagasiga, ning see nõuab täiendavat kontrolli sisenemiskohtades.
(9)
Lisaks tuleks sihipäraste teadlikkuse tõstmise kampaaniate abil teavitada mitmesuguseid sidusrühmi, sh veterinaararste, kutselisi ja mittekutselisi põllumajandustootjaid, veoautojuhte, tolliametnikke ja reisijaid, ja laiemat üldsust riskidest, mis kaasnevad sigade Aafrika katku sissetoomisega, ja selle tagajärgedest, selleks et direktiivi 2002/60/EÜ (6) kohaselt koostatud situatsiooniplaanide raames teadmisi ja valmisolekut suurendada ning sigade Aafrika katku sissetoomise korral kiiresti reageerida.
(10)
2014. aastal on sigade Aafrika katku juhtumeid avastatud Leedus ja Poolas ning need kaks liikmesriiki on otseses ohus, sest taud esineb nende piiri lähedal Valgevenes. Selleks et vähendada ohtu, et taud levib nende territooriumil, on Leedul ja Poolal kavas nakatunud aladel madala bioturvalisusega seakasvatusettevõtetes vähendada vastuvõtlike peremeesloomade asustustihedust sigade tapmise soodustamise teel ja hoides ära seakasvatusettevõtetesse loomade juurdetoomist vähemalt ühe aasta jooksul. 2013. aasta detsembris esitasid Eesti, Läti, Leedu ja Poola oma kavad ning esialgsed hinnangulised kulud erakorraliste meetmete rakendamiseks 2014. aastal piirkondades, kus Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast sigade Aafrika katku sissetoomise risk on suurem. Komisjon analüüsis kavasid liidu rahalise toetuse saamiseks ja leidis, et need on kooskõlas nõukogu direktiiviga 2002/60/EÜ.
(11)
Eesti, Läti, Leedu ja Poola võetud meetmeid taudi järelevalveks, sõidukite puhastamiseks ja desinfitseerimiseks ning teabekampaaniate korraldamiseks kaasrahastatakse 50 % määraga.
(12)
Leedu ja Poola võetud meetmeid sigade asustustiheduse vähendamiseks nakatunud piirkondades Valgevene piiril tuleks kaasrahastada 30 % määraga.
(13)
Kuna Eesti, Läti, Leedu ja Poola esitatud ning 2014. aastal täideviidavate meetmete kavad sigade Aafrika katku sissetoomise vastu Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast on piisavalt üksikasjalik raamistik komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (7) artikli 94 tähenduses, siis on käesolev otsus rahastamisotsus toetuste andmise tööprogrammis ettenähtud kulutuste jaoks.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Seoses 2014. aastal Eesti, Läti, Leedu ja Poola võetud erakorraliste meetmetega kaitseks sigade Aafrika katku eest on neil liikmesriikidel õigus liidu eritoetusele kulude katmiseks, mis kanti seoses lõigetes 2 ja 3 kirjeldatud meetmetega, mis olid kavandatud perioodiks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2014.
2. Liidu rahalise toetuse määr kulude katmiseks, mis kanti ja maksti järgmiste meetmete võtmisel, on 50 %:
a)
kodusigadelt proovide võtmine;
b)
metssigadelt proovide võtmine;
c)
ELISA testid;
d)
PCR-testid ja sekveneerimine;
e)
puhastamise ja desinfitseerimise jaoks seadmete ja desinfektsioonivahendite ostmine;
f)
spetsiaalselt loomakorjuste hävitamiseks kasutatavate seadmete ostmine;
g)
viroloogiliste laboriuuringute seadmete ostmine;
h)
teabekampaaniad.
3. Leedu ja Poola kulude kandmiseks, mis on tekkinud ja makstud seoses seaomanikele nakatanud piirkondade sigade varajasest tapmisest tekkinud kahjude hüvitamisega, antakse liidu rahalist toetust määraga 30 %.
Artikkel 2
1. Artikli 1 lõike 2 punktides a, b, c ja d osutatud meetmete kulud hüvitatakse artikli 1 lõikes 1 osutatud liikmesriikidele järgmiste keskmiste maksimumsummade ulatuses:
a)
0,5 eurot iga kodusea kohta, kellelt on proov võetud;
b)
5 eurot iga metssea kohta, kellelt on proov võetud;
c)
2 eurot ELISA-testi kohta;
d)
10 eurot PCR-testi ja sekveneerimise kohta.
2. Artikli 1 lõike 2 punktis e osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise keskmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Eesti puhul 6 000 eurot;
b)
Läti puhul 58 000 eurot;
c)
Leedu puhul 950 000 eurot;
d)
Poola puhul 102 100 eurot.
3. Artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Leedu puhul 100 000 eurot;
b)
Poola puhul 150 000 eurot.
4. Artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise maksimumsumma ulatuses:
Leedu puhul 75 000 eurot.
5. Artikli 1 lõike 2 punktis h osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise keskmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Eesti puhul 1 500 eurot;
b)
Läti puhul 15 000 eurot;
c)
Leedu puhul 75 000 eurot;
d)
Poola puhul 11 250 eurot.
6. Liidu rahaline toetus artikli 1 lõikes 3 osutatud liikmesriikidele ei ületa:
a)
Leedu puhul 225 000 eurot;
b)
Poola puhul 337 500 eurot.
7. Liidu rahaline toetus artikli 1 lõikes 1 osutatud liikmesriikidele ei ületa:
a)
Eesti puhul 27 000 eurot;
b)
Läti puhul 190 000 eurot;
c)
Leedu puhul 1 948 000 eurot;
d)
Poola puhul 1 341 000 eurot.
8. Liidu rahalise toetuse saamiseks loetakse rahastamiskõlblikeks kulud, mis liikmesriigid on kandnud lõike 1 punktides c ja d osutatud meetmete rakendamisel ja mis on seotud järgmisega:
a)
testikomplektide, reaktiivide ning kõigi identifitseeritavate ja just laboriuuringute tegemiseks kasutatud tarvikute ostmine;
b)
laboris täielikult või osaliselt testide tegemiseks palgatud töötajad, nende tööalasest staatusest olenemata; kulud on piiratud personali tegeliku töötasuga koos sotsiaalkindlustusmaksude ja muude seadusega määratud maksudega, mis arvatakse töötasu hulka;
c)
üldkulud, mis moodustavad 7 % punktides a ja b osutatud kulude summast.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 osutatud meetmete jaoks antakse liidu rahalist toetust tingimusel, et asjaomased liikmesriigid:
a)
rakendavad kavades kirjeldatud meetmeid;
b)
rakendavad meetmeid kooskõlas liidu asjakohaste õigusaktidega, sealhulgas konkurentsieeskirjade ja riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate eeskirjadega;
c)
edastavad komisjonile meetmete kohta hiljemalt 30. aprilliks 2015 I lisa kohase tehnilise lõpparuande ja II lisa kohase lõpliku finantsaruande.
2. Kui liikmesriik ei järgi lõike 1 sätteid, võib komisjon vähendada liidu rahalist toetust, võttes arvesse eeskirjade rikkumise laadi ja raskust ning liidule põhjustatud finantskahju.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Eesti Vabariigile, Läti Vabariigile, Leedu Vabariigile ja Poola Vabariigile.
Brüssel, 24. aprill 2014