ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 1093/2012/EL,
21. november 2012,
Euroopa kodanike aasta kohta (2013)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 21 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2),
ning arvestades järgmist:
(1)
Liit rajaneb inimväärikuse, vabaduse, võrdsuse ja solidaarsuse jagamatutel ja universaalsetel põhiväärtustel ning põhineb demokraatia ja õigusriigi põhimõtetel. Need on liikmesriikide aluspõhimõtted ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus. Igal liidu kodanikul on ja peaksid olema Euroopa Liidu lepingus (ELi leping), Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELi toimimise leping) ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigused.
(2)
Maastrichti lepinguga võeti 1993. aastal kasutusele liidu kodakondsuse mõiste. Liidu kodakondsusega seonduvaid õigusi tugevdati veelgi Amsterdami lepinguga 1999. aastal ja Lissaboni lepinguga 2009. aastal. Aastal 2013 möödub 20 aastat liidu kodakondsuse loomisest. Lissaboni lepingu artikli 1 punktis 12 ja artikli 2 punktis 34 (nüüd ELi lepingu artikkel 9 ja ELi toimimise lepingu artikkel 20) sätestatakse, et isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, on liidu kodanik, et liidu kodakondsus täiendab liikmesriikide kodakondsust ja et liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused ja kohustused. Lissaboni lepingu artikli 2 punktis 35 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 21) sätestatakse liidu kodanike vabalt liikumise ja elamise õigus.
(3)
„Stockholmi programmis - avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel” (3) seati kodanikud vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna Euroopa poliitika keskmesse. Programmi eesmärk on Euroopa Liidu muutmine kodanikukesksemaks, edendades muu hulgas kodanike õigusi, eelkõige liikumisvabaduse õigust ja õigusi, mis võimaldavad liidu kodanikel osaleda aktiivselt liidu demokraatlikes protsessides.
(4)
Euroopa Parlament esitas 15. detsembri 2010. aasta resolutsioonis põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus (2009) ja tulemusliku rakendamise kohta pärast Lissaboni lepingu jõustumist (4) komisjonile üleskutse nimetada Euroopa aasta 2013 Euroopa kodanike aastaks, et seeläbi hoogustada arutelu Euroopa kodakondsuse ja kodakondsusega seonduva terminoloogia ning selle ulatuse ja sisu üle ning teavitada ELi kodanikke nende õigustest, esmajoones Lissaboni leppe jõustumisest tulenevatest uutest õigustest, ja nende õiguste kasutamise võimalustest.
(5)
Aasta 2013 tuleks nimetada Euroopa kodanike aastaks. Euroopa kodanike aasta oleks suurepäraselt ajastatud võimalus suurendada üldsuse teadlikkust liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest ja kohustustest. Euroopa kodanike aasta eesmärk peaks olema ka suurendada kodanike teadlikkust liidu kodakondsusest tulenevatest õigustest, kui nad kasutavad näiteks õpilastena, töötajatena, tööotsijatena, vabatahtlikena, tarbijatena, ettevõtjatena, noortena või pensionäridena oma õigust vabalt liikuda ja elada teise liikmesriigi territooriumil. Seetõttu tuleks teadlikkuse suurendamist geograafiliselt, demograafiliselt ja sotsiaalselt süvalaiendada ning selles tuleks keskenduda veel olemasolevate takistuste kõrvaldamisele, mis ei lase kodanikel kasutada liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi. Tuleb edastada sõnumit, et ka liidu kodanikel endil on oluline roll nende õiguste tugevdamisel osalemise kaudu kodanikuühiskonnas ja demokraatlikes protsessides.
(6)
Et liidu kodanikud saaksid teadlikult otsustada, kas nad soovivad liikumisvabaduse õigust kasutada, ei piisa sellest, et suurendatakse nende teadlikkust sellest õigusest. On oluline, et liidu kodanikke teavitataks piisavalt ka muudest liidu õigusaktidest tulenevatest õigustest, mida nad piiriülese liikumise korral kasutada saavad. Piisava teabe toel saaksid nad ka neid õigusi täies ulatuses teostada, kui otsustavad kasutada liikumisvabaduse õigust.
(7)
1958. aastal Rooma lepinguga kehtestatud õigus vabalt liikuda ja elada on üks neljast põhiõigusest ning kehtestamisest alates on olnud ilmne, kuivõrd väärtuslik on see õigus siseturu loomise ühe alussambana, millest on kasu nii liikmesriikide majandusele kui ka liidu kodanikest üksikisikutele.
(8)
Liidu kodanikud väärtustavad õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada ning peavad seda üheks olulisemaks liidu kodakondsusega seotud individuaalseks õiguseks. See näitab kujukalt Euroopa lõimumise väärtust ja kodanike rolli liidu kujundamisel ning aitab neid nähtusi paremini mõista.
(9)
Vaatamata sellele, et liikumisvabaduse ja elamise õigusel on liidu esmastes õigusaktides kindel koht ning liidu teisestes õigusaktides on neid õigusi veelgi arendatud, on kehtivate õigusnormide ja oma õigusi kasutada püüdvate kodanike ees seisva tegelikkuse vahel endiselt suur lõhe. Liidu kodanikud ei ole liikuvuse eelistes kindlad ning lisaks sellele põrkuvad nad teistes liikmesriikides liikumise ja töötamisega seoses liiga paljude praktiliste takistustega.
(10)
27. oktoobri 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine” tõi komisjon välja peamised takistused, millega kodanikud oma igapäevaelus endiselt kokku puutuvad, kui soovivad kasutada oma õigusi liidu kodanikena eelkõige piiriülese liikumise korral, ning esitas 25 konkreetset sammu nende takistuste kõrvaldamiseks. Üks takistus, mida nimetati, oli teabe puudumine. Oma aruandes jõudis komisjon järeldusele, et liidu kodanikud ei saa kasutada oma õigusi, sest nad ei tea neist piisavalt, ning teatas, et kavatseb hakata jagama liidu kodanikele teavet nende õiguste ja eelkõige liikumisvabaduse õiguse kohta.
(11)
ELi lepinguga ja ELi toimimise lepinguga antakse kõigile liidu kodanikele õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil; õigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi ja elukohajärgse liikmesriigi kohaliku omavalitsuse valimistel selle liikmesriigi kodanikega võrdsetel tingimustel; õigus saada kolmanda riigi territooriumil, kus ei ole esindatud see liikmesriik, mille kodanikud nad on, kaitset iga teise liikmesriigi diplomaatilistelt ja konsulaarasutustelt samadel tingimustel kui selle teise liikmesriigi kodanikud; õigus pöörduda petitsiooniga Euroopa Parlamendi poole, esitada kaebus Euroopa ombudsmanile ning pöörduda liidu institutsioonide poole; ning samuti teised õigused erinevates valdkondades, nagu kaupade ja teenuste vaba liikumine, tarbijakaitse ja rahvatervis, võrdsed tingimused ja võrdne kohtlemine, juurdepääs tööturule ja sotsiaalkaitsele.
(12)
Lissaboni lepinguga sätestati uued õigused, eelkõige selle artikli 1 punktis 12 ja artikli 2 punktis 37 (ELi lepingu artikkel 11 ja ELi toimimise lepingu artikkel 24) sätestatud kodanikualgatus, mis annab ühele miljonile kodanikule, kes esindavad olulist osa liikmesriikidest, võimaluse paluda komisjonil esitada ettepanek ükskõik millises liidu vastutusalasse kuuluvas valdkonnas, andes sellega kodanikele võimaluse olla aktiivsemalt kaasatud liidu poliitilisse ellu ja osaleda otseselt liidu õiguse väljatöötamises (5).
(13)
Alates 1979. aastast, mil toimusid esimesed otsevalimised, on Euroopa Parlament olnud kodanike ja liidu otsene vahelüli. Euroopa Parlamendil ja selle liikmetel on väga oluline roll liidu kodakondsuse õiguste ja eeliste vahendamisel, liidu kodanike murede tähtsale kohale asetamises poliitika väljatöötamisel ning liidu kodanike aktiivse osalemise edendamisel. Teadlikkuse tõstmine liidu kodanike õigustest, soolisest võrdõiguslikkusest, naiste ja meeste osalemisest liidu demokraatlikes protsessides, sealhulgas nende valimisõigustest nii valijate kui ka kandidaatidena nende elukohaliikmesriigis, aga ka Euroopa Parlamendi volituste ulatusest õigusloomeprotsessis on samuti oluline 2014. aastal toimuvaid Euroopa Parlamendi valimisi silmas pidades. Teadlikkuse tõstmisele suunatud meetmete mõju tuleks mitmekordistada, koordineerides tegevust liidu institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi, ning Euroopa erakondade ja sihtasutuste teiste valimiseelsete meetmetega, ja kasutades ära nende meetmete koosmõju.
(14)
Lisaks tuleks liikumis- ja elamisvabaduse õiguse kasutamist kaaluvaid kodanikke teavitada nende õigusest omandada või säilitada sotsiaalkindlustuse, sealhulgas piiriülese tervishoiuga seotud õigusi, tänu liidu eeskirjadele sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta. Kõnealused eeskirjad tagavad, et kodanikud ei jää liidus liikudes oma sotsiaalkindlustusõigustest ilma. Lisaks tuleks kodanikke teavitada ka õppe-, akadeemilise ja kutsekvalifikatsiooni tunnustamisest ning sotsiaalsest ja kodanikupädevusest, mis on osa üleeuroopalisest elukestva õppe võtmepädevuste raamistikust (6) ning mille abil nad saavad täielikult osaleda kodanikuühiskonna elus ja teostada liidu õigusaktidest tulenevaid õigusi.
(15)
Liidu kodanikke tuleks rohkem teavitada ka õigustest, mis neil on reisides liidus ükskõik millise transpordivahendiga, ja piiriülestest tarbijaõigustest. Kui kodanikud on veendunud, et nende õigused tarbijatena on tegelikult kaitstud, saavad nad aidata välja kujundada liidu kaupade ja teenuste turgu, mis saavutab sellega tõhusamalt oma täieliku potentsiaali ja võimaldab kodanikel sellest rohkem kasu saada. Samuti tuleks kodanikke paremini teavitada ka üldise tooteohutuse ja turujärelevalve eeskirjadest, et nad teaksid, mil moel nende tervist ja õigusi kogu liidus kaitstakse eriti juhul, kui tegemist on ohtudega, millega üksikisikul on raske toime tulla. Lisaks sellele on oluline suurendada liidu kodanike teadlikkust sellest, millised on nende õigused seoses piiriülese tervishoiuga ja sellega seotud meetmetest, nagu e-tervis ja telemeditsiin, et nad saaksid täielikult kasutada ohutut ja kvaliteetset tervishoidu kõigis liikmesriikides.
(16)
Käesoleva otsuse eesmärk on aidata saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid selles osas, et isikute liikumisvabaduse ja töötajate liikuvuse parandamine on oluline vahend tööturul toimuvate demograafiliste muutustega tegelemiseks, inimeste tööhõivevõimaluste parandamiseks ja Euroopa tööstuse konkurentsivõime suurendamiseks. Käesoleva otsuse pikaajaline eesmärk on toetada liidus teadustegevust ja innovatsiooni, võttes arvesse praegust murettekitavalt suurt tööpuudust mõnes liikmesriigis.
(17)
Euroopa kodanike aasta raames korraldatavate teadlikkuse suurendamise, teavitus- ja hariduskampaaniates tuleks võtta arvesse ka kitsamate sihtrühmade ja haavatavamate rühmade vajadusi. Teave peaks olema tasuta kättesaadav liidu kõigis ametlikes keeltes. Teave tuleks esitada lihtsas keeles koostöös kohalike, piirkondlike ja riiklike ametiasutustega, meediaga ning valitsusväliste ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega. Kõik sidusrühmad võiksid kaaluda selliseid algatusi nagu esseekonkursid, samuti tegevuskavade ja suuniste väljatöötamist, veebipõhiseid foorumeid ja kampaaniaid koolides ja ülikoolides.
(18)
Liidu kodanike ja nende esindusühenduste aktiivsel osalemisel on liidu toimimisel keskne koht. ELi lepingu artiklites 10 ja 11 rõhutatakse esindusdemokraatia olulisust kõigis aspektides ning kodanike ja esindusühenduste rolli, mida nad täidavad arvamust avaldades ja arvamusi vahetades liidu kõigi tegevusvaldkondade kohta. Liidu institutsioonid peaksid soodustama kodanike demokraatlikku osalust otsustusprotsessis kodanikuühiskonnaga peetava avatud, läbipaistva ja korrapärase dialoogi kaudu, et tagada liidu meetmete järjekindlus ja läbipaistvus. Liidu kodanike aktiivset osalust tuleks lihtsustada dokumentide ja teabe kättesaadavaks tegemisega, hea valitsemistava ja hea halduse abil.
(19)
Hariduspoliitikal on oluline roll kodanike, eelkõige noorte teavitamises liidu kodakondsuse mõistest ja sellega seotud õigustest. Hariduspoliitika võib ühtlasi soodustada mitmekeelsust, õpilaste, õpetajate, kutseõppe valdkonnas koolitatavate ja nende koolitajate liikuvust ning edendada sotsiaalset ja kodanikupädevust kooskõlas üleeuroopalise elukestva õppe võtmepädevuste raamistikuga, mille abil nad saavad täielikult osaleda kodanikuühiskonna elus ja teostada kõiki liidu õigusest tulenevaid õigusi. Peaks olema võimalik rakendada konkreetseid meetmeid, suurendada teadlikkust võimalustest minna vabatahtlikuks, õppida välismaal, teha praktikat teises liikmesriigis või võtta osa liidu haridusalastest vahetusprogrammidest.
(20)
Euroopa kodanike aastaga seoses koostab komisjon kodakondsust käsitleva 2013. aasta aruande, milles tuuakse esile alates kodakondsust käsitlevast 2010. aasta aruandest tehtud edusammude üksikasjad ja soovitatakse meetmeid, mida edaspidi võtta takistuste kõrvaldamiseks, mis ei võimalda liidu kodanikel oma õigusi kasutada. Aruande põhjal on nõukogul võimalik võtta vastu sätteid liidu kodakondsusega seotud õiguste tugevdamiseks või õiguste lisamiseks.
(21)
Liidu kodanikke tuleks teavitada mitmekeelsest „Teie Euroopa” veebiportaalist, mis on liidu kodanike ja ettevõtjate õigusi käsitlev kõikehõlmav teabesüsteem.
(22)
„Europe Direct” infopunktid, mis on liidu ja selle kodanike kohalikuks ühenduslüliks, peaksid olema Euroopa Parlamendi lähedased partnerid teadlikkuse suurendamise kampaaniates, tugevdama kohalikku ja piirkondlikku arutelu liidu teemal, edastama ja levitama üldsusele teabematerjali ning pakkuma võimalust anda liidu institutsioonidele tagasisidet.
(23)
Kõigi Euroopa kodanike aastaga seoses ja selle raames käivitatud algatuste eesmärk peaks olema vastastikuse mõistmise suurendamine liidu kodanike, liidu institutsioonide ja liikmesriikide vahel. See hõlmab riigiasutuste töötajate teadlikkuse tõstmist kodanikuõigustest nii liidu, riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil.
(24)
Euroopa Nõukogul on alates selle asutamisest 1949. aastal olnud haridus- ja kultuurivaldkonnas juhtiv roll, kuna ta on algatanud ja edendanud Euroopa kultuurivõrgustikke ja kultuuridevahelist dialoogi ning soodustanud keelelist mitmekesisust. Seetõttu peaks liit seoses Euroopa kodanike aastaga looma sünergiat Euroopa Nõukogu tööga selles valdkonnas.
(25)
Kodanike teadlikkuse suurendamine liidu kodaniku staatusega kaasnevatest õigustest on esmajoones liikmesriikide ülesanne. See hõlmab teabe andmist liidu kohta ja eesmärgistatud aruandlust liidu institutsioonide tegevuse kohta. Nagu rõhutati Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 22. oktoobril 2008 allkirjastatud poliitilises deklaratsioonis „Partnerlus Euroopa asjadest teavitamisel”, (7) täiendab liidu tasandi tegevus tegevust riigi, piirkondlikul või kohalikul tasandil. Liidu institutsioonid ja liikmesriigid peaksid tihendama koostööd meediaga ja andma kvaliteetset teavet liidu kohta.
(26)
Selleks et suurendada Euroopa kodanike aastaks ette nähtud tegevuse tõhusust ja tulemuslikkust, on oluline viia 2012. aastal läbi mõned ettevalmistavad tegevused kooskõlas nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (8) (finantsmäärus) artikli 49 lõikega 6.
(27)
Tuleks võtta asjakohased meetmed, et vältida eeskirjade eiramist ja pettusi ning et nõuda tagasi kadumaläinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid vastavalt nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta, (9) nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramise eest, (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta (11).
(28)
Tegevusele, mida ei rahastata Euroopa kodanike aasta eelarvest, võib liidu rahalisi vahendeid eraldada olemasolevate liidu programmide või struktuurifondide, eelkõige 2007.-2013. aasta programmide „Kodanike Euroopa” ja 2007.-2013. aasta eriprogrammi „Põhiõigused ja kodakondsus” kaudu üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad” raames, programmi „Elukestev õpe”, sealhulgas programmi „Erasmus”, algatuse „Noorte liikuvus” ning programmi „MEDIA” kaudu.
(29)
Edaspidiste Euroopa aastate huvides tuleks läbi viia Euroopa kodanike aasta raames võetud meetmete hindamine. See aruanne peaks sisaldama ideid ja parimaid tavasid edaspidiseks tegevuseks, kuidas kõige tõhusamalt jõuda kodanikeni ja neid kaasata, ning see peab võimaluse korral põhinema Euroopa kodanike aasta kohta saadud võrreldavatel kvantitatiivsetel andmetel.
(30)
Kuna Euroopa kodanike aasta eesmärke, nimelt suurendada teadlikkust ja teadmisi liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest ja kohustustest, et seeläbi võimaldada kodanikel täies ulatuses teostada oma õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada, ning seoses sellega edendada ka seda, et liidu kodanikud saaksid kasutada muid liidu kodakondsusega seotud õigusi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada seetõttu, et on vaja mitmepoolset partnerlust, piiriülest teabevahetust ja tõsta üleliidulist teadlikkust ning levitada häid tavasid, ning Euroopa kodanike aasta ulatust arvestades on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Sisu
2013. aasta nimetatakse Euroopa kodanike aastaks.
Artikkel 2
Eesmärgid
1. Euroopa kodanike aasta üldine eesmärk on suurendada teadlikkust ja teadmisi liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest ja kohustustest, et seeläbi võimaldada kodanikel täies ulatuses teostada oma õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada. Seoses sellega edendab Euroopa kodanike aasta seda, et liidu kodanikud saaksid kasutada ka muid liidu kodakondsusega seotud õigusi.
2. Lõike 1 alusel on Euroopa kodanike aasta konkreetsed eesmärgid järgmised:
a)
suurendada diskrimineerimata liidu kodanike teadlikkust nii nende õigusest liidus vabalt liikuda ja elada ning sellega seoses ka kõigist muudest õigustest, mis liidu kodanikel on, sealhulgas õigusest valida kohalikel ja Euroopa Parlamendi valimistel nende elukohaliikmesriigis;
b)
suurendada liidu kodanike, sealhulgas noorte teadlikkust sellest, millist käegakatsutavat kasu on neil liidu õigustest, ja ka programmidest, millega nende õiguste kasutamist toetatakse;
c)
elavdada arutelu liikumis- ja elamisvabaduse õiguse kui liidu kodakondsuse lahutamatu osa mõju ja potentsiaali üle, et elavdada ja parandada liidu kodanike aktiivset kodaniku- ja demokraatlikku osalust, eelkõige liidu poliitikat käsitlevates kodanikefoorumites ja Euroopa Parlamendi valimistel, suurendades sellega liidu kodanike ühiskondlikku ühtekuuluvust, kultuurilist mitmekesisust, solidaarsust, soolist võrdõiguslikkust, vastastikust austust ja ühise Euroopa identiteedi tunnetamist, mis põhineb liidu põhiväärtustel, mis on sätestatud ELi lepingus ja ELi toimimise lepingus ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.
Artikkel 3
Algatused
1. Artiklis 2 sätestatud eesmärkide saavutamiseks vajalikud meetmed võivad hõlmata järgmisi algatusi liidu, liikmesriigi, piirkondlikul või kohalikul tasandil:
a)
üldsusele või kitsamatele sihtrühmadele suunatud teadlikkuse suurendamise, meediakajastuse, teavitus- ja hariduskampaaniad;
b)
teabevahetus, kogemuste ja heade tavade jagamine liidu, riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi haldusasutuste ning muude riigiasutuste ning kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel;
c)
konverentsid, kuulamised, sealhulgas interneti vahendusel, ja muud sündmused, mis elavdavad arutelu selle üle, milles seisneb vaba liikumise ja elamise õiguse ja liidu kodakondsusest tulenevate üldisemate õiguste olulisus ja neist tulenev kasu, ning üldisemalt liidu kodakondsuse ja sellega seotud õiguste üle;
d)
olemasolevate mitmekeelsete osalusvahendite kasutamine, et innustada kodanikuühiskonna organisatsioone ja kodanikke osalema aktiivselt Euroopa kodanike aasta algatuses, sealhulgas selliste demokraatia otseste vahendite kaudu, nagu kodanikualgatus ja avalikud konsultatsioonid;
e)
olemasolevate kodanike teavitamise vahendite, sealhulgas kaasaegsete info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate nagu mitmekeelsete veebiportaalide „Europe Direct” ja „Teie Euroopa” kui liidu kodanike õigusi käsitleva kõikehõlmava teabesüsteemi oluliste elementide osatähtsuse ja tuntuse suurendamine;
f)
selliste probleemide lahendamise vahendite nagu SOLVIT osatähtsuse ja tuntuse suurendamine, et liidu kodanikud saaksid oma õigusi paremini kasutada ja kaitsta liidu õigusaktide kohaselt;
g)
liidu kodanikele teabe andmine Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni ning Euroopa ombudsmani kohta, et kodanikud saaksid oma liidu õigusega antud õigusi paremini kasutada ja kaitsta, ning
h)
ELi kodakondsust käsitleva aruande edendamine, kusjuures aruanne põhineb põhjalikul arutelul ja kodanike ning sidusrühmade aktiivsel osalusel ning selles tuvastatakse takistused, mis ei võimalda liidu kodanikel kasutada täielikult liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi, ning selles edendatakse asjakohaseid strateegiaid nende takistuste kõrvaldamiseks.
2. Lõikes 1 osutatud algatuste üksikasjad on sätestatud lisas.
3. Komisjon ja liikmesriigid võivad Euroopa kodanike aasta eesmärkide saavutamiseks näha ette muidki tegevusi ning lubada kasutada Euroopa kodanike aasta nimetust nende reklaamimisel, kui need tegevused aitavad kaasa artiklis 2 sõnastatud eesmärkide saavutamisele.
4. Euroopa kodanike aasta raames korraldatud algatuste puhul tuleks pöörata tähelepanu selliste takistuste kindlaksmääramisele, mis ei võimalda liidu kodanikel oma õigusi kasutada, ning asjakohaste viiside ja strateegiate edendamisele nende takistuste kõrvaldamiseks ning ka diskrimineerimise kultuuridevahelise mõistmise soodustamisele ning selle vastu võitlemisele. Seega püütakse saavutada sünergia nende algatuste ning olemasolevate vahendite ja programmide vahel põhiõiguste, kodanikuõiguste, tööhõive, sotsiaalküsimuste, hariduse ja kultuuri valdkonnas.
Artikkel 4
Liidu tasandil koordineerimine ja rakendamine
1. Komisjon teeb tihedat koostööd liikmesriikidega, Euroopa Parlamendiga, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega ning Regioonide Komiteega, aga ka kohalike ja piirkondlike ametiasutustega ning kohalikke ja piirkondlikke huve esindavate organite ja ühendustega.
2. Komisjon korraldab ka kodakondsuse ja kodanike õiguste kaitse, hariduse ja kultuuri edendamise valdkonnas tegevate Euroopa ja kodanikuühiskonna organisatsioonide või ühenduste esindajate ja muude sidusrühmade kohtumisi, et aidata komisjonil Euroopa kodanike aastat liidu tasandil ellu viia.
3. Komisjon püüab luua võimaliku sünergia eri teemadel Euroopa aastate vahel, hinnates saavutusi, jälgides püsivaid lünki ja esitades võimaluse korral statistilised andmed, kindlustades sellega Euroopa aastate eesmärkide tõhusa täideviimise.
4. Liidu tasandil tegeleb käesoleva otsuse rakendamisega komisjon.
Artikkel 5
Finantssätted
1. Kogu liitu hõlmavate meetmete puhul, millele on osutatud lisa A osas, korraldatakse hankelepingute sõlmimine või liidu üldeelarvest rahastatavate toetuste andmine.
2. Kogu liitu hõlmavatele meetmetele, millele on osutatud lisa B osas, võib anda toetust liidu üldeelarvest.
Artikkel 6
Rahvusvaheline koostöö
Euroopa kodanike aasta eesmärkide saavutamiseks võib komisjon teha koostööd asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, eelkõige Euroopa Nõukoguga.
Artikkel 7
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon tagab, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu ennetavate meetme kohaldamisega, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui tuvastatakse eeskirjade eiramine, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega. Komisjon võib käesoleva otsuse alusel läbi viia kohapealseid kontrolle ja vaatlusi kooskõlas määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96. Vajaduse korral viib uurimise läbi Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) vastavalt määrusele (EÜ) nr 1073/1999.
2. Käesoleva otsuse alusel rahastatavate liidu meetmete puhul tähendab määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 artikli 1 lõikes 2 osutatud eeskirjade eiramine liidu õiguse sätete mis tahes rikkumist või ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest põhjustatud lepingulise kohustuse täitmatajätmist, mis põhjendamatu kuluartikli tõttu kahjustas või oleks võinud kahjustada liidu üldeelarvet.
3. Komisjon vähendab meetme rahalise toetuse summat, peatab selle väljamaksmise või nõuab selle tagasi, kui ta tuvastab eeskirjade eiramise, sealhulgas käesoleva otsuse või kõnealuse rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu sätete eiramise, või kui ilmneb, et meedet on komisjonilt nõusolekut taotlemata märgatavalt muudetud, nii et see on vastuolus projekti laadi või rakendamise tingimustega.
4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või meetme rakendamisel saavutatud edu õigustab ainult osa eraldatud toetuse kasutamist, nõuab komisjon abisaajalt kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgituse esitamist. Kui toetuse saaja ei anna rahuldavat vastust, võib komisjon ülejäänud rahalise toetuse tühistada ja nõuda juba makstud summade tagasimaksmist.
5. Iga alusetult tehtud väljamakse tuleb komisjonile tagasi maksta. Õigeaegselt tagasi maksmata summadele lisatakse intress finantsmääruses sätestatud tingimustel.
Artikkel 8
Seire ja hindamine
Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2014 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesolevas otsuses ette nähtud algatuste rakendamise, tulemuste ja üldhinnangu kohta. Sellel aruandel põhineb liidu edasine poliitika, meetmed ja tegevus selles valdkonnas. Euroopa kodanike aasta kogemuste põhjal esitatakse aruandes ka ideid ja parimaid tavasid selle kohta, kuidas kodanikke paremini teavitada nende õigustest ka pärast Euroopa kodanike aasta lõppemist.
Artikkel 9
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 10
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 21. november 2012