NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/104
ze dne 19. ledna 2015,
kterým se pro rok 2015 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací, kterým se mění nařízení (EU) č. 43/2014 a kterým se zrušuje nařízení (EU) č. 779/2014
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 43 odst. 3 Smlouvy se stanoví, že Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (1) mají být na základě dostupných vědeckých, technických a hospodářských doporučení, včetně případně zpráv vypracovaných Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) a jinými poradními orgány, jakož i na základě doporučení vypracovaných poradními radami přijata opatření pro zachování zdrojů.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. V souladu s čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013 by rybolovná práva měla být stanovena v souladu s cíli společné rybářské politiky stanovenými v čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení. V souladu s čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení by rybolovná práva měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci ryb nebo loviště.
(4)
Celkový přípustný odlov (TAC) by proto měl být stanoven v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 na základě dostupných vědeckých doporučení s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty a měl by všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; rovněž je nezbytné zohlednit názory vyjádřené v konzultacích se zúčastněnými stranami, zejména na jednáních poradních sborů.
(5)
Povinnost vykládky uvedená v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 je zaváděna individuálně pro jednotlivé druhy rybolovu. Pokud se na druh rybolovu v regionu, na který se vztahuje toto nařízení, vztahuje povinnost vykládky, měly by být vyloženy všechny druhy ulovené při tomto rybolovu, jehož se týká omezení odlovů. Od 1. ledna 2015 se povinnost vykládky vztahuje na drobný pelagický rybolov (tj. rybolov makrely obecné, sledě obecného, kranase obecného, tresky modravé, drsnatce obecného, sardele obecné, stříbrnice evropské, sardinky obecné a šprota obecného), na pelagický rybolov velkých druhů, (tj. rybolov tuňáka obecného, mečouna obecného, tuňáka křídlatého, tuňáka velkookého, marlína modrého a marlína bělavého) a na rybolov pro průmyslové účely (např. rybolov huňáčka severního, smačků rodu Ammodytes a tresky Esmarkovy). V čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se stanoví, že je-li zavedena povinnost vykládky pro určitou rybí populaci, jsou rybolovná práva stanovena s ohledem na to, že ze způsobu stanovení rybolovných práv na základě vykládky se přešlo na způsob stanovení těchto práv na základě úlovků.
(6)
Již několik let jsou některé TAC týkající se populací příčnoústých (žraloci a rejnokovití) stanoveny na nulovou hodnotu a související ustanovení zakládají povinnost okamžitě vypustit náhodné úlovky těchto druhů. Důvodem tohoto zvláštního zacházení je špatný stav těchto populací z hlediska jejich zachování, a vzhledem k jejich vysoké míře přežití nepovedou výměty k vyšší míře úmrtnosti způsobené rybolovem; výměty se považují pro zachování těchto druhů za prospěšné. Od 1. ledna 2015 však budou muset být úlovky těchto druhů v pelagickém rybolovu vyloženy, ledaže se na ně vztahuje některá z výjimek z povinnosti vykládky stanovená v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Ustanovení čl. 15 odst. 4 písm. a) uvedeného nařízení umožňuje tyto výjimky pro druhy, jejichž rybolov je zakázán a které jsou jako takové určeny v právním aktu Unie přijatém v oblasti společné rybářské politiky. Je proto vhodné zakázat rybolov těchto druhů v dotčených oblastech.
(7)
V posledních letech byl TAC pro sardel obecnou v Biskajském zálivu stanovován v samostatném nařízení o rybolovných právech, které platilo od 1. července jednoho roku do 30. června roku následujícího. V roce 2014 výbor VTHVR dospěl k závěru, že se změnou období řízení na normální kalendářní rok (leden až prosinec) výrazně sníží riziko v oblasti zachování této populace. Po konzultacích se Španělskem, Francií a Poradním sborem pro jihozápadní vody (SWWAC) byla tato změna, kterou navrhl VTHVR, přijata kladně. Na základě těchto skutečností je vhodné zrušit nařízení Rady (EU) č. 779/2014 (2) a zavést nový TAC pro populaci sardele obecné v Biskajském zálivu na rok 2015 v tomto nařízení.
(8)
Podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013 by se kromě toho pro populace, na něž se vztahují zvláštní víceleté plány, měly TAC stanovit v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. TAC pro populaci štikozubce novozélandského a humra severského, jazyka rodu Solea v západní části Lamanšského průlivu, platýse evropského a jazyka rodu Solea v Severním moři, sledě obecného v oblasti západně od Skotska, tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska, v Irském moři, Severním moři, Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu a tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři by proto měly být stanoveny v souladu s pravidly uvedenými v nařízeních Rady (ES) č. 2166/2005 (3), (ES) č. 509/2007 (4), (ES) č. 676/2007 (5), (ES) č. 1300/2008 (6), (ES) č. 1342/2008 (7) („plán pro tresku obecnou“) a (ES) č. 302/2009 (8).
(9)
Pokud však jde o populaci štikozubce severního (nařízení Rady (ES) č. 811/2004 (9)) a jazyka rodu Solea v Biskajském zálivu (nařízení Rady (ES) č. 388/2006 (10)), minimálních cílů příslušných plánů obnovy a řízení již bylo dosaženo, a proto je vhodné řídit se poskytnutým vědeckým doporučením, aby TAC dosáhly úrovní maximálního udržitelného výnosu nebo aby se případně na těchto úrovních udržely.
(10)
Opatření pro řízení a úrovně TAC populací, pro něž neexistují dostatečné nebo spolehlivé údaje, které by umožnily odhad jejich velikosti, by se měly řídit přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu definované v čl. 4 odst. 1 bodu 8 nařízení (EU) č. 1380/2013, přičemž je třeba zohlednit faktory specifické pro jednotlivé populace, zejména dostupné informace o vývojových trendech populace a úvahy týkající se smíšených lovišť.
(11)
Nařízení Rady (ES) č. 847/96 (11) zavedlo dodatečné podmínky pro meziroční řízení TAC, včetně ustanovení o flexibilitě podle článku 3 pro populace, na něž se vztahuje preventivní TAC, a podle článku 4 pro populace, na něž se vztahuje analytický TAC. Podle článku 2 uvedeného nařízení Rada při stanovení TAC rozhodne, na jaké populace se nevztahují články 3 a 4, a to zejména na základě biologického stavu těchto populací. V nedávné době byl podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013 zaveden mechanismus flexibility pro všechny úlovky, na něž se vztahuje povinnost vykládky. Ve snaze zabránit nadměrně vysoké flexibilitě, jež by ohrozila cíle zachovánízdrojů stanovené v rámci společné rybářské politiky, a aby se zabránilo negativním dopadům na biologický stav populací, články 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 se mohou použít na TAC pouze tehdy, pokud členské státy nevyužijí meziroční flexibility stanovené v čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(12)
V souladu s výsledkem konzultací mezi Unií a Norskem může Unie povolit rybolov krevety severní v oblasti IIIa plavidly Unie až do deseti procent nad rámec kvóty připadající Unii, jestliže veškeré odlovy nad rámec kvóty připadající Unii budou odečteny od její kvóty pro rok 2015. Je vhodné umožnit takovou flexibilitu při stanovování těchto rybolovných práv za účelem zajištění rovných podmínek pro plavidla Unie, a to tak, že se dotčeným členským státům povolí rozhodnout se pro využití kvóty flexibility. Nařízení (ES) č. 43/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
V případech, kdy se TAC určité populace přidělí pouze jednomu členskému státu, je vhodné tento členský stát v souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy zmocnit, aby určil úroveň tohoto odlovu. Je třeba přijmout ustanovení k zajištění toho, aby při stanovení úrovně TAC dotčený členský stát jednal v naprostém souladu se zásadami a pravidly společné rybářské politiky.
(14)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 2166/2005, článkem 5 nařízení (ES) č. 509/2007, článkem 9 nařízení (ES) č. 676/2007, články 11 a 12 nařízení (ES) č. 1342/2008 a články 5 a 9 nařízení (ES) č. 302/2009 je třeba stanovit stropy intenzity rybolovu pro rok 2015, přičemž je třeba vzít v úvahu nařízení Rady (ES) 754/2009 (12).
(15)
V souladu s nejaktuálnějším vědeckým doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a v souladu s mezinárodními závazky v rámci Úmluvy pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) je třeba omezit intenzitu rybolovu některých hlubinných druhů.
(16)
U některých druhů, jako jsou některé druhy žraloků, by i omezená rybolovná činnost mohla mít za následek závažné riziko pro jejich zachování. Rybolovná práva pro takové druhy by proto měla být zcela omezena prostřednictvím všeobecného zákazu lovu těchto druhů.
(17)
Na 11. zasedání konference stran Úmluvy o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů, která se konala v Quitu ve dnech 3. až 9. listopadu 2014, byla s účinností ode dne 8. února 2015 doplněna řada druhů na seznam chráněných druhů v dodatku I a II úmluvy. Je proto vhodné stanovit ochranu těchto druhů v souvislosti s činnostmi plavidel Unie provádějících rybolov ve všech vodách a plavidel třetích zemí provádějících rybolov ve vodách Unie.
(18)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení, která jsou k dispozici plavidlům Unie, se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (13), zejména články 33 a 34 uvedeného nařízení, které se týkají zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je tudíž nezbytné, aby členské státy, pokud zasílají Komisi údaje týkající se vykládky populace podle tohoto nařízení, uváděly kódy, které mají při zasílání údajů používat.
(19)
U některých TAC by členským státům mělo být umožněno přidělit dodatečné kvóty plavidlům účastnícím se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu. Účelem těchto zkoušek je testování systému založeného na kvótách odlovu v rybolovu, na nějž se dosud nevztahuje povinnost vykládky stanovená v nařízení (EU) č. 1380/2013, tj. systému, kdy by se měly veškeré úlovky vykládat a započítávat do kvót, aby se zabránilo výmětům a plýtvání s jinak využitelnými zdroji ryb, které tyto výměty představují. Nekontrolované výměty ryb jsou hrozbou pro dlouhodobou udržitelnost ryb jako veřejného statku, a tím i pro cíle společné rybářské politiky. Naopak systémy založené na kvótách odlovu představují svou podstatou pro rybáře pobídku k optimalizaci selektivity úlovků získaných jejich rybolovnými činnostmi. Za účelem sledování dodržování podmínek zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu by členské státy měly zajistit podrobnou a přesnou dokumentaci všech rybářských výjezdů a přiměřenou kapacitu a prostředky, jako jsou pozorovatelé, televizní kamery s uzavřeným okruhem (CCTV) a jiné prostředky. Členské státy by přitom měly respektovat zásadu efektivity a proporcionality. Systémy CCTV by měly být používány v souladu s požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (14).
(20)
Aby se zajistilo, že zkoušky řádně zdokumentovaného rybolovu umožní účinně posoudit potenciál systémů založených na kvótách odlovu v zájmu kontroly absolutní úmrtnosti způsobené rybolovem u dotčených populací, je nezbytné, aby veškeré ryby ulovené v rámci těchto zkoušek, včetně ryb nedosahujících minimální velikosti při vykládce, byly započítány do celkové kvóty přidělené zúčastněnému plavidlu a aby došlo k ukončení rybolovných činností, jakmile toto plavidlo celková práva plně vyčerpá. Je také vhodné umožnit převádění kvót mezi plavidly, jež se účastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, a plavidly, jež se těchto zkoušek neúčastní, pokud lze prokázat, že se nezvyšují výměty plavidel, jež se zkoušek neúčastní.
(21)
Na základě doporučení ICES je vhodné zachovat zvláštní systém řízení smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie oblastí ICES IIa a IIIa a podoblasti ICES IV. Vzhledem k tomu, že vědecké doporučení ICES má být k dispozici až v únoru roku 2015, je vhodné, aby až do zveřejnění tohoto doporučení byly TAC a kvóty prozatímně stanoveny na nulovou hodnotu.
(22)
S cílem zaručit plné využití rybolovných práv je vhodné umožnit pružné uspořádání mezi některými oblastmi TAC, pokud se jedná o stejný biologický zdroj.
(23)
Postupem podle dohod nebo protokolů o vztazích v oblasti rybolovu s Norskem (15) a Faerskými ostrovy (16) uskutečňuje Unie konzultace o rybolovných právech s těmito partnery. Postupem podle dohody a protokolu o vztazích v oblasti rybolovu s Grónskem (17) stanovil smíšený výbor úroveň rybolovných práv, která jsou Unii k dispozici ve vodách Grónska v roce 2015. Je proto nezbytné zahrnout do tohoto nařízení tato rybolovná práva.
(24)
Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) přijala na svém výročním zasedání v roce 2014 opatření na zachování populace okouníka v Irmingerově moři a stanovila pro rok 2015 TAC a kvóty pro smluvní strany, včetně Unie. Navíc budou v roce 2015 pokračovat konzultace mezi pobřežními státy zastoupenými v NEAFC o rybolovných právech na atlantsko-skandinávského sledě obecného v daném roce. Je proto vhodné stanovit prozatímní omezení odlovu atlantsko-skandinávského sledě obecného jako určité procento kvóty Unie z roku 2014, dokud nebude dohodnuta revize v návaznosti na výsledek konzultací pobřežních států zastoupených v NEAFC.
(25)
NEAFC nepřijala na svém výročním zasedání v roce 2014 žádné opatření na zachování populace okouníka v mezinárodních vodách oblastí ICES I a II, kterým by stanovila TAC a kvóty pro smluvní strany. Konzultace o rybolovných právech pro tuto populaci okouníků budou pokračovat v roce 2015. Vzhledem k tomu, že rybolov probíhá v druhé polovině roku, omezení odlovu této populace bude stanoveno v průběhu roku 2015 s přihlédnutím k výsledku konzultací mezi pobřežními státy zastoupenými v NEAFC.
(26)
Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) na svém výročním zasedání v roce 2014 přijala zvýšení TAC a kvót pro tuňáka obecného pro období tří let a potvrdila stávající úroveň TAC a kvót pro mečouna obecného v severním Atlantiku, mečouna obecného v jižním Atlantiku, tuňáka křídlatého v jižním Atlantiku a tuňáka křídlatého v severním Atlantiku pro období let 2015 a 2016. Navíc, jak již bylo stanoveno v případě populace tuňáka obecného, je vhodné, aby odlovy v rámci rekreačního a sportovního rybolovu všech ostatních populací řízených ICCAT a zahrnutých v příloze ID rovněž podléhaly omezením odlovu přijatým touto organizací, aby bylo zajištěno, že Unie své kvóty nepřekročí. Všechna tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(27)
Strany Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR) na svém výročním zasedání v roce 2014 přijaly omezení odlovů cílových druhů i druhů ulovených jako vedlejší úlovek, včetně kvóty na vedlejší úlovky pro roky 2015 a 2016 pro některé druhy průzkumného rybolovu v podoblasti 88.2. Při stanovení rybolovných práv pro rok 2016 by se mělo zvážit využívání této kvóty v průběhu roku 2015.
(28)
Na svém výročním zasedání v roce 2014 Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) nezměnila stávající opatření pro zachování a řízení zdrojů. Je však nezbytné stanovit omezení rybolovu v příloze VI tohoto nařízení s přihlédnutím k zahrnutí ostrova Mayotte jako nejvzdálenějšího regionu v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013 ve znění nařízení Rady (EU) č. 1385/2013 (18).
(29)
Třetí výroční zasedání Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří (SPRFMO) se bude konat v únoru 2015. Je vhodné, aby stávající opatření v oblasti úmluvy SPRFMO byla až do konání tohoto výročního zasedání prozatímně zachována. Populace kranase Murphyho by však neměla být do doby, než bude na tomto výročním zasedání stanoven TAC, lovena jako cílový druh.
(30)
Meziamerická komise pro tropické tuňáky (IATTC) na svém 87. výročním zasedání v roce 2014 rozhodla o zachování opatření na ochranu tuňáka žlutoploutvého, tuňáka velkookého a tuňáka pruhovaného. IATTC rovněž ponechala v platnosti usnesení o ochraně žraloka dlouhoploutvého. Tato opatření by se měla nadále provádět v právu Unie.
(31)
Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO) přijala na svém výročním zasedání v roce 2014 doporučení ohledně nových dvouletých TAC pro pilonoše rodu Beryx, červenici obecnou a kostlivkovité, přičemž platnost stávajících TAC pro ledovku patagonskou a kraba hlubokomořského zůstala zachována. Stávající platná opatření týkající se přidělení rybolovných práv přijatá SEAFO by měla být provedena v právu Unie.
(32)
Na svém 9. výročním zasedání přijala Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu (WCPFC) opatření pro zachování a řízení na ochranu veležralokovitých před rybolovem pomocí košelkových nevodů. Na svém 10. výročním zasedání přijala WCPFC omezení odlovu tuňáka velkookého plavidly pro rybolov na dlouhou lovnou šňůru. Na svém 11. výročním zasedání konaném v roce 2014 WCPFC nezměnila svá opatření, která přijala v roce 2013 s ohledem na rybolovná práva. Všechna tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(33)
Smluvní strany Úmluvy o zachování a řízení populací tresky tmavé ve střední části Beringova moře na svém výročním zasedání v roce 2013 nezměnily opatření týkající se rybolovných práv. Tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(34)
Na svém 36. výročním zasedání v roce 2014 přijala Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) řadu rybolovných práv na rok 2015 pro některé populace v podoblastech 1-4 oblasti úmluvy NAFO. V této souvislosti přijala NAFO moratorium na lov krevet v divizi 3L, s cílem zahrnout některé vedlejší úlovky zvýšila TAC pro okouníka v divizi 3M a znovu povolila rybolov platýse protaženého v divizi 3NO.
(35)
Některá mezinárodní opatření, kterými se vytváří či omezují rybolovná práva Unie, jsou příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu přijímána na konci roku a vstoupí v platnost před vstupem tohoto nařízení v platnost. Je tedy nutné, aby se ustanovení, kterými se taková opatření provádí do práva Unie, používala zpětně. Zejména proto, že rybářská sezóna v oblasti úmluvy CCAMLR probíhá od 1. prosince do 30. listopadu, a některá rybolovná práva nebo zákazy v oblasti úmluvy CCAMLR jsou tudíž stanoveny na období počínající dnem 1. prosince 2014, je vhodné, aby se příslušná ustanovení tohoto nařízení použila od téhož dne. Touto zpětnou působností není dotčena zásada oprávněných očekávání, jelikož členové CCAMLR mají zakázáno lovit v oblasti úmluvy CCAMLR bez oprávnění.
(36)
V souladu s prohlášením Unie určeným Bolívarovské republice Venezuele o udělení rybolovných práv ve vodách EU rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou Bolívarovské republiky Venezuely ve výlučné hospodářské zóně při pobřeží Francouzské Guyany (19) je třeba stanovit rybolovná práva pro chňapalovité pro Venezuelu ve vodách Unie.
(37)
Za účelem zajištění jednotných podmínek udělování povolení jednotlivým členským státům řídit přidělování intenzity rybolovu na základě systému založeného na kilowattdnech by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(38)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přidělení dodatečných dní na moři za účelem trvalého ukončení rybolovných činností a k posílení přítomnosti vědeckých pozorovatelů a pokud jde o stanovení tabulkových formátů proshromažďování a přenos informací týkajících se převodu dní na moři mezi rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou jednoho členského státu. Tyto pravomoci by měly být uplatňovány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (20).
(39)
Aby se předešlo přerušení rybářských činností a zajistil se výdělek rybářům Unie, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2015, s výjimkou ustanovení týkajících se omezení intenzity rybolovu, která by se měla použít od 1. února 2015, a zvláštních ustanovení v určitých oblastech, která by měla mít zvláštní datum použitelnosti. Z důvodu naléhavosti by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po svém vyhlášení.
(40)
Při využívání rybolovných práv by mělo být plně dodržováno platné právo Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací.
2. Rybolovná práva uvedená v odstavci 1 zahrnují:
a)
omezení odlovu pro rok 2015 a tam, kde je to uvedeno v tomto nařízení, pro rok 2016;
b)
omezení intenzity rybolovu v období od 1. února 2015 do 31. ledna 2016, vyjma případů, kdy jsou pro omezení intenzity rybolovu stanovena v článcích 9, 29 a 31 jiná období;
c)
rybolovná práva pro období od 1. prosince 2014 do 30. listopadu 2015 pro některé rybí populace v oblasti úmluvy CCAMLR;
d)
rybolovná práva pro některé populace v oblasti úmluvy IATTC uvedená v článku 32 pro období v letech 2015 a 2016 stanovená v uvedeném ustanovení.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na tato plavidla:
a)
plavidla Unie;
b)
plavidla třetích zemí ve vodách Unie.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem Unie“ rybářské plavidlo Unie podle definice v čl. 4 odst. 1 bodu 5 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
„plavidlem třetí země“ rybářské plavidlo podle definice v čl. 4 odst. 1 bodu 4 nařízení (EU) č. 1380/2013 plující pod vlajkou třetí země a zaregistrované ve třetí zemi;
c)
„vodami Unie“ vody Unie podle definice v čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu;
e)
„populací“ populace podle definice v čl. 4 odst. 1 bodu 14 nařízení (EU) č. 1380/2013;
f)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC):
i)
v rybolovu, na nějž se vztahuje povinnost vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013, množství, které lze každoročně z každé populace odlovit;
ii)
ve všech ostatních druzích rybolovu množství, které lze každoročně z každé populace vyložit;
g)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
h)
„analytickým posouzením“ kvantitativní posouzení trendů dané populace založené na údajích o biologii a využívání této populace, které mají podle vědeckého přezkumu dostatečnou kvalitu, aby z nich vycházela vědecká doporučení o možnostech budoucích úlovků;
i)
„přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu“ přístup předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu podle definice v čl. 4 odst. 1 bodu 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
j)
„velikostí oka“ velikost oka rybářských sítí určená v souladu s nařízením Komise (ES) č. 517/2008 (21);
k)
„rejstříkem rybářského loďstva Unie“ rejstřík zřízený Komisí v souladu s čl. 24 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013;
l)
„lodním deníkem rybolovu“ lodní deník uvedený v článku 14 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 4
Rybolovné oblasti
Pro účely tohoto nařízení se příslušnými oblastmi rozumí:
a)
„oblastí ICES“ (Mezinárodní rada pro průzkum moří) zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení (ES) č. 218/2009 (22);
b)
„Skagerrakem“ zeměpisná oblast, která je na západě ohraničena linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu hranicí vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;
c)
„Kattegatem“ zeměpisná oblast vymezená na severu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu hranicí vedoucí od Hasenøre ke Gnibens Spids, od Korshage ke Spodsbjergu a od Gilbjerg Hoved ke Kullenu;
d)
„funkční jednotkou 16 podoblasti ICES VII“ zeměpisná oblast vymezená loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
-
53° 30′ s. š., 15° 00′ z. d.,
-
53° 30′ s. š., 11° 00′ z. d.,
-
51° 30′ s. š., 11° 00′ z. d.,
-
51° 30′ s. š., 13° 00′ z. d.,
-
51° 00′ s. š., 13° 00′ z. d.,
-
51° 00′ s. š., 15° 00′ z. d.,
-
53° 30′ s. š., 15° 00′ z. d.;
e)
„funkční jednotkou 26 divize ICES IXa“ zeměpisná oblast vymezená loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
-
43° 00′ s. š., 8° 00′ z. d.,
-
43° 00′ s. š., 10° 00′ z. d.,
-
42° 00′ s. š., 10° 00′ z. d.,
-
42° 00′ s. š., 8° 00′ z. d.;
f)
„funkční jednotkou 27 divize ICES IXa“ zeměpisná oblast vymezená loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
-
42° 00′ s. š., 8° 00′ z. d.,
-
42° 00′ s. š., 10° 00′ z. d.,
-
38° 30′ s. š., 10° 00′ z. d.,
-
38° 30′ s. š., 9° 00′ z. d.,
-
40° 00′ s. š., 9° 00′ z. d.,
-
40° 00′ s. š., 8° 00′ z. d.;
g)
„Cádizským zálivem“ zeměpisná oblast divize ICES IXa východně od 7° 23′ 48″ z. d.;
h)
„oblastmi CECAF“ (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (23);
i)
„oblastí NAFO“ (Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku) zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (24);
j)
„oblastí úmluvy SEAFO“ (Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o ochraně a řízení rybolovných zdrojů v jihovýchodním Atlantiku (25);
k)
„oblastí úmluvy ICCAT“ (Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku) zeměpisná oblast vymezená v Mezinárodní úmluvě na ochranu tuňáků v Atlantiku (26);
l)
„oblastí úmluvy CCAMLR“ (Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě) zeměpisná oblast vymezená v čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 601/2004 (27);
m)
„oblastí úmluvy IATTC“ (Meziamerická komise pro tropické tuňáky) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o posílení Meziamerické komise pro tropické tuňáky zřízené úmluvou mezi Spojenými státy americkými a Kostarickou republikou z roku 1949 (dále jen „Antigujská úmluva“) (28);
n)
„oblastí úmluvy IOTC“ (Komise pro tuňáky Indického oceánu) zeměpisná oblast vymezená v Dohodě o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu (29);
o)
„oblastí úmluvy SPRFMO“ (Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří) zeměpisná oblast na volném moři jižně od 10° s. š., severně od oblasti úmluvy CCAMLR, východně od oblasti úmluvy SIOFA vymezené v Dohodě o rybolovu v jižním Indickém oceánu (30) a západně od oblastí pod rybářskou jurisdikcí států Jižní Ameriky;
p)
„oblastí úmluvy WCPFC“ (Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu) zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o zachování a řízení vysoce stěhovavých rybích populací v západním a středním Tichém oceánu (31);
q)
„oblastí volného moře Beringova moře“ zeměpisná oblast volného moře Beringova moře vzdálená více než 200 námořních mil od základních linií, odkud se měří šířka teritoriálních vod pobřežních států Beringova moře;
r)
„oblastí překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC“ zeměpisná oblast vymezená těmito hranicemi:
-
zeměpisnou délkou 150° z. d.,
-
zeměpisnou délkou 130° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 4° j. š.,
-
zeměpisnou šířkou 50° j. š.
HLAVA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA UNIE
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 5
TAC a jejich rozdělení
1. TAC pro plavidla Unie ve vodách Unie nebo v některých vodách mimo Unii, jejich rozdělení mezi členské státy a případné podmínky funkčně spojené s užíváním těchto práv jsou stanoveny v příloze I.
2. Plavidla Unie jsou oprávněna k odlovu v mezích TAC stanovených v příloze I ve vodách podléhajících rybářské jurisdikci Faerských ostrovů, Grónska, Islandu a Norska a v rybolovné oblasti kolem ostrova Jan Mayen, a to za podmínek stanovených v článku 19 a v příloze III tohoto nařízení a v nařízení (ES) č. 1006/2008 (32) a v prováděcích předpisech k němu.
3. Pro účely zvláštní podmínky stanovené v příloze IA pro populace smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie oblastí ICES IIa, IIIa a IV se použijí oblasti řízení vymezené v příloze IID.
Článek 6
TAC, které určí členské státy
1. TAC pro některé populace ryb určí dotčený členský stát. Tyto populace jsou uvedeny v příloze I.
2. TAC, které určí členský stát:
a)
jsou v souladu se zásadami a pravidly společné rybářské politiky, zejména se zásadou udržitelného využívání populací, a
b)
musí vést:
i)
s největší pravděpodobností k využívání populací v souladu s maximálním udržitelným výnosem od roku 2015, jsou-li k dispozici analytická posouzení;
ii)
k využívání populací v souladu s přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu, nejsou-li analytická posouzení k dispozici nebo jsou-li neúplná.
3. Do 15. března 2015 předloží každý dotčený členský stát Komisi tyto informace:
a)
přijaté TAC;
b)
údaje shromážděné a posouzené dotčeným členským státem, z nichž přijaté TAC vycházejí;
c)
údaje o tom, jakým způsobem jsou přijaté TAC v souladu s odstavcem 2.
Článek 7
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
1. Na ryby z populací, pro které jsou stanoveny TAC a které byly uloveny při rybolovu uvedeném v čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013, se vztahuje povinnost vykládky stanovená v článku 15 uvedeného nařízení (dále jen „povinnost vykládky“).
2. Ryby z jiných populací, pro které jsou stanoveny TAC, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud:
a)
odlov byl proveden plavidly plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána, nebo
b)
odlov představuje tu část kvóty Unie, která nebyla v podobě kvót rozdělena mezi členské státy, a uvedená kvóta Unie není vyčerpána.
3. V příloze I jsou pro účely výjimky z povinnosti započítat úlovky do příslušných kvót stanovených v uvedeném článku uvedeny populace necílových druhů nacházejících se v bezpečných biologických mezích podle čl. 15 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 8
Omezení intenzity rybolovu
V obdobích uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) se použijí tato omezení intenzity rybolovu:
a)
omezení stanovená v příloze IIA pro řízení některých populací tresky obecné, jazyka rodu Solea a platýse evropského v oblastech Kattegat, Skagerrak, v části divize ICES IIIa, která nepatří do Skagerraku nebo Kattegatu, v podoblasti ICES IV a divizích ICES VIa, VIIa a VIId a ve vodách Unie divizí ICES IIa a Vb;
b)
omezení stanovená v příloze IIB na obnovu populací štikozubce obecného a humra severského v divizích ICES VIIIc a IXa, s výjimkou Cádizského zálivu;
c)
omezení stanovená v příloze IIC pro řízení populace jazyka rodu Solea v divizi ICES VIIe.
Článek 9
Omezení odlovu a intenzity v hlubinném rybolovu
1. Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002 (33), kterým se zavádí požadavek na uchovávání hlubinných druhů na palubě, se použije v případě platýse černého. Odlov, uchovávání na palubě, překládka a vykládka platýse černého se řídí podmínkami danými uvedeným článkem.
2. Členské státy zajistí, aby úroveň intenzity rybolovu plavidel majících povolení k hlubinnému rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002, měřená v kilowattdnech strávených mimo přístav, nepřekročila v roce 2015 úroveň 65 % průměrné roční intenzity rybolovu vynaložené plavidly daného členského státu v roce 2003 při rybářských výjezdech s povolením k hlubinnému rybolovu, nebo při kterých byly odloveny hlubinné druhy uvedené v přílohách I a II daného nařízení. Tento odstavec se vztahuje pouze na rybářské výjezdy, při nichž se odloví více než 100 kg hlubinných druhů jiných než stříbrnice atlantská.
Článek 10
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009;
c)
přerozdělení provedená podle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1006/2008;
d)
vykládky dodatečných množství povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96 a podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
množství převedená podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96 a čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013;
f)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009;
g)
převody a výměny kvót podle článku 19 tohoto nařízení;
h)
dodatečné kvóty podle článku 14 tohoto nařízení.
2. Není-li v příloze I tohoto nařízení uvedeno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení se použije na populace, na které se vztahuje analytický TAC. Články 3 a 4 nařízení (ES) č. 847/96 se použijí pouze v případě, že členské státy nevyužijí meziroční flexibility podle čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 11
Období zákazu rybolovu
1. V období od 1. května do 31. května 2015 je v oblasti Porcupine Bank zakázáno lovit nebo uchovávat na palubě ryby těchto druhů: treska obecná, pakambala rodu Lepidorhombus, ďasovití, treska jednoskvrnná, treska bezvousá, štikozubec obecný, humr severský, platýs evropský, treska sajda, treska tmavá, rejnokovití, jazyk obecný, mníkovec bělolemý, mník modrý, mník mořský a ostroun obecný.
Pro účely tohoto článku zahrnuje oblast Porcupine Bank zeměpisnou oblast vymezenou loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
Bod
Zeměpisná šířka
Zeměpisná délka
1
52° 27′ s. š.
12° 19′ z. d.
2
52° 40′ s. š.
12° 30′ z. d.
3
52° 47′ s. š.
12° 39,600′ z. d.
4
52° 47′ s. š.
12° 56′ z. d.
5
52° 13,5′ s. š.
13° 53,830′ z. d.
6
51° 22′ s. š.
14° 24′ z. d.
7
51° 22′ s. š.
14° 03′ z. d.
8
52° 10′ s. š.
13° 25′ z. d.
9
52° 32′ s. š.
13° 07,500′ z. d.
10
52° 43′ s. š.
12° 55′ z. d.
11
52° 43′ s. š.
12° 43′ z. d.
12
52° 38,800′ s. š.
12° 37′ z. d.
13
52° 27′ s. š.
12° 23′ z. d.
14
52° 27′ s. š.
12° 19′ z. d.
Odchylně od prvního pododstavce se plavidlům, která mají na palubě druhy uvedené ve zmíněném odstavci, povoluje průjezd oblastí Porcupine Bank v souladu s čl. 50 odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. V divizích ICES IIa, IIIa a podoblasti ICES IV je od 1. ledna do 31. března 2015 a od 1. srpna do 31. prosince 2015 zakázán obchodní rybolov smačků rodu Ammodytes vlečnou sítí pro lov při dně, nevody a podobnými vlečnými zařízeními o velikosti ok menší než 16 mm.
Zákaz stanovený v prvním pododstavci platí i pro plavidla třetích zemí s oprávněním k rybolovu smačků rodu Ammodytes ve vodách Unie podoblasti ICES IV.
Článek 12
Zákazy
1. Plavidla Unie mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat tyto druhy:
a)
rejnoka hvězdnatého (Amblyraja radiata) ve vodách Unie divizí ICES IIa, IIIa a VIId a podoblasti ICES IV;
b)
tyto druhy pilounů ve všech vodách:
i)
piloun asijský (Anoxypristis cuspidata);
ii)
piloun queenslandský (Pristis clavata);
iii)
piloun mnohozubý (Pristis pectinata);
iv)
piloun obecný (Pristis pristis);
v)
piloun zelenavý (Pristis zijsron);
c)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve všech vodách;
d)
soubor druhů (Dipturus cf. flossada a Dipturus cf. intermedia) zahrnovaných pod rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblastí ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
e)
psohlava obecného (Galeorhinus galeus) loveného na dlouhé lovné šňůry ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblasti ICES IV a ve vodách Unie a v mezinárodních vodách podoblastí ICES I, V, VI, VII, VIII, XII a XIV;
f)
světlouna malého (Etmopterus pusillus) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblasti IV a ve vodách Unie a mezinárodních vodách podoblastí ICES I, V, VI, VII, VIII, XII a XIV;
g)
světlouna Bonnaterrova (Dalatias licha), bezkýlovce lopatonosého (Deania calcea), bezkýlovce listošupinatého (Centrophorus squamosus), světlouna velkého (Etmopterus princeps) a světlouna bělookého (Centroscymnus coelolepis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblasti IV a ve vodách Unie a mezinárodních vodách podoblastí ICES I a XIV;
h)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve všech vodách;
i)
mantu Alfredovu (Manta alfredi) ve všech vodách;
j)
mantu obrovskou (Manta birostris) ve všech vodách;
k)
tyto druhy mant ve všech vodách:
i)
manta velká (Mobula mobular);
ii)
manta senegalská (Mobula rochebrunei);
iii)
manta japonská (Mobula japanica);
iv)
manta Thurstonova (Mobula thurstoni);
v)
manta kambodžská (Mobula eregoodootenkee);
vi)
manta mexická (Mobula munkiana);
vii)
manta chilská (Mobula tarapacana);
viii)
manta Kuhlova (Mobula kuhlii);
ix)
manta malá (Mobula hypostoma);
l)
rejnoka ostnatého (Raja clavata) ve vodách Unie divize ICES IIIa;
m)
rejnoka norského (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ve vodách Unie divizí ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh a VIIk;
n)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) ve vodách Unie podoblastí ICES VI a X a rejnoka bílého (Raja alba) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
o)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách Unie podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII;
p)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách Unie.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
Článek 13
Předávání údajů
Předkládají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje vztahující se k vykládkám objemů odlovených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Dodatečné kvóty přidělené plavidlům účastnícím se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu
Článek 14
Dodatečné kvóty
1. Členský stát může plavidlům plujícím pod jeho vlajkou a účastnícím se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu přidělit dodatečné kvóty pro některé populace. Tyto populace jsou uvedeny v příloze I.
2. Dodatečné kvóty uvedené v odstavci 1 nesmějí překročit celkové množství stanovené v příloze I jako procentuální podíl z kvóty přidělené dotyčnému členskému státu.
Článek 15
Podmínky pro přidělení dodatečných kvót
1. Dodatečné kvóty uvedené v článku 14 musí splňovat tyto podmínky:
a)
Členské státy zajistí podrobnou a přesnou dokumentaci všech rybářských výjezdů a přiměřenou kapacitu a prostředky, jako jsou pozorovatelé, televizní kamery s uzavřeným okruhem (CCTV) a jiné prostředky. Členské státy přitom respektují zásadu efektivity a proporcionality;
b)
dodatečné kvóty přidělené jednomu plavidlu účastnícímu se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu nepřesáhnou žádný z těchto limitů:
i)
75 % výmětů populace, které podle odhadu příslušného členského státu produkuje typ plavidla, k němuž patří plavidlo, kterému byla přidělena dodatečná kvóta;
ii)
30 % individuální kvóty plavidla před započetím účasti na zkouškách;
c)
veškeré úlovky plavidla z populace, na niž se vztahuje dodatečná kvóta, včetně ryb nedosahujících minimální velikosti při vykládce určené v příloze XII nařízení Rady (ES) č. 850/98 (34), se započítají do individuální kvóty plavidla stanovené po přidělení jakékoli dodatečné kvóty podle článku 14 tohoto nařízení;
d)
jakmile plavidlo plně využilo individuální kvótu pro kteroukoli populaci, na niž se vztahuje dodatečná kvóta, musí v příslušné oblasti TAC ukončit veškerou rybolovnou činnost;
e)
u populací, pro něž lze použít tento článek, mohou členské státy povolit převody individuálních kvót či jejich částí z plavidel, jež se neúčastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, na plavidla, jež se těchto zkoušek účastní, za předpokladu, že lze prokázat, že tím nedojde ke zvýšení výmětů produkovaných plavidly, jež se neúčastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu.
2. Bez ohledu na odst. 1 písm. b) bod i) může členský stát výjimečně přidělit plavidlu plujícímu pod jeho vlajkou dodatečnou kvótu překračující 75 % výmětů populace odhadovaných u typu plavidla, k němuž patří plavidlo, kterému byla přidělena dodatečná kvóta, za těchto podmínek:
a)
míra výmětů populace odhadovaná pro příslušný druh plavidla je nižší než 10 %;
b)
zařazení tohoto typu plavidla je důležité pro posouzení potenciálu sledovacích prostředků používaných podle čl. 15 odst. 1 písm. a);
c)
není překročen celkový limit 75 % odhadovaných výmětů populace ze všech plavidel, které se účastní zkoušek.
3. Členské státy před přidělením dodatečných kvót podle článku 14 předloží Komisi tyto informace:
a)
seznam plavidel plujících pod jejich vlajkou a účastnících se zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu;
b)
specifikace zařízení pro dálkové elektronické sledování umístěného na palubě těchto plavidel;
c)
kapacitu, typ a specifikace lovných zařízení používaných těmito plavidly;
d)
odhadované výměty pro každý typ plavidla, které se účastní zkoušek;
e)
množství úlovků populace, na niž se vztahuje příslušný TAC, odlovené v roce 2014 plavidly, které se účastní zkoušek.
Článek 16
Zpracovávání osobních údajů
Záznamy získané v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení se zpracovávají v souladu se směrnicí 95/46/ES do té míry, do jaké se na tyto údaje uvedená směrnice vztahuje.
Článek 17
Odejmutí dodatečných kvót
Jestliže členský stát zjistí, že plavidlo, které se účastní zkoušek řádně zdokumentovaného rybolovu, neplní podmínky stanovené v článku 15, okamžitě mu odejme přidělené dodatečné kvóty a pro zbytek roku 2015 je vyloučí z další účasti na uvedených zkouškách.
Článek 18
Vědecký přezkum míry výmětů
Komise si může vyžádat od jakéhokoli členského státu, který používá tuto kapitolu, aby předložil své posouzení výmětů vypracované pro jednotlivé typy plavidel k přezkumu vědeckému poradnímu orgánu, aby mohla sledovat provádění požadavků zavedených čl. 15 odst. 1 písm. b) bodem i). V případě neexistence posouzení, které takové výměty potvrzuje, přijme dotčený členský stát veškerá příslušná opatření, aby zajistil splnění tohoto požadavku, a informuje o nich Komisi.
KAPITOLA III
Oprávnění k rybolovu ve vodách třetích zemí
Článek 19
Oprávnění k rybolovu
1. Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla Unie provádějící rybolov ve vodách třetí země je stanoven v příloze III.
2. Pokud členský stát převede na základě čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013 kvótu jinému členskému státu (dále jen „výměna“) v rybolovných oblastech vymezených v příloze III tohoto nařízení, musí být součástí převodu také odpovídající převod oprávnění k rybolovu a převod musí být oznámen Komisi. Celkový počet oprávnění k rybolovu pro každou rybolovnou oblast, který je stanoven ve zmíněné příloze, však nesmí být překročen.
KAPITOLA IV
Rybolovná práva ve vodách regionálních organizací pro řízení rybolovu
Článek 20
Převody a výměny kvót
1. Pokud jsou podle pravidel regionální organizace pro řízení rybolovu povoleny převody nebo výměny kvót mezi smluvními stranami této organizace, členský stát („dotčený členský stát“) může jednat se smluvní stranou organizace a případně stanovit možný návrh zamýšleného převodu nebo výměny kvót.
2. Na základě oznámení Komisi, které provede dotčený členský stát, může Komise potvrdit návrh zamýšleného převodu nebo výměny kvót, který členský stát projednal s příslušnou smluvní stranou regionální organizace pro řízení rybolovu. Poté Komise a příslušná smluvní strana regionální organizace bez zbytečného prodlení vyjádří navzájem souhlas s tím, že budou vázány tímto převodem nebo výměnou kvót. Komise oznámí dohodnutý převod nebo výměnu kvót v souladu s pravidly dané regionální organizace pro řízení rybolovu sekretariátu této organizace.
3. Komise informuje o dohodnutém převodu nebo výměně kvót členské státy.
4. Rybolovná práva získaná od příslušné smluvní strany regionální organizace pro řízení rybolovu nebo převedená na tuto stranu v rámci převodu nebo výměny kvót se považují za kvóty přidělené dotčenému členskému státu nebo odečtené od přídělu, a to od okamžiku, kdy se převod nebo výměna kvót uskuteční v souladu s podmínkami dohody dosažené s příslušnou smluvní stranou regionální organizace nebo případně s pravidly příslušné regionální organizace. Tímto rozdělením se nemění stávající rozdělovací klíč pro účely rozdělování rybolovných práv mezi členské státy v souladu se zásadou relativní stability rybolovných činností.
Oddíl 1
Oblast úmluvy ICCAT
Článek 21
Omezení rybolovu, kapacity chovu a výkrmu tuňáka obecného
1. Počet návnadových člunů a člunů s vlečnými šňůrami Unie oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve východním Atlantiku je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 1.
2. Počet plavidel drobného pobřežního rybolovu Unie oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve Středozemním moři je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 2.
3. Počet plavidel Unie, která loví tuňáka obecného v Jaderském moři pro účely chovu a jsou oprávněna aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm, je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 3.
4. Počet a celková hrubá prostornost rybářských plavidel oprávněných lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat nebo vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři jsou omezeny podle ustanovení přílohy IV bodu 4.
5. Počet vězenců používaných ve východním Atlantiku a Středozemním moři pro lov tuňáka obecného je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 5.
6. Kapacita chovu, kapacita výkrmu tuňáka obecného a maximální vysazení uloveného volně žijícího tuňáka obecného přidělené chovům ve východním Atlantiku a Středozemním moři jsou omezeny podle ustanovení přílohy IV bodu 6.
Článek 22
Rekreační a sportovní rybolov
Členské státy případně udělí zvláštní kvótu pro rekreační a sportovní rybolov ze svých kvót přidělených v příloze ID.
Článek 23
Žraloci
1. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla liškouna velkookého (Alopias superciliosus) nebo části jejich upravených těl.
2. Zakazuje se provádět cílený rybolov liškounů rodu Alopias.
3. U rybolovu v oblasti úmluvy ICCAT se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla kladivounů rodu Sphyrnidae (vyjma druhu Sphyrna tiburo) nebo části jejich upravených těl.
4. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla žraloků dlouhoploutvých (Carcharhinus longimanus) nebo části jejich upravených těl.
5. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě žraloky hedvábné (Carcharhinus falciformis).
Oddíl 2
Oblast úmluvy CCAMLR
Článek 24
Zákazy a omezení rybolovu
1. Cílený rybolov druhů uvedených v příloze V části A je v oblastech a obdobích v ní uvedených zakázán.
2. Pokud jde o průzkumný rybolov, vztahují se TAC a omezení vedlejších úlovků uvedené v příloze V části B na podoblasti v ní uvedené.
Článek 25
Průzkumný rybolov
1. Pouze členské státy, které jsou členy komise CCAMLR, se mohou účastnit průzkumného rybolovu ledovek rodu Dissostichus pomocí dlouhých lovných šňůr v podoblastech FAO 88.1 a 88.2 a rovněž v divizích 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a, které v roce 2015 nepatří do oblastí vnitrostátní jurisdikce. Pokud se daný členský hodlá takového rybolovu zúčastnit, oznámí to sekretariátu CCAMLR a Komisi v souladu s článkem 7 a 7a nařízení (ES) č. 601/2004 a v každém případě nejpozději 1. června 2015.
2. Pro podoblasti FAO 88.1 a 88.2 a divize 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a jsou TAC a omezení vedlejších úlovků pro jednotlivé podoblasti a divize a jejich rozdělení mezi malé výzkumné jednotky (SSRU) v rámci jednotlivých podoblastí a divizí stanoveny v příloze V části B. Rybolov v každé SSRU se zastaví, jakmile ohlášené úlovky dosáhnou stanovených TAC, a v dané SSRU se po zbytek sezóny rybolov zakáže.
3. Rybolov se provádí v takovém zeměpisném rozsahu a v takových hloubkách, které jsou nezbytné k získání informací potřebných pro stanovení rybolovného potenciálu a k zamezení nadměrné koncentrace odlovu a intenzity rybolovu. V podoblastech FAO 88.1 a 88.2. a divizích FAO 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a je však rybolov zakázán v hloubkách menších než 550 m.
Článek 26
Lov krunýřovky krilové během rybářské sezóny 2015/2016
1. Během rybářské sezóny 2015/2016 mohou lovit krunýřovku krilovou (Euphausia superba) v oblasti úmluvy CCAMLR pouze ty členské státy, které jsou členy komise CCAMLR. Pokud členský stát hodlá lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznámí Komisi nejpozději 1. května 2015 za použití formuláře uvedeného v příloze V části C tohoto nařízení svůj úmysl lovit krunýřovku krilovou. Na základě informací poskytnutých členskými státy Komise předloží tato oznámení sekretariátu CCAMLR nejpozději do 30. května 2015.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje informace stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004 pro všechna plavidla, kterým členský stát udělí oprávnění účastnit se lovu krunýřovky krilové.
3. Členský stát, který má v úmyslu lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznámí svůj záměr v tomto směru, pouze pokud jde o plavidla s oprávněním k rybolovu plující v době oznámení buď pod jeho vlajkou, nebo pod vlajkou jiné členské země CCAMLR, přičemž se předpokládá, že v době uskutečnění rybolovu budou plout pod vlajkou uvedeného členského státu.
4. Členským státům se umožní, aby udělily oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové jiným plavidlům než plavidlům, která byla v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku oznámena sekretariátu CCAMLR, pokud je některému oprávněnému plavidlu zabráněno účastnit se lovu z legitimních provozních důvodů nebo z důvodu vyšší moci. Za takových okolností dotyčný členský stát okamžitě uvědomí sekretariát CCAMLR a Komisi a poskytne jim:
a)
úplné údaje o předpokládaném náhradním plavidle nebo plavidlech, včetně informací stanovených v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004;
b)
úplný výčet důvodů, které vedly k nahrazení plavidla, a příslušné podklady nebo odkazy.
5. Členské státy neudělí oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové žádnému plavidlu uvedenému na seznamech plavidel provozujících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov.
Oddíl 3
Oblast úmluvy IOTC
Článek 27
Omezení rybolovné kapacity plavidel lovících v oblasti úmluvy IOTC
1. Maximální počet plavidel Unie lovících tropické tuňáky v oblasti úmluvy IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornosti jsou stanoveny v příloze VI bodu 1.
2. Maximální počet plavidel Unie lovících mečouna obecného (Xiphias gladius) a tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) v oblasti úmluvy IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornosti jsou stanoveny v příloze VI bodu 2.
3. Členské státy mohou změnit přidělení plavidel mezi oběma druhy rybolovu uvedenými v odstavcích 1 a 2, pokud mohou Komisi prokázat, že tato změna nezvýší intenzitu rybolovu dotyčných populací ryb.
4. Členské státy zajistí, že tam, kde je navrhován převod kapacity na jejich loďstvo, jsou plavidla, jež se převedou, v evidenci plavidel IOTC nebo v evidenci plavidel jiných regionálních organizací pro rybolov tuňáků. Dále se nesmí převést žádné z plavidel zapsaných na seznamu plavidel, která provozují nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, vedeném kteroukoli regionální organizací pro řízení rybolovu.
5. Členské státy mohou zvýšit svou rybářskou kapacitu nad stropy uvedené v odstavcích 1 a 2 v zájmu zohlednění provádění rozvojových plánů předložených IOTC pouze v rámci omezení stanovených v těchto plánech.
Článek 28
Žraloci
1. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat či vykládat upravená těla liškounů všech druhů čeledi Alopiidae nebo části jejich upravených těl.
2. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla nebo jakoukoli část upravených těl žraloků dlouhoploutvých (Carcharhinus longimanus), kromě plavidel kratších než 24 metrů provádějících rybolov pouze ve výlučné hospodářské zóně členského státu, pod jehož vlajkou plují, a za předpokladu, že jejich úlovky jsou určeny výhradně k místnímu odbytu.
3. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavcích 1 a 2 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
Oddíl 4
Oblast úmluvy SPRFMO
Článek 29
Omezení kapacity pelagického rybolovu
Členské státy, které v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 aktivně prováděly pelagický rybolov, omezí v roce 2015 v této oblasti celkovou úroveň hrubé prostornosti plavidel plujících pod jejich vlajkou a lovících pelagické populace na celkovou úroveň 78 600 hrubé prostornosti.
Článek 30
TAC pelagického rybolovu
1. Pouze členské státy, které aktivně prováděly pelagický rybolov v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 ve smyslu článku 29, mohou v této oblasti lovit pelagické populace v souladu s TAC stanovenými v příloze IJ.
2. Rybolovná práva stanovená v příloze IJ mohou být využita pouze pod podmínkou, že členské státy zašlou Komisi seznam plavidel aktivně provozujících rybolov nebo podílejících se na překládkách v oblasti úmluvy, záznamy ze systémů sledování pravidel, měsíční hlášení o úlovcích, a pokud jsou tyto údaje k dispozici, i zastávky v přístavech, a to nejpozději pátý den následujícího měsíce, aby je Komise mohla dále předat sekretariátu SPRFMO.
Článek 31
Rybolov při dně
Členské státy, které mají záznam o odlovu nebo intenzitě rybolovu při dně v oblasti úmluvy SPRFMO v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006, omezí svůj odlov nebo intenzitu rybolovu při dně v roce 2015 v oblasti úmluvy na ty části oblasti úmluvy, v nichž došlo k rybolovu při dně v uvedeném období, a na úroveň, která nepřesáhne roční průměrnou úroveň odlovu nebo parametrů intenzity za období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006.
Oddíl 5
Oblast úmluvy IATTC
Článek 32
Rybolov pomocí košelkových nevodů
1. Lov tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares), tuňáka velkookého (Thunnus obesus) a tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) pomocí plavidel s košelkovými nevody se zakazuje:
a)
od 29. července do 28. září 2015 nebo od 18. listopadu 2015 do 18. ledna 2016 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
tichomořským pobřežím Ameriky,
-
zeměpisnou délkou 150° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 40° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 40° j. š.;
b)
od 29. září do 29. října 2015 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
zeměpisnou délkou 96° z. d.,
-
zeměpisnou délkou 110° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 4° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 3° j. š.
2. Dotčené členské státy oznámí Komisi před 1. dubnem 2015, pro které období zákazu uvedené v odstavci 1 se rozhodly. Během vymezeného období musí všechna plavidla dotčených členských států lovící s košelkovými nevody v oblastech stanovených v odstavci 1 tento druh rybolovu ukončit.
3. Plavidla s košelkovými nevody lovící tuňáky v oblasti úmluvy IATTC uchovávají na palubě a následně vykládají nebo překládají všechny ulovené tuňáky žlutoploutvé, velkooké a pruhované.
4. Odstavec 3 se nepoužije v těchto případech:
a)
pokud jsou ryby shledány jako nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
b)
během posledního výjezdu, pokud není na plavidle dostatečný prostor pro uložení všech tuňáků ulovených při tomto výjezdu.
Článek 33
Zákaz lovu žraloka dlouhoploutvého
1. Je zakázáno lovit žraloka dlouhoploutvého (Carcharhinus longimanus) v oblasti úmluvy IATTC a uchovávat na palubě, překládat, skladovat, nabízet k prodeji, prodávat nebo vykládat upravená těla nebo části upravených těl žraloka dlouhoploutvého odloveného v této oblasti.
2. Při náhodném ulovení nesmí být druh uvedený v odstavci 1 poraněn. Provozovatelé plavidel jedince neprodleně vypustí a zároveň:
a)
zaznamenají počet vypuštěných jedinců s uvedením stavu (uhynulý nebo živý);
b)
zašlou údaje určené v písmeni a) členskému státu, jehož jsou státními příslušníky. Členské státy předají informace shromážděné za předchozí rok Komisi do 31. ledna 2015.
Oddíl 6
Oblast úmluvy SEAFO
Článek 34
Zákaz lovu hlubinných druhů žraloků
V oblasti úmluvy SEAFO se zakazuje cílený rybolov níže uvedených hlubinných žraloků:
-
rejnokovitých (Rajidae),
-
ostrouna obecného (Squalus acanthias),
-
světlouna Bigelowova (Etmopterus bigelowi),
-
světlouna krátkoocasého (Etmopterus brachyurus),
-
světlouna velkého (Etmopterus princeps),
-
světlouna malého (Etmopterus pusillus),
-
máčky přízračné (Apristurus manis),
-
světlouna šupinkatého (Scymnodon squamulosus),
-
hlubinných žraloků nadřádu Selachimorpha.
Oddíl 7
Oblast úmluvy WCPFC
Článek 35
Podmínky pro rybolov tuňáka velkookého, tuňáka žlutoploutvého, tuňáka pruhovaného a tuňáka křídlatého
1. Členské státy zajistí, aby počet dnů rybolovu přidělený plavidlům s košelkovými nevody provozujícím rybolov tuňáka velkookého (Thunnus obesus), tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares) a tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) v části oblasti úmluvy WCPFC nalézající se na volném moři mezi 20° s. š. a 20° j. š. nepřekročil 403 dnů. U tohoto rybolovu se zakazuje nasadit košelkový nevod na hejno tuňáků přidružené ke žraloku obrovskému (Rhincodon typus), jestliže je tento živočich spatřen před zahájením nasazení.
2. Plavidla Unie nesmí v oblasti úmluvy WCPFC položené jižně od 20° j. š. lovit tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga).
3. Členské státy zajistí, že odlovy tuňáka velkookého (Thunnus obesus) plavidly pro rybolov na dlouhou lovnou šňůru nepřekročí v roce 2015 množství 2 000 tun.
Článek 36
Oblast uzavřená pro rybolov pomocí lovného zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD)
1. V části oblasti úmluvy WCPFC nalézající se mezi 20° s. š. a 20° j. š. se zakazují rybolovné činnosti plavidel s košelkovými nevody používajících lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) od 1. července 2015 00:00 hodin do 31. října 2015 24:00 hodin. Během tohoto období se může plavidlo s košelkovými nevody účastnit rybolovných činností v této části oblasti úmluvy WCPFC pouze v případě, že má na palubě pozorovatele, který monitoruje, že dané plavidlo nikdy:
a)
nepoužilo ani neobsluhovalo FAD nebo související elektronické zařízení;
b)
neprovádělo rybolov za použití FAD v hejnech ryb.
2. Všechna plavidla s košelkovými nevody provozující rybolov v části oblasti úmluvy WCPFS uvedené v odstavci 1 uchovávají na palubě a vykládají nebo překládají všechny ulovené tuňáky velkooké, žlutoploutvé a pruhované.
3. Odstavec 2 se nepoužije v těchto případech:
a)
během posledního výjezdu, pokud dotyčnému plavidlu nezbývá dostatek místa pro uskladnění všech ryb;
b)
pokud jsou ryby nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
c)
pokud nastane závažná porucha mrazicího zařízení.
Článek 37
Oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC
1. Plavidla uvedená výhradně v rejstříku vedeném komisí WCPFC použijí při rybolovu v oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC ve smyslu čl. 4 písm. r) opatření stanovená v článcích 35 až 38.
2. Plavidla uvedená jak v rejstříku komise WCPFC, tak v rejstříku komise IATTC a plavidla uvedená výhradně v rejstříku IATTC použijí při rybolovu v oblasti překrývajících se kompetencí mezi IATTC a WCPFC ve smyslu čl. 4 písm. r) opatření stanovená v čl. 32 odst. 1 písm. a) a v odst. 2 až 4 a v článku 33.
Článek 38
Omezení počtu plavidel Unie oprávněných lovit mečouna obecného
Maximální počet plavidel Unie oprávněných lovit mečouna obecného (Xiphias gladius) v oblastech jižně od 20° j. š. oblasti úmluvy WCPFC je stanoven v příloze VII.
Článek 39
Žralok hedvábný a žralok dlouhoploutvý
1. V oblasti úmluvy WCPFC se zakazuje uchovávat na palubě, překládat, skladovat nebo vykládat upravená těla nebo části upravených těl těchto druhů:
a)
žraloka hedvábného (Carcharhinus falciformis);
b)
žraloka dlouhoploutvého (Carcharhinus longimanus).
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
Oddíl 8
Beringovo moře
Článek 40
Zákaz rybolovu v oblasti volného moře Beringova moře
Rybolov tresky pestré (Theragra chalcogramma) v oblasti volného moře Beringova moře se zakazuje.
HLAVA III
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA TŘETÍCH ZEMÍ VE VODÁCH EU
Článek 41
TAC
Rybářská plavidla plující pod vlajkou Norska a rybářská plavidla registrovaná na Faerských ostrovech jsou oprávněna lovit ve vodách Unie v rámci TAC stanovených v příloze I tohoto nařízení a za podmínek stanovených v tomto nařízení a v kapitole III nařízení (ES) č. 1006/2008.
Článek 42
Oprávnění k rybolovu
Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla třetích zemí provádějící rybolov ve vodách Unie je stanoven v příloze VIII.
Článek 43
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Podmínky uvedené v článku 7 se použijí na úlovky a vedlejší úlovky plavidel třetí země lovících na základě oprávnění podle článku 42.
Článek 44
Zákazy
1. Plavidla třetích zemí mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat tyto druhy, nacházejí-li se ve vodách Unie:
a)
rejnoka hvězdnatého (Amblyraja radiata) ve vodách Unie divizí ICES IIa, IIIa a VIId a podoblasti ICES IV;
b)
tyto druhy pilounů ve všech vodách Unie:
i)
piloun asijský (Anoxypristis cuspidata);
ii)
piloun queenslandský (Pristis clavata);
iii)
piloun mnohozubý (Pristis pectinata);
iv)
piloun obecný (Pristis pristis);
v)
piloun zelenavý (Pristis zijsron);
c)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve vodách Unie;
d)
soubor druhů (Dipturus cf. flossada a Dipturus cf. intermedia) zahrnovaných pod rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblastech ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
e)
psohlava obecného (Galeorhinus galeus) loveného na dlouhé lovné šňůry ve vodách Unie divize ICES IIa a v podoblastech ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII a XIV;
f)
světlouna malého (Etmopterus pusillus) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblastí ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII a XIV;
g)
světlouna Bonnaterrova (Dalatias licha), bezkýlovce lopatonosého (Deania calcea), bezkýlovce listošupinatého (Centrophorus squamosus), světlouna velkého (Etmopterus princeps) a světlouna bělookého (Centroscymnus coelolepis) ve vodách Unie divize ICES IIa a podoblasti ICES I, IV a XIV;
h)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve vodách Unie;
i)
mantu Alfredovu (Manta alfredi) ve vodách Unie;
j)
mantu obrovskou (Manta birostris) ve vodách Unie;
k)
tyto druhy mant ve vodách Unie:
i)
manta velká (Mobula mobular);
ii)
manta senegalská (Mobula rochebrunei);
iii)
manta japonská (Mobula japanica);
iv)
manta Thurstonova (Mobula thurstoni);
v)
manta kambodžská (Mobula eregoodootenkee);
vi)
manta mexická (Mobula munkiana);
vii)
manta chilská (Mobula tarapacana);
viii)
manta Kuhlova (Mobula kuhlii);
ix)
manta malá (Mobula hypostoma);
l)
rejnoka ostnatého (Raja clavata) ve vodách Unie divize ICES IIIa;
m)
rejnoka norského (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ve vodách Unie divizí ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh a VIIk;
n)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, IX a X a rejnoka bílého (Raja alba) ve vodách Unie podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
o)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách Unie podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII;
p)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách Unie.
2. Při náhodném ulovení nesmí být druh uvedený v odstavci 1 poraněn. Jedinci se neprodleně vypouštějí.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a akvakulturu zřízený nařízením (EU) č. 1380/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 46
Změna nařízení (EU) č. 43/2014
V čl. 18a odst. 1 nařízení (EU) č. 43/2014 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„o)
kreveta severní v oblasti IIIa.“
Článek 47
Zrušení
Nařízení Rady (EU) č. 779/2014 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Článek 8 se však použije ode dne 1. února 2015.
Článek 12 písm. b), i) a k) a čl. 44 písm. b), i), a k) se použijí ode dne 8. února 2015.
Článek 46 se použije ode dne 1. ledna 2014.
Ustanovení článků 23, 24 a 25 a příloh IE a V týkající se rybolovných práv stanovených pro oblast úmluvy CCAMLR se použijí od dat v nich uvedených.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. ledna 2015.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/104,
19. jaanuar 2015,
millega määratakse 2015. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ja liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu, millega muudetakse määrust (EL) nr 43/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 779/2014
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete kehtestamisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning teiste nõuandvate organite aruandeid ja samuti nõuandekomisjonide antud mis tahes nõuandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikega 4 tuleks kalapüügivõimaluste kindlaks määramisel järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikega 2 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Kooskõlas nimetatud määruse artikli 16 lõikega 1 jagatakse kalapüügivõimalused liikmesriikidele selliselt, et oleks tagatud iga liikmesriigi püügitegevuse suhteline stabiilsus iga kalavaru või püügiviisi puhul.
(4)
Lubatud kogupüük tuleks seepärast kehtestada vastavalt määrusele (EL) nr 1380/2013 olemasoleva teadusliku nõuande põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, ning samal ajal tagada eri kalandussektorite õiglane kohtlemine, pidades silmas ka arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel nõuandekomisjonidega.
(5)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 osutatud lossimiskohustus kehtestatakse liigi ja püügiviisi põhjal. Kui püügi suhtes on kehtestatud lossimiskohustus, tuleb käesoleva määrusega hõlmatud piirkonnas lossida kõik liigid, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme. Alates 1. jaanuarist 2015 kohaldatakse lossimiskohustust väikese pelaagilise kala (st makrell, heeringas, harilik stauriid, põhjaputassuu, hirvkala, anšoovis, hõbekala, sardiin ja kilu), suure pelaagilise kala (st harilik tuun, mõõkkala, pikkuim-tuun, suursilm-tuun, sinine marliin ja valge odanina) püügil ning tööstusliku otstarbega püügil (nt moiva-, tobia- ja tursikupüük). Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavarule lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal.
(6)
Teatavate varilõpuseliste (haid ja raid) varude lubatud kogupüük on mõned aastad olnud nullis ning sellega seotud sätte kohaselt on kehtestatud kohustus juhupüügiga saadud saak viivitamata vabastada. Erikohtlemise põhjus on selles, et kõnealustel kalavarudel on kehv kaitsestaatus, ning nende kõrge ellujäämise määra tõttu ei põhjusta tagasiheide kõrgemat kalastussuremust; tagasiheidet peetakse nende liikide kaitsmisel kasulikuks. Alates 1. jaanuarist 2015 tuleb siiski nende liikide pelaagilise püügiga saadud saak lossida, välja arvatud juhul, kui nende kohta kehtib mis tahes erand määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 15 ette nähtud lossimiskohustusest. Kõnealuse määruse artikli 15 lõike 4 punkti a kohaselt võib selliseid erandeid teha liikide suhtes, mille püük on keelatud ja mis on sellistena määratletud ühise kalanduspoliitika valdkonnas vastu võetud liidu õigusaktis. Seetõttu on asjakohane keelata selliste liikide püük asjaomastes piirkondades.
(7)
Viimastel aastatel on anšoovise lubatud kogupüük Biskaia lahes kehtestatud kalapüügivõimalusi käsitleva eraldi määrusega, mida kohaldatakse ühe aasta 1. juulist alates kuni järgmise aasta 30. juunini 2014. aastal jõudis STECF järeldusele, et püügiperioodi muutmine tavapäraseks kalendriaastaks (jaanuar-detsember) vähendab oluliselt nende kalavarude kaitsel ettetulevaid ohte. Pärast konsultatsioone Hispaania ja Prantsusmaaga ning edelapiirkonna vete nõuandekomisjoniga (SWWRAC), kiideti STECFi soovitus heaks. Seepärast on asjakohane tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EL) nr 779/2014 (2) ning kehtestada käesoleva määrusega anšoovisevaru uus lubatud kogupüük Biskaia lahes 2015. aastaks.
(8)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 4 kohaselt tuleks nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari, La Manche'i lääneosa merikeele, Põhjamere lesta- ja merikeelevaru, Šotimaast läände jäävate vete heeringavaru, Kattegati, Šotimaa lääneranniku vete, Iiri mere, Põhjamere, Skagerraki ja La Manche'i idaosa tursavaru ning Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni varude lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides: nõukogu määrused (EÜ) nr 2166/2005, (3) (EÜ) nr 509/2007, (4) (EÜ) nr 676/2007, (5) (EÜ) nr 1300/2008, (6) (EÜ) nr 1342/2008 (7) (tursavarude majandamiskava) ja (EÜ) nr 302/2009 (8).
(9)
Põhjapoolsete merluusivarude (nõukogu määrus (EÜ) nr 811/2004 (9)) ning Biskaia lahe merikeele varu (nõukogu määrus (EÜ) nr 388/2006 (10)) puhul on saavutatud asjaomaste taastamis- ja majandamiskavade miinimumeesmärgid ning seepärast on asjakohane järgida esitatud teaduslikku nõuannet, et, olenevalt asjaoludest, kas saavutada või säilitada lubatud kogupüük maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel.
(10)
Selliste kalavarude puhul, mille kohta ei ole piisavalt usaldusväärseid andmeid kalavaru suuruse hindamiseks, tuleks majandamismeetmete võtmisel ja lubatud kogupüügi määramisel järgida kalavarude majandamise suhtes määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 punkti 1 alapunktis 8 määratletud ettevaatusprintsiipi, võttes samal ajal arvesse kalavarule omaseid tegureid, sealhulgas kättesaadavat teavet kalavaru olukorra muutumise ning segapüügiga seotud aspektide kohta.
(11)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 (11) on kehtestatud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artikli 3 kohast ennetuslikku lubatud kogupüüki ja artikli 4 kohast analüütilist lubatud kogupüüki käsitlevad paindlikkussätted. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt otsustab nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artikleid 3 ja 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti võeti paindlikkusmehhanism kasutusele igasuguse sellise püügi puhul, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Seega, et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks ühises kalanduspoliitikas sätestatud kaitse-eesmärke, ning negatiivset mõju kalavarude bioloogilisele seisundile, võib määruse (EÜ) nr 847/96 artiklite 3 ja 4 sätteid kohaldada lubatud kogupüügi suhtes ainult siis, kui liikmesriigid ei kasuta paindlikku ühest aastast teise ülekandmist, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9.
(12)
Vastavalt liidu ja Norra vaheliste konsultatsioonide tulemusele võib liit lubada liidu laevadel püüda harilikku süvameregarneeli IIIa püügipiirkonnas liidu kasutada olevast kvoodist 10 % rohkem, tingimusel et liidu kasutada olevast kvoodist rohkem kasutatud kogus arvatakse maha liidu 2015. aasta kvoodist. Liidu laevadele võrdsete võimaluste tagamiseks on asjakohane lubada nimetatud püügivõimaluste kehtestamisel sellist paindlikkust, andes asjaomastele liikmesriikidele kvoodi paindliku kasutamise võimaluse. Määrust (EÜ) nr 43/2014 tuleks seetõttu vastavalt muuta.
(13)
Kui teatava kalavaru lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 õigus sellise lubatud kogupüügi mahu määramiseks. Tuleks kehtestada sätted, mis tagavad, et lubatud kogupüügi mahtu kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju.
(14)
2015. aasta püügikoormuse ülemmäärad on vaja kehtestada kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 676/2007 artikliga 9, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12 ning määruse (EÜ) nr 302/2009 artiklitega 5 ja 9, võttes samal ajal arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 754/2009 (12).
(15)
Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu uusimate teaduslike nõuannete põhjal ning kooskõlas Kirde-Atlandi kalanduskonventsiooni (NEAFC) raames võetud rahvusvaheliste kohustustega on vaja piirata teatavate süvamereliikide püügi koormust.
(16)
Teatavate liikide, näiteks mõnede hailiikide säilimist võib tõsiselt ohustada isegi piiratud püük. Seepärast tuleks selliste liikide püügivõimalused nende liikide püügi üldise keelustamisega täielikult lõpetada.
(17)
Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooniosaliste 11. kohtumisel, mis toimus 3.-9. novembril 2014 Quitos, lisati mitu liiki konventsiooni I ja II lisas nimetatud kaitstud liikide loetellu alates 8. veebruarist 2015. Seepärast on asjakohane ette näha kõnealuste liikide kaitse seoses kõigis vetes kalastavate liidu kalalaevadega ja liidu vetes kalastavate liitu mittekuuluvate riikide kalalaevadega.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud ning liidu laevadele eraldatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (13) eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse saagi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid peavad kasutama käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta komisjonile andmete saatmisel.
(19)
Teatava lubatud kogupüügi puhul võib liikmesriik anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele täiendava püügiosa. Kõnealuste katsetuste eesmärk on testida saagi-/kvoodisüsteemi, st süsteemi, mille kohaselt tuleks seni veel määruses (EL) nr 1380/2013 esitatud lossimiskohustusega hõlmamata püügi kogu saak lossida ja see peaks kvoodi all arvesse minema, et vältida tagasiheidet ning sellega kaasnevat kasutamiskõlbliku kalavaru raiskamist. Kalade kontrollimatu vette tagasi heitmine ohustab kalavarude kui avaliku hüve pikaajalist jätkusuutlikust ning seega ühise kalanduspoliitika eesmärke. Seevastu saagi-/kvoodisüsteemid õhutavad kalureid selektiivsemalt püüdma. Liikmesriigid peaksid tagama kõikide püügireiside üksikasjaliku ja täpse dokumenteerimise ning piisava suutlikkuse ja vahendid täielikult dokumenteeritud kalapüügi alaste katsetuste tingimuste täitmise seireks, kasutades näiteks vaatlejaid, videovalvet ja teisi vahendeid. Seda tehes peaksid liikmesriigid järgima tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Videovalvesüsteemide kasutamisel tuleks järgida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (14) nõudeid.
(20)
Selleks et tagada, et täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes oleks võimalik tõhusalt hinnata saagi-/kvoodisüsteemide potentsiaali kontrollida asjaomaste kalavarude absoluutset kalastussuremust, tuleb kõik selliste katsetuste käigus püütud kalad, sealhulgas lossitavast alammõõdust väiksemad kalad, arvestada maha katsetustes osalevale laevale eraldatud kogupüügiosast ning püügitoimingud lõpetada, kui kõnealune laev on vastava kogupüügiosa täielikult ära kasutanud. Samuti on asjakohane lubada püügiosade ülekandmist täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade ja sellistes katsetustes mitteosalevate laevade vahel ainult juhul, kui on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
(21)
ICESi nõuande kohaselt on asjakohane säilitada ICESi IIa ja IIIa rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes tobiapüügi reguleerimise konkreetne süsteem. Kuna ICESi teaduslikud nõuanded peaks avaldatama alles 2015. aasta veebruaris, on asjakohane kehtestada lubatud kogupüük ja kvoodid nulltasemel kuni nõuannete avaldamiseni.
(22)
Püügivõimaluste täieliku ärakasutamise tagamiseks on asjakohane lubada samade bioloogiliste varude puhul paindlikkust teatavate lubatud kogupüügi piirkondade vahel.
(23)
Liit on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra (15) ja Fääri saartega (16). Kalandusalaseid suhteid Gröönimaaga käsitlevas lepingus ja protokollis (17) sätestatud korra kohaselt on ühiskomitee kehtestanud liidule 2015. aastaks püügivõimalused Gröönimaa vetes. Seetõttu tuleb need püügivõimalused lisada käesolevasse määrusesse.
(24)
NEAFC võttis oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu meriahvena varude kaitsemeetme Irmingeri meres, määrates konventsiooniosalistele, sealhulgas liidule 2015. aastaks kindlaks lubatud kogupüügi ja kvoodid. Lisaks jätkuvad 2015. aastal NEAFCi rannikuäärsete riikide vahelised konsultatsioonid Atlandi-Skandinaavia heeringa püügivõimaluste kohta nimetatud aastal. Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks Atlandi-Skandinaavia heeringa püügi ajutised piirnormid protsendina 2014. aasta liidu kvoodist, mis kehtivad kuni nende muutmiseni NEAFCi rannikuriikide vaheliste konsultatsioonide tulemuste põhjal.
(25)
NEAFC ei võtnud oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu meriahvena varude kaitsemeedet ICESi I ja II püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes, määrates konventsiooniosalistele kindlaks lubatud kogupüügi ja kvoodid. Mereahvena varude püügivõimalusi käsitlevad konsultatsioonid jätkuvad 2015. aastal. Kuna püük toimub aasta teises pooles, kehtestatakse nimetatud varu püügipiirangud 2015. aasta jooksul, võttes arvesse NEAFCi rannikuriikide vaheliste konsultatsioonide tulemusi.
(26)
Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT) otsustas 2014. aastal peetud aastakoosolekul suurendada hariliku tuuni lubatud kogupüüki ja kvoote kolmeks aastaks ning kinnitas Põhja-Atlandi mõõkkala, Lõuna-Atlandi mõõkkala, Lõuna-Atlandi pikkuim-tuuni ja Põhja-Atlandi pikkuim-tuuni lubatud kogupüügi ja kvoodid ajavahemikuks 2015-2016 praegusel tasemel. Lisaks, nagu juba hariliku tuuni varude osas, on asjakohane, et kõikide muude ID lisas esitatud ICCATi kalavarude harrastus- ja sportpüügi suhtes tuleks kohaldada selle organisatsiooni vastuvõetud püügipiiranguid, et tagada, et liit ei ületaks oma kvoote. Kõiki neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(27)
Antarktika vete elusressursside kaitse komisjoni (CCAMLR) osalisriigid võtsid 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu siht- ja kaaspüügiliikide püügi piirnormid, sealhulgas kaaspüügi kvoodi 2015. ja 2016. aastaks teatud teadusuuringutega seotud püügi suhtes alapiirkonnas 88.2. Sellise kvoodi täituvust 2015. aastal tuleks 2016. aasta kalapüügivõimaluste kehtestamisel arvesse võtta.
(28)
Oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul ei muutnud India Ookeani Tuunikomisjon (IOTC) kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid. Kuid käesoleva määruse VI lisas tuleb siiski kindlaks määrata püügivõimsuse piirmäärad, võttes arvesse Mayotte'i kui äärepoolseima piirkonna lisamist määruse (EL) nr 1380/2013 (mida on muudetud nõukogu määrusega (EL) nr 1385/2013 (18)) II lisasse.
(29)
Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO) kolmas aastakoosolek toimub 2015. aasta veebruaris. On asjakohane, et praegused meetmed jäävad SPRFMO konventsiooni piirkonnas ajutiselt kehtima kuni nimetatud aastakoosoleku toimumiseni. Tšiili stauriidi ei tohiks siiski püüda sihtpüügina enne, kui lubatud kogupüük on kehtestatud selle aastakoosoleku järel.
(30)
Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) jättis 2014. aastal peetud 87. aastakoosolekul jõusse kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni kaitse meetmed. Ühtlasi jättis IATTC jõusse resolutsiooni pikkuim-hallhaide kaitse kohta. Neid meetmeid tuleks jätkuvalt rakendada liidu õiguses.
(31)
Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon (SEAFO) võttis 2014. aasta aastakoosolekul vastu soovituse limapeade, oranž karekala ja kultkala uue kahte aastat hõlmava lubatud kogupüügi kohta ning jättis jõusse patagoonia kihvkala ja süvamere punakrabi lubatud kogupüügi. SEAFO poolt vastu võetud praegu kohaldatavaid kalapüügivõimaluste eraldamist käsitlevaid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(32)
Oma üheksandal aastakoosolekul võttis Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon (WCPFC) vastu kaitse- ja majandamismeetme, millega kaitstakse vaalhailasi seinnoodaga püügi eest. Oma kümnendal aastakoosolekul võttis WCPFC vastu suursilm-tuuni õngejadalaevadega püügi piirnormid. WCPFC 11. aastakoosolekul 2014. aastal ei muudetud 2013. aastal püügivõimaluste suhtes vastuvõetud meetmeid. Kõik need meetmed tuleks rakendada liidu õiguses.
(33)
Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsiooni osalisriigid ei muutnud oma 2013. aastal peetud aastakoosolekul püügivõimalusi käsitlevaid meetmeid. Neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(34)
Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon (NAFO) võttis 2014. aastal peetud 36. aastakoosolekul vastu mitu otsust 2015. aasta kalapüügivõimaluste kohta seoses teatavate kalavarudega NAFO konventsiooni ala alapiirkondades 1-4. Sellega seoses peatas NAFO süvameregarneeli püügi rajoonis 3L, suurendas meriahvena lubatud kogupüüki rajoonis 3M, et oleks hõlmatud teatav kaaspüük, ning taastas loa püüda pikklesta rajoonis 3NO.
(35)
Asjaomased piirkondlikud kalandusorganisatsioonid võtavad teatavad rahvusvahelised meetmed, millega luuakse või piiratakse liidu kalapüügivõimalusi, vastu aasta lõpus ja neid hakatakse kohaldama enne käesoleva määruse jõustumist. Seepärast on vaja, et sätteid, millega neid meetmeid rakendatakse liidu õiguses, kohaldatakse tagasiulatuvalt. Kuna püügihooaeg CCAMLRi konventsiooni alas kestab 1. detsembrist kuni 30. novembrini ning teatavad kalapüügivõimalused või -keelud CCAMLRi konventsiooni alas kehtestatakse seepärast samuti ajavahemikuks, mis algab 1. detsembril 2014, on asjakohane kohaldada käesoleva määruse asjaomaseid sätteid alates nimetatud kuupäevast. Selline tagasiulatuv kohaldamine ei piira õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna CCAMLRi liikmetel ei ole lubatud CCAMLRi konventsiooni alas kala ilma loata püüda.
(36)
Vastavalt liidu avaldusele, mis käsitleb ELi vetes kalapüügivõimaluste andmist Venezuela Bolívari Vabariigi lipu all sõitvatele kalalaevadele Prantsuse Guajaana rannikulähedases majandusvööndis (EEZ), (19) on vaja määrata kindlaks Venezuela Bolívari Vabariigile liidu vetes riffahvena püügi võimalused.
(37)
Selleks et tagada ühetaolised tingimused konkreetsele liikmesriigile loa andmisel tema kalalaevade püügikoormuse haldamiseks kilovatt-päevade süsteemi alusel, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused.
(38)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused täiendavate merepäevade andmiseks püügitegevuse alalise lõpetamise tõttu ning seoses tõhustatud teadusliku vaatlemiskavaga, samuti seoses liikmesriikide lipu all sõitvate laevade vahelist merepäevade ülekandmist käsitleva teabe kogumiseks ja edastamiseks vajalike tabelivormide kehtestamisega. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (20).
(39)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, välja arvatud püügikoormuse piiranguid käsitlevad sätted, mida tuleks kohaldada alates 1. veebruarist 2015, ning teatavaid piirkondi käsitlevad erisätted, mida tuleks kohaldada alates konkreetsest kuupäevast. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma vahetult pärast selle avaldamist.
(40)
Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas kohaldatava liidu õigusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
1. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks kalapüügivõimalused liidu vetes ning liidu laevade kalapüügivõimalused teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügiks teatavates vetes väljaspool liitu.
2. Lõikes 1 osutatud kalapüügivõimalused hõlmavad järgmist:
a)
2015. aasta püügi piirnormid ning kui käesolevas määruses on nii sätestatud, siis ka 2016. aasta püügi piirnormid;
b)
püügikoormuse piirangud ajavahemikuks 1. veebruarist 2015 kuni 31. jaanuarini 2016, välja arvatud juhul, kui artiklites 9, 29 ja 31 on kehtestatud püügikoormuse piiranguteks muud tähtajad;
c)
teatavate kalavarude püügi võimalused CCAMLRi konventsiooni alas ajavahemikul 1. detsembrist 2014 kuni 30. novembrini 2015;
d)
teatavate kalavarude püügi võimalused aastatel 2015 ja 2016 IATTC konventsiooni alas, mis on piiritletud artiklis 32.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste laevade suhtes:
a)
liidu laevad;
b)
liidu vetes tegutsevad kolmandate riikide laevad.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „liidu laev”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 5 määratletud liidu kalalaev;
b) „kolmanda riigi laev”- kalalaev, mis on määratletud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 4, sõidab kolmanda riigi lipu all ja on registreeritud kolmandas riigis;
c) „liidu veed”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud liidu veed;
d) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänse õiguse või jurisdiktsiooni alla;
e) „varu”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 14 määratletud varu;
f) „lubatud kogupüük” (TAC)-
i)
püügil, mille suhtes on kehtestatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 osutatud lossimiskohustus - igast kalavarust aastas püüda lubatud kogus;
ii)
igasugusel muul kalapüügil - igast kalavarust aastas lossida lubatud kogus;
g) „kvoot”- liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
h) „analüütiline hindamine”- asjaomase kalavaru olukorra muutumise kvantitatiivne hindamine, mis põhineb kalavaru bioloogiat ja kasutust käsitlevatel andmetel, mille teaduslik läbivaatamine on hinnanud kvaliteedilt piisavaks, et anda teaduslikke nõuandeid tulevaste püügivõimaluste kohta;
i) „ettevaatusprintsiibil põhinev lähenemisviis kalavarude majandamisele”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 8 määratletud ettevaatusprintsiibil põhinev lähenemisviis kalavarude majandamisele;
j) „võrgusilma suurus”- kalavõrgu silmasuurus, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 517/2008 (21);
k) „liidu laevastikuregister”- kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 24 lõikega 3 komisjoni poolt loodud register;
l) „püügipäevik”- määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud päevik.
Artikkel 4
Püügipiirkonnad
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a) „ICESi (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad”- määruse (EÜ) nr 218/2009 III lisas määratletud geograafilised alad (22);
b) „Skagerrak”- geograafiline ala, mis on piiratud läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;
c) „Kattegat”- geograafiline ala, mis on piiratud põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibens Spidsini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;
d) „ICESi VII alapiirkonna funktsionaalne üksus 16”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
53°30′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N, 15° 00′ W;
e) „ICESi IXa rajooni funktsionaalne üksus 26”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
43° 00′ N 8° 00′ W,
-
43° 00′ N 10° 00′ W,
-
42o°00′ N 10° 00′ W,
-
42° 00′ N 8° 00′;
f) „ICESi IXa rajooni funktsionaalne üksus 27”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
42° 00′ N 8° 00′ W,
-
42° 00′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 8° 00′;
g) „Cádizi laht”- ICESi IXa alarajooni geograafiline ala, mis jääb ida poole pikkuskraadist 7° 23′ 48″ W;
h) „CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee) püügipiirkonnad”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2009 II lisas määratletud geograafilised alad; (23)
i) „Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) püügipiirkonnad”- määruse (EÜ) nr 217/2009 III lisas määratletud geograafilised piirkonnad; (24)
j) „SEAFO (Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala”- Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis määratletud geograafiline ala; (25)
k) „ICCATi (Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon) konventsiooni ala”- rahvusvahelises Atlandi tuunikala kaitse konventsioonis määratletud geograafiline ala; (26)
l) „CCAMLRi (Antarktika vete elusressursside kaitse komisjon) konventsiooni ala”- määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 2 punktis a määratletud geograafiline ala; (27)
m) „IATTCi (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) konventsiooni ala”- Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsioonis („Antigua konventsioon”) määratletud geograafiline ala; (28)
n) „IOTCi (India Ookeani Tuunikomisjon) konventsiooni ala”- India Ookeani Tuunikomisjoni moodustamise lepingus määratletud geograafiline ala; (29)
o) „SPRFMO (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala”- põhjalaiusest 10° lõuna poole jääv avamerepiirkond, CCAMLRi konventsiooni alast põhja pool, SIOFA konventsiooni alast ida pool, nagu on määratletud India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppes, (30) ning avamerepiirkond Lõuna-Ameerika riikide kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest piirkondadest lääne pool;
p) „WCPFCi (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon) konventsiooni ala”- Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis määratletud geograafiline ala; (31)
q) „Beringi mere avameri”- Beringi mere avamere piirkonna geograafiline ala, mis on kaugemal kui 200 meremiili lähtejoontest, millest mõõdetakse Beringi mere rannikuäärsete riikide territoriaalmere laiust;
r) „IATTCi ja WCPFCi vaheline kattuv piirkond”- järgmiste koordinaatidega määratletud geograafiline ala:
-
150° läänepikkust,
-
130° läänepikkust,
-
4° lõunalaiust,
-
50° lõunalaiust.
II JAOTIS
LIIDU LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 5
Lubatud kogupüük ja selle jaotamine
1. Liidu laevadele liidu vetes ja teatavates vetes väljaspool liitu lubatud kogupüügi mahud, kõnealuste mahtude jaotus liikmesriikide vahel ning asjakohasel juhul nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
2. Liidu laevadel on lubatud kala püüda I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires, vastavalt käesoleva määruse artiklis 19 ja III lisas ning nõukogu määruses (EÜ) nr 1006/2008 (32) ja selle rakendussätetes sätestatud tingimustele, vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse püügipiirkonda.
3. IA lisas sätestatud eritingimuse kohaldamisel tobiavarude suhtes ICESi IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna liidu vetes kohaldatakse IID lisas määratletud majandamispiirkondi.
Artikkel 6
Liikmesriikide kindlaks määratav lubatud kogupüük
1. Teatavate kalavarude lubatud kogupüügi määrab kindlaks asjaomane liikmesriik. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Liikmesriik määrab lubatud kogupüügi järgmiselt:
a)
kooskõlas ühise kalanduspoliitika põhimõtete ja eeskirjadega, eelkõige varude säästva kasutamise põhimõttega, ning
b)
selle tulemusena:
i)
analüütilise hinnangu olemasolu korral kasutatakse varusid alates aastast 2015 ja edaspidi võimalikult suure tõenäosusega maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel;
ii)
kui analüütiline hinnang puudub või ei ole täielik, kasutatakse varusid vastavalt ettevaatusprintsiibil põhinevale lähenemisviisile kalavarude majandamisele.
3. Kõik asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile 15. märtsiks 2015 järgmise teabe:
a)
vastuvõetud lubatud kogupüük;
b)
asjaomase liikmesriigi kogutud ja hinnatud andmed, millel vastuvõetud lubatud kogupüügid põhinevad;
c)
üksikasjalik teave selle kohta, kuidas vastuvõetud lubatud kogupüügid vastavad lõikele 2.
Artikkel 7
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
1. Lossimiskohustus kehtib kalade suhtes, mis on püütud lubatud kogupüügiga hõlmatud varudest määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktis a määratletud püügi käigus, nagu on sätestatud nimetatud määruse artiklis 15 („lossimiskohustus”).
2. Muudest varudest püütud kalu, millele on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või lossida ainult järgmistel juhtudel:
a)
saagi on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või
b)
saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud.
3. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 8 osutatud, sihtliiki mittekuuluva liigi varud, mis on ohututes bioloogilistes piirides, on määratletud I lisas, selleks et teha erand kohustusest arvestada saak asjaomasest kvoodist maha, nagu on ette nähtud kõnealuses artiklis.
Artikkel 8
Püügikoormuse piirangud
Artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud ajavahemike jooksul kohaldatakse järgmisi püügikoormuse reguleerimise meetmeid:
a)
IIA lisa kohaldatakse teatavate tursa-, lesta- ja merikeelevarude majandamisel Kattegatis, Skagerrakis, ICESi IIIa rajooni selles osas, mida ei hõlma Skagerrak ja Kattegat, ning ICESi IV alapiirkonnas, ICESi VIa, VIIa ja VIId rajoonis ning ICESi IIa ja Vb rajooni liidu vetes;
b)
IIB lisa kohaldatakse euroopa merluusi ja norra salehomaari varude taastamisel ICESi VIIIc ja IXa rajoonis, välja arvatud Cádizi lahes;
c)
IIC lisa kohaldatakse merikeelevarude majandamisel ICESi VIIe rajoonis.
Artikkel 9
Süvamere kalapüügi piirnormid ja püügikoormuse piirangud
1. Süvalesta suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2347/2002, (33) millega kehtestatakse süvamerepüügiloa omamise nõue, artikli 3 lõiget 1. Süvalesta püügi, pardal hoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud tingimusi.
2. Liikmesriigid tagavad, et 2015. aastal ei ületa määruse (EÜ) nr 2347/2002 artikli 3 lõikes 1 osutatud süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tase (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 65 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal püügireisidel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba või mille jooksul püüti kõnealuse määruse I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende püügireiside suhtes, kus püüti üle 100 kg muid süvamereliike kui põhja-atlandi hõbekala.
Artikkel 10
Kalapüügivõimaluste jaotamise erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamist;
c)
määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohast kalapüügivõimaluste ümberjaotamist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
e)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast koguste kinnipidamist;
f)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi;
g)
käesoleva määruse artikli 19 kohast kvootide ülekandmist ega vahetamist;
h)
käesoleva määruse artikli 14 kohast täiendavat kvootide eraldamist.
2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki. Määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 ei kohaldata ainult siis, kui liikmesriik kasutab määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9 sätestatud paindlikku ühest aastast teise ülekandmist.
Artikkel 11
Püügikeeluaeg
1. Porcupine'i madalal on 1. maist kuni 31. maini 2015 keelatud püüda või pardal hoida järgmisi liike: tursk, megrimid, merikuratlased, kilttursk, merlang, euroopa merluus, norra salehomaar, atlandi merilest, pollak, põhjaatlandi süsikas, railased, harilik merikeel, meriluts, sinine molva, harilik molva ja harilik ogahai.
Käesoleva lõike kohaldamisel hõlmab Porcupine'i madal geograafilist ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
Punkt
Laiuskraad
Pikkuskraad
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
Erandina esimesest lõigust lubatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõigetele 3, 4 ja 5 hoida Porcupine'i madalalt läbisõidu korral pardal kõnealuses lõigus osutatud liike.
2. ICESi IIa ja IIIa rajoonis ja IV alarajoonis on kutseline tobiapüük põhjatraali, -nooda või samalaadsete püügivahenditega, mille silmasuurus on alla 16 mm, keelatud alates 1. jaanuarist kuni 31. märtsini 2015 ja alates 1. augustist kuni 31. detsembrini 2015.
Esimeses lõigus sätestatud keeldu kohaldatakse ka kolmandate riikide selliste laevade suhtes, kellel on lubatud püüda tobiat ICESi IV alarajooni liidu vetes.
Artikkel 12
Keelud
1. Liidu laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
okkaline rai (Amblyraja radiata) ICESi IIa, IIIa ja VIId rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes;
b)
järgmised saagraide liigid kõikides vetes:
i)
salesaagrai (Anoxypristis cuspidate);
ii)
väike saagrai (Pristis clavata);
iii)
väikehammas-saagrai (Pristis pectinata);
iv)
harilik saagrai (Pristis pristis);
v)
roheline saagrai (Pristis zijsron);
c)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) kõigis vetes;
d)
sile tiibrai (Dipturus batis), sh selle liigid (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia), ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
õngejadadega püütud supi nugishai (Galeorhinus galeus) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
f)
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
g)
šokolaadhai (Dalatias licha), luits-nokkhai (Deania calcea), hall lühiogahai (Centrophorus squamosus), suur tumehai (Etmopterus princeps) ja portugali süvahai (Centroscymnus coelolepis) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
h)
harilik heeringahai (Lamna nasus) kõigis vetes;
i)
Alfredi sarvikrai (Manta alfredi) kõigis vetes;
j)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) kõigis vetes;
k)
järgmised merisarvikute liigid kõikides vetes:
i)
vahemere merisarvik (Mobula mobular);
ii)
guinea merisarvik (Mobula rochebrunei);
iii)
astelsaba-merisarvik (Mobula japanica);
iv)
silesaba-merisarvik (Mobula thurstoni);
v)
väike merisarvik (Mobula eregoodootenkee);
vi)
Munki merisarvik (Mobula munkiana);
vii)
sirpuim-merisarvik (Mobula tarapacana);
viii)
lühiuim-merisarvik (Mobula kuhlii);
ix)
atlandi merisarvik (Mobula hypostoma);
l)
ogarai (Raja clavata) ICESi IIIa rajooni liidu vetes;
m)
norra rai (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICESi VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk rajooni liidu vetes;
n)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
o)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
p)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes.
2. Kui lõikes 1 osutatud liikide isendeid püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
Artikkel 13
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid edastavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmed püütud koguste lossimise kohta, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.
II PEATÜKK
Täiendava püügiosa andmine täielikult dokumenteeritud kalapüügialastes katsetustes osalevatele laevadele
Artikkel 14
Täiendav püügiosa
1. Liikmesriik võib anda oma lipu all sõitvatele laevadele, mis osalevad täielikult dokumenteeritud kalapüügi-alastes katsetustes, täiendava püügiosa teatavate kalavarude püügiks. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Lõikes 1 osutatud täiendav püügiosa ei ületa I lisas sätestatud üldist piirnormi protsendina kõnealusele liikmesriigile eraldatud kvoodist.
Artikkel 15
Täiendava püügiosa andmise tingimused
1. Artiklis 14 osutatud täiendav püügiosa vastab järgmistele tingimustele:
a)
liikmesriigid tagavad kõikide püügireiside üksikasjaliku ja täpse dokumenteerimise ning piisava suutlikkuse ja vahendid, kasutades näiteks vaatlejaid, videovalvet ja teisi vahendeid. Seda tehes järgivad liikmesriigid tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid;
b)
täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevale üksikule laevale antud täiendav püügiosa ei ületa järgmisi piirnorme:
i)
75 % asjaomase liikmesriigi hinnangul vette tagasi lastud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev;
ii)
30 % laevale enne katsetustes osalemist eraldatud individuaalsest püügiosast;
c)
kogu täiendava püügiosa alusel kõnealuse laeva püütud saaki, sealhulgas nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 (34) XII lisa kohaseid lossitavaid alammõõtu kalu, võetakse arvesse laevale antud individuaalses püügiosas, mis tuleneb käesoleva määruse artikli 14 alusel antud mis tahes täiendavast püügiosast;
d)
kui laev on mis tahes kalavaru individuaalse täiendavalt antud püügiosa täielikult ära kasutanud, peab ta lõpetama kogu püügitegevuse asjaomases lubatud kogupüügi piirkonnas;
e)
nende kalavarude puhul, mille suhtes võib kohaldada käesolevat artiklit, võivad liikmesriigid lubada individuaalse püügiosa või selle mis tahes osa täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes mitteosalevatelt laevadelt üle kanda kõnealustes katsetustes osalevatele laevadele, tingimusel et on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
2. Olenemata lõike 1 punkti b alapunktist i võib liikmesriik erandkorras anda oma lipu all sõitvale kalalaevale täiendava püügiosa, mis ületab 75 % hinnangulisest vette tagasi heidetud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev, tingimusel et:
a)
kalavaru tagasiheite määr on asjaomase laevaliigi puhul hinnanguliselt alla 10 %;
b)
sellist liiki laevade kaasamine on oluline artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt kasutatud vahendite seirevõime hindamiseks;
c)
kõikide nimetatud katsetustes osalevate laevade täiendav püügiosa ei ületa 75 % nende hinnangulisest tagasiheitest.
3. Enne artiklis 14 osutatud täiendava püügiosa andmist esitavad liikmesriigid komisjonile järgmise teabe:
a)
tema lipu all sõitvate ja täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade nimekiri;
b)
nimetatud laevade pardale paigaldatud elektroonilise kaugseiresüsteemi spetsifikatsioonid;
c)
nimetatud laevadel kasutatavate püügivahendite maht, liik ja spetsifikatsioon;
d)
iga katsetustes osaleva laevatüübi hinnanguline tagasiheide;
e)
katsetustes osalevate laevade poolt 2014. aastal püütud saagi kogus sellest kalavarust, mille suhtes kohaldatakse vastavat lubatud kogupüüki.
Artikkel 16
Isikuandmete töötlemine
Niivõrd, kui käesoleva määruse artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt tehtud salvestistega kaasneb direktiivis 95/46/EÜ määratletud isikuandmete töötlemine, kohaldatakse sellise töötlemise suhtes nimetatud direktiivi.
Artikkel 17
Täiendava püügiosa tühistamine
Kui liikmesriik avastab, et täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalev laev ei täida artiklis 15 sätestatud tingimusi, tühistab liikmesriik kohe sellele laevale antud täiendava püügiosa ning keelab tal 2015. aasta ülejäänud aja jooksul kõnealustes katsetes osaleda.
Artikkel 18
Tagasiheite hindamise teaduslik järelevalve
Komisjon võib nõuda igalt liikmesriigilt, kes kasutab käesoleva peatüki sätteid, et ta esitaks teaduslikule nõuandeorganile hinnangu tagasiheite kohta laevaliikide kaupa, et kontrollida artikli 15 lõike 1 punkti b alapunktis i sätestatud nõude täitmist. Kui sellist tagasiheidet kinnitavat hinnangut ei ole, võtab asjaomane liikmesriik kõik asjakohased meetmed, et tagada kõnealuse nõude järgimine, ja teavitab sellest komisjoni.
III PEATÜKK
Kalapüügiload püügiks kolmandate riikide vetes
Artikkel 19
Kalapüügiload
1. Kolmanda riigi vetes kala püüdvatele liidu laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud III lisas.
2. Kui üks liikmesriik kannab määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 alusel kvoodi üle teisele liikmesriigile („vahetusleping”) käesoleva määruse III lisas sätestatud püügipiirkondades, tuleb üle kanda ka asjaomased püügiload ja teatada sellest komisjonile. Sellegipoolest ei tohi ületada nimetatud lisas sätestatud püügilubade üldarvu püügipiirkonna kohta.
IV PEATÜKK
Kalapüügivõimalused piirkondlike kalandusorganisatsioonide reguleeritavates vetes
Artikkel 20
Kvootide ülekandmine ja vahetamine
1. Kui piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni eeskirjade kohaselt on lubatud kvoote selle organisatsiooni lepinguosaliste vahel üle kanda või vahetada, võib liikmesriik („asjaomane liikmesriik”) seda arutada piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osalisega ning vajaduse korral kehtestada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise võimalikud piirid.
2. Komisjon võib asjaomase liikmesriigi teatise alusel kinnitada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise piirid, mis kõnealune liikmesriik on piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni vastava osalisega kokku leppinud. Seejärel edastavad komisjon ja asjaomane piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osaline teineteisele põhjendamatu viivituseta oma nõusoleku kvoodid üle kanda või neid vahetada. Komisjon teatab siis piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni sekretariaadile kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest vastavalt selle organisatsiooni eeskirjadele.
3. Komisjon teavitab liikmesriike kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest.
4. Kvootide ülekandmise või vahetamisega asjaomaselt piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osaliselt saadud või üle kantud kalapüügivõimalusi käsitatakse asjaomasele liikmesriigile eraldatud või tema püügivõimalustest maha arvestatud kvoodina alates hetkest, mil kvootide ülekandmine või vahetamine jõustub kooskõlas piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni asjaomase lepinguosalisega sõlmitud kokkuleppega või asjakohasel juhul asjaomase piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni eeskirjadega. Selline eraldamine ei muuda kalapüügivõimaluste kehtivat jaotust liikmesriikide vahel kooskõlas püügitegevuse suhtelise stabiilsuse põhimõttega.
1. jagu
ICCATI konventsiooni ala
Artikkel 21
Hariliku tuuni püüdmise, kasvatamise ja nuumamise võimsuse piirangud
1. Nende liidu söödalaevade ja veoõngedega laevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 1 kohaselt.
2. Nende liidu rannalähedase väikesemahulise püügi laevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 2 kohaselt.
3. Nende liidu laevade arvu, mis püüavad kasvatamise eesmärgil Aadria meres harilikku tuuni, mille kaal ja suurus on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 3 kohaselt.
4. Nende kalalaevade arvu ja kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsust, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres harilikku tuuni püüda, pardal hoida, ümber laadida, transportida või lossida, piiratakse IV lisa punkti 4 kohaselt.
5. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüdvate tuunimõrdade arvu piiratakse IV lisa punkti 5 kohaselt.
6. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni kasvatamise ja nuumamise võimsust ning kalakasvandustesse viidava loodusest püütud hariliku tuuni maksimaalset kogust piiratakse IV lisa punkti 6 kohaselt.
Artikkel 22
Harrastus- ja sportpüük
Vajaduse korral eraldavad liikmesriigid ID lisa kohaselt neile eraldatud kvootide arvelt erikvoodi harrastus- ja sportpüügiks.
Artikkel 23
Haid
1. Suursilm-rebashaide (Alopias superciliosus) rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Keelatud on perekonda Alopias spp. kuuluvate rebashaide sihtpüük.
3. Sphyrnidae perekonna (v.a Sphyrna tiburo) vasarhai rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud ICCATi konventsiooni alas toimuva püügi korral.
4. Pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
5. Siidhallhaide (Carcharhinus falciformis) pardalhoidmine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. jagu
CCAMLRI konventsiooni ala
Artikkel 24
Keelud ja püügipiirangud
1. V lisa A osas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud piirkondades ja ajavahemikel keelatud.
2. Teadusuuringutega seotud püügi suhtes kohaldatakse V lisa B osas sätestatud lubatud kogupüügi mahtusid ja kaaspüügi piirnorme kõnealuses osas nimetatud alapiirkondades.
Artikkel 25
Uurimuslik kalapüük
1. Ainult CCAMLRi komisjoni liikmeks olev liikmesriik võib 2015. aastal osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a väljaspool riikliku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi. Kui liikmesriik kavatseb sellises püügis osaleda, teavitab ta CCAMLRi sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklitega 7 ja 7a hiljemalt 1. juuniks 2015.
2. FAO alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a lubatud kogupüük ja kaaspüügi piirnormid ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks V lisa B osas. Kalapüük mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud lubatud kogupüügini, ning uurimisala suletakse ülejäänud püügihooajaks püügiks.
3. Kala püütakse võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada püügivõime kindlaksmääramiseks vajalikku teavet ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga suurt koondumist. FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning samuti rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.
Artikkel 26
Tavalise hiilgevähi püük 2015/2016. püügihooajal
1. Üksnes CCAMLRi komisjoni liikmeks olev liikmesriik võib 2015/2016. püügihooajal püüda tavalist hiilgevähki (Euphausia superba) CCAMLRi konventsiooni alas. Kui liikmesriik kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, teavitab ta hiljemalt 1. maiks 2015 komisjoni oma kavatsusest püüda tavalist hiilgevähki, kasutades teatamiseks käesoleva määruse V lisa C osas esitatud vormi. Liikmesriikidelt saadud teabe põhjal esitab komisjon teatised CCAMLRi sekretariaadile hiljemalt 30. maiks 2015.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teade sisaldab teavet, mis tuleb määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 kohaselt esitada iga sellise laeva kohta, millele liikmesriik tavalise hiilgevähi püügiks loa annab.
3. Liikmesriik, kes kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, esitab teate oma vastavast kavatsusest üksnes nende laevade kohta, millel on selleks luba ja mis teatamise ajal sõidavad tema lipu all või CCAMLRi mõne teise liikme lipu all, kuid mis püügi ajal eeldatavalt sõidavad tema lipu all.
4. Liikmesriik võib lubada tavalise hiilgevähi püügis osaleda muul kui käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt CCAMLRi sekretariaadile teatatud laeval, kui luba omaval laeval ei ole võimalik osaleda põhjendatud funktsionaalsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sel juhul teavitab asjaomane liikmesriik viivitamata CCAMLRi sekretariaati ja komisjoni ning esitab järgmise teabe:
a)
täielikud andmed asenduslaeva(de) kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 3 ette nähtud teave;
b)
põhjalik aruanne asendamise põhjuste kohta ning kõik asjakohased täiendavad dokumendid või viited.
5. Liikmesriigid ei luba tavalise hiilgevähi püügis osaleda laevadel, mis on kantud CCAMLRi nimekirja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegeleva laevana.
3. jagu
IOTCI konventsiooni ala
Artikkel 27
IOTCi konventsiooni alas kala püüdvate laevade püügivõimsuse piiramine
1. IOTCi konventsiooni alas troopikatuuni püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 1.
2. IOTCi konventsiooni alas mõõkkala (Xiphias gladius) ja pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 2.
3. Liikmesriigid võivad lõigete 1 ja 2 kohaselt ühes või teises püügipiirkonnas tegutsevad laevad ümber jaotada, kui nad tõendavad komisjonile, et see muutus ei suurenda asjaomase kalavaru püügikoormust.
4. Liikmesriigid tagavad, et nende laevastikus püügivõimsuse kavandatava ülekandmise korral on asjaomased laevad IOTCi laevade registris või mõne muu piirkondliku kalandusorganisatsiooni tuunipüügi registris. Üle ei kanta nende laevade püügivõimsust, mis on mõne piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni nimekirjas kui teatamata, ebaseadusliku ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad laevad.
5. Liikmesriigid võivad IOTCile esitatud arengukava rakendamise arvessevõtmiseks suurendada oma püügivõimsust üle lõigetes 1 ja 2 osutatud püügivõimsuse üksnes nimetatud kavas kehtestatud piiride ulatuses.
Artikkel 28
Haid
1. Kõikide perekonda Alopiidae kuuluvate rebashaide liikide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Kõikide pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral, välja arvatud laevad, mille üldpikkus on alla 24 meetri ning mis teostavad püügioperatsioone üksnes selle liikmesriigi majandusvööndis, kelle lipu all nad sõidavad, ning püüavad kala üksnes kohalikuks tarbimiseks.
3. Kui lõikes 1 ja 2 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi nende isendeid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
4. jagu
SPRFMO konventsiooni ala
Artikkel 29
Pelaagiline kalapüük - püügivõimsuse piirangud
Liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, piiravad 2015. aastal oma lipu all sõitvate pelaagilisi kalavarusid püüdvate laevade kogu püügivõimsust kõnealuses piirkonnas liidu kogutasemeni, s.o 78 600 GTni.
Artikkel 30
Pelaagiline kalapüük - lubatud kogupüük
1. Üksnes liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, nagu on määratletud artiklis 29, võivad kõnealuses piirkonnas püüda pelaagilisi kalavarusid kooskõlas IJ lisas sätestatud lubatud kogupüügiga.
2. IJ lisas sätestatud püügivõimalusi võib kasutada üksnes tingimusel, et liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt järgmise kuu viiendaks päevaks SPRFMO konventsiooni alas aktiivse kalapüügi või ümberlaadimisega tegelevate laevade nimekirja, laevaseiresüsteemi (VMS) aruanded, igakuised püügiaruanded ja olemasolu korral andmed sadamakülastuste kohta, et komisjon edastaks need SPRFMO sekretariaadile.
Artikkel 31
Põhjalähedane kalapüük
Liikmesriigid, kes on tõendatult tegelenud põhjalähedase kalapüügiga või kes püüdsid põhjalähedasi liike SPRFMO konventsiooni alas ajavahemikul 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2006, piiravad 2015. aastal oma laevade püüki või püügikoormust konventsioonialas, piirdudes konventsiooniala nende osadega, kus põhjalähedane kalapüük nimetatud ajavahemikul toimus, ning hoiavad püügi tasemel, mis ei ületa saagi või püügikoormuse näitajate aasta keskmist taset ajavahemikul 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2006.
5. jagu
IATTCI konventsiooni ala
Artikkel 32
Seinnoodapüük
1. Kulduim-tuuni (Thunnus albacares), suursilm-tuuni (Thunnus obesus) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püük on seinnoota kasutavate laevadega keelatud järgmiselt:
a)
29. juulist kuni 28. septembrini 2015 või 18. novembrist 2015 kuni 18. jaanuarini 2016 järgmiste piiridega määratud alal:
-
Vaikse ookeani Ameerika rannik,
-
150° läänepikkust,
-
40° põhjalaiust,
-
40° lõunalaiust;
b)
29. septembrist kuni 29. oktoobrini 2015 järgmiste piiridega määratud alal:
-
96° läänepikkust,
-
110° läänepikkust,
-
4° põhjalaiust,
-
3° lõunalaiust.
2. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni valitud keeluajast vastavalt lõikele 1 enne 1. aprilli 2015. Kõik asjaomaste liikmesriikide seinnoodalaevad lõpetavad lõikes 1 määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodapüügi.
3. IATTCi konventsiooni alas tuuni püüdvad seinnoodalaevad hoiavad pardal ja seejärel lossivad või laadivad ümber kogu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni saagi.
4. Lõiget 3 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
b)
reisi lõpuosa viimase püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks ei pruugi olla piisavalt vaba lastiruumi.
Artikkel 33
Süvamerehaide püügi keeld
1. IATTCi konventsiooni alas on keelatud püüda pikkuim-hallhaisid (Carcharhinus longimanus) ning pardal hoida, ümber laadida, ladustada, müügiks pakkuda, müüa või lossida pikkuim-hallhaide rümpasid või mis tahes osi.
2. Juhusliku püügi korral ei tohi kahjustada lõikes 1 osutatud liikide isendeid. Laeva käitaja peab nende liikide isendid viivitamata vette tagasi laskma, samuti peab ta
a)
registreerima vette lastud kalade arvu ja märkima nende seisukorra (surnud või elus);
b)
edastama punktis a märgitud teabe oma lipuliikmesriigile. Liikmesriigid edastavad eelmise aasta jooksul kogutud teabe komisjonile 31. jaanuariks 2015.
6. jagu
SEAFO konventsiooni ala
Artikkel 34
Süvamerehaide püügi keeld
SEAFO konventsiooni alas on keelatud järgmiste süvamerehaide sihtpüük:
-
railased (Rajidae),
-
harilik ogahai (Squalus acanthias),
-
sile tumehai (Etmopterus bigelowi),
-
lühisaba-tumehai (Etmopterus brachyurus),
-
suur tumehai (Etmopterus princeps),
-
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus),
-
tont-musthai (Apristurus manis),
-
harilik samethai (Scymnodon squamulosus),
-
Selachimorpha seltsi kuuluvad süvamerehaid.
7. jagu
WCPFC konventsiooni ala
Artikkel 35
Suursilm-tuuni, kulduim-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni püügi tingimused
1. Liikmesriigid tagavad, et seinnoodalaevadele avamerel WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, eraldatud suursilm-tuuni (Thunnus obesus), kulduim-tuuni (Thunnus albacares) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püügipäevade arv ei ületa 403 päeva. Kõnealusel püügil on keelatud asetada seinnoota ümber tuuniparve, milles on vaalhaid (Rhincodon typus), kui seda looma on märgatud enne võrgu vettelaskmist.
2. Liidu laevad ei tohi püüda Vaikse ookeani lõunaosas pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) WCPFC konventsiooni alas lõuna pool 20o lõunalaiust.
3. Liikmesriigid tagavad, et 2015. aastal ei püüta suursilm-tuuni (Thunnus obesus) õngejadalaevadega üle 2 000 tonni.
Artikkel 36
Peibutuspüügivahenditega püügiks suletud piirkond
1. WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, on püük peibutusvahendeid kasutavate seinnoodalaevadega keelatud 1. juulist 2015 (kell 00.00) kuni 31. oktoobrini 2015 (kell 24.00). Sel ajal võib seinnoodalaev WCPFC konventsiooni ala nimetatud osas püügiga tegeleda üksnes juhul, kui pardal on vaatleja, kes jälgib, et laev ühelgi ajahetkel:
a)
ei kasuta peibutuspüügivahendit ega seonduvaid elektroonilisi seadmeid;
b)
ei püüa kalaparvi peibutuspüügivahenditega.
2. Kõik WCPFC konventsiooniala lõikes 1 osutatud osas püügiga tegelevad seinnoodalaevad hoiavad pardal ning lossivad või laadivad ümber kõik püütud suursilm-tuunid, kulduim-tuunid ja vööttuunid.
3. Lõiget 2 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
reisi lõpuosas, kui laeval ei ole piisavalt vaba lastiruumi kogu püütud kala mahutamiseks;
b)
kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
c)
külmutusseadmetel tekib tõsine rike.
Artikkel 37
IATTCi ja WCPFC vaheline kattuv piirkond
1. IATTCi ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis r, kala püüdvate selliste laevade suhtes, mis on kantud üksnes WCPFC registrisse, kohaldatakse artiklites 35-38 sätestatud meetmeid.
2. Laevade suhtes, mis on kantud nii WCPFC kui ka IATTCi registrisse, samuti laevade suhtes, mis on kantud üksnes IATTCi registrisse, kohaldatakse artikli 32 lõike 1 punktis a, lõigetes 2-4 ja artiklis 33 sätestatud meetmeid, kui need püüavad kala IATTCi ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis r.
Artikkel 38
Mõõkkala püügi luba omavate liidu laevade arvu piiramine
WCPFC konventsiooni alas, paralleelist 20° lõunalaiust lõuna pool asuvates piirkondades mõõkkala (Xiphias gladius) püügiks luba omavate liidu laevade maksimaalne arv on esitatud VII lisas.
Artikkel 39
Siidhallhaid ja pikkuim-hallhaid
1. WCPFC konventsiooni alas on keelatud järgmiste liikide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine:
a)
siidhallhaid (Carcharhinus falciformis),
b)
pikkuim-hallhaid (Carcharhinus longimanus).
2. Kui lõikes 1 osutatud liikide isendeid püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
8. jagu
Beringi meri
Artikkel 40
Püügikeeld Beringi mere avamerepiirkonnas
Beringi mere avamere piirkonnas on keelatud püüda vaikse ookeani mintaid (Theragra chalcogramma).
III JAOTIS
KOLMANDATE RIIKIDE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED LIIDU VETES
Artikkel 41
Lubatud kogupüügid
Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud püüda liidu vetes kala käesoleva määruse I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires ning käesoleva määrusega ja määruse (EÜ) nr 1006/2008 III peatükiga ette nähtud tingimustel.
Artikkel 42
Kalapüügiload
Liidu vetes kala püüdvatele kolmanda riigi laevadele antavate püügilubade maksimaalne arv on sätestatud VIII lisas.
Artikkel 43
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Artiklis 7 sätestatud tingimusi kohaldatakse kolmandate riikide selliste laevade püütud saagi ja kaaspüügi suhtes, mis püüavad kala artiklis 42 sätestatud lubade alusel.
Artikkel 44
Keelud
1. Kolmandate riikide laevadel on liidu vetes keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
okkaline rai (Amblyraja radiata) ICESi IIa, IIIa ja VIId rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes;
b)
järgmised saagraide liigid liidu vetes:
i)
salesaagrai (Anoxypristis cuspidate);
ii)
väike saagrai (Pristis clavata);
iii)
väikehammas-saagrai (Pristis pectinata);
iv)
harilik saagrai (Pristis pristis);
v)
roheline saagrai (Pristis zijsron);
c)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) liidu vetes;
d)
sile tiibrai (Dipturus batis), sh selle liigid (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia), ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
õngejadadega püütud supi nugishai (Galeorhinus galeus) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
f)
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
g)
šokolaadhai (Dalatias licha), pikk-koonhai (Deania calcea), hall lühiogahai (Centrophorus squamosus), suur tumehai (Etmopterus princeps) ja portugali süvahai (Centroscymnus coelolepis) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
h)
harilik heeringahai (Lamna nasus) liidu vetes;
j)
Alfredi sarvikrai (Manta alfredi) liidu vetes;
j)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) liidu vetes;
k)
järgmised merisarvikute liigid liidu vetes:
i)
vahemere merisarvik (Mobula mobular);
ii)
guinea merisarvik (Mobula rochebrunei);
iii)
astelsaba-merisarvik (Mobula japanica);
iv)
silesaba-merisarvik (Mobula thurstoni);
v)
väike merisarvik (Mobula eregoodootenkee);
vi)
Munki merisarvik (Mobula munkiana);
vii)
sirpuim-merisarvik (Mobula tarapacana);
viii)
lühiuim-merisarvik (Mobula kuhlii);
ix)
atlandi merisarvik (Mobula hypostoma);
l)
ogarai (Raja clavata) ICESi IIIa rajooni liidu vetes;
m)
norra rai (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICESi VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk rajooni liidu vetes;
n)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI, IX ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
o)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
p)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes.
2. Juhusliku püügi korral ei tohi kahjustada lõikes 1 osutatud liikide isendeid. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
IV JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 45
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määrusega (EL) nr 1380/2013 asutatud kalanduse ja vesiviljeluse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 46
Määruse (EL) nr 43/2014 muudatus
Määruse (EL) nr 43/2014 artikli 18a lõikesse 1 lisatakse järgmine punkt:
„o)
harilik süvameregarneel püügipiirkonnas IIIa.”
Artikkel 47
Kehtetuks tunnistamine
Nõukogu määrus (EL) nr 779/2014 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2015.
Artikkel 48
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Artiklit 8 kohaldatakse siiski alates 1. veebruarist 2015.
Artikli 12 punkte b, i ja k ning artikli 44 punkte b, i ja k kohaldatakse alates 8. veebruarist 2015.
Artiklit 46 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Artiklite 23, 24 ja 25 ning IE ja V lisa sätteid kalapüügivõimaluste kohta CCAMLRi konventsiooni alas kohaldatakse alates nendes nimetatud kuupäevadest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. jaanuar 2015