NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1302/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), pokud jde o vyjasnění, zjednodušení a zlepšení zřizování a fungování takovýchto seskupení
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) (přijala Komise dne 29. července 2011 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování uvedeného nařízení. V uvedené zprávě Komise oznámila svůj záměr navrhnout v nařízení (ES) č. 1082/2006 omezený počet změn za účelem usnadnit zřizování a fungování ESÚS, jakož i vyjasnit některá stávající ustanovení. Mělo by tak dojít k odstranění překážek při zřizování nových ESÚS a současně by byla zachována kontinuita a usnadněno fungování stávajících ESÚS, což by umožnilo rozsáhlejší využívání ESÚS přispívající k větší soudržnosti politik a spolupráci mezi veřejnými subjekty, aniž by to znamenalo další zatížení pro vnitrostátní nebo unijní správní orgány.
(2)
O zřízení ESÚS rozhodují jeho členové a jejich vnitrostátní orgány a nevyplývají z něj automaticky žádné právní nebo finanční výhody na úrovni Unie.
(3)
Lisabonská smlouva doplnila politiku soudržnosti o územní rozměr a nahradila termín „Společenství“ termínem „Unie“. Nová terminologie by tudíž měla být zavedena do nařízení (ES) č. 1082/2006.
(4)
ESÚS mohou mít potenciál posílit prosazování a dosahování harmonického rozvoje Unie jako celku, a zejména hospodářské, sociální a územní soudržnosti jejích regionů, a přispět k plnění cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). ESÚS mohou rovněž pozitivně přispět ke snižování překážek v územní spolupráci mezi regiony, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, včetně specifické situace nejvzdálenějších regionů, a mohou napomoci při posilování spolupráce mezi třetími zeměmi, zámořskými zeměmi a územími (dále jen „ZZÚ“) a příhraničními regiony Unie, včetně využívání programů Unie pro vnější spolupráci.
(5)
Dosavadní zkušenosti s doposud zřízenými ESÚS dokládají, že jsou ESÚS coby nový právní nástroj využívány rovněž pro spolupráci v rámci jiných politik Unie, než je politika soudržnosti, a to také prostřednictvím provádění programů nebo částí programů, které využívají jinou finanční podporu Unie, než podpora v rámci politiky soudržnosti. Účinnost a účelnost ESÚS by měly být posíleny rozšířením povahy ESÚS, odstraněním přetrvávajících překážek a usnadněním zřizování a fungování ESÚS při zachování možnosti členských států omezovat opatření, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory Unie. Podle nařízení (EU) č. 1082/2006 mají ESÚS v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou podle vnitrostátního práva daného členského státu právnickým osobám, včetně možnosti uzavírat dohody s dalšími ESÚS nebo jinými právními subjekty za účelem provádění projektů vzájemné spolupráce s cílem mimo jiné dosáhnout účinnějšího fungování makroregionálních strategií.
(6)
Z povahy ESÚS vyplývá, že působí ve více než jednom členském státě. V důsledku toho nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje, aby úmluva a stanovy ESÚS určily v některých záležitostech rozhodné právo. Je třeba vyjasnit případy, kdy má takové určení upřednostnit v rámci hierarchie rozhodného práva stanovené v uvedeném nařízení vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS sídlo. Zároveň by měla být ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 o rozhodném právu rozšířena na jednání a činnosti ESÚS, které případ od případu podléhají právnímu přezkumu ze strany členských států.
(7)
V důsledku rozdílného postavení místních a regionálních orgánů v členských státech mohou pravomoci, které jsou na jedné straně hranice na úrovni regionálních orgánů, být na druhé straně hranice pravomocemi na úrovni vnitrostátních orgánů, zejména v menších nebo centralizovaných členských států. Proto by se členy ESÚS měly mít možnost vedle členských států stát i vnitrostátní orgány.
(8)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje členství v ESÚS subjektům soukromého práva, pokud jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (4), mělo by být možné ESÚS v budoucnu využívat ke společné správě veřejných služeb se zvláštním zaměřením na služby obecného hospodářského zájmu nebo na infrastrukturu. Další subjekty soukromého či veřejného práva by rovněž měly mít možnost stát se členy ESÚS. Proto by měly být zahrnuty taktéž „veřejné podniky“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (5) a podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v oblastech, jako je školství a odborné vzdělávání, lékařská péče, sociální potřeby týkající se zdravotní a dlouhodobé péče, péče o děti, přístup na trh práce a znovuzačlenění do něj, sociální bydlení a péče o zranitelné skupiny a jejich sociální začleňování.
(9)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 nestanoví podrobná pravidla týkající se účasti subjektů ze třetích zemí v ESÚS zřízených v souladu s uvedeným nařízením, tedy mezi členy z nejméně dvou členských států. S ohledem na další harmonizaci pravidel, jimiž se řídí spolupráce mezi jedním či několika členskými státy a jednou nebo několika třetími zeměmi, především v souvislosti s přeshraniční spoluprací v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II), ale rovněž v souvislosti s doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF) a s nadnárodní spoluprací v rámci cíle Evropské územní spolupráce, u níž mají být prostředky přidělené z ENS a NPP II převedeny s cílem spojit je s prostředky Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci programů spolupráce, by měla být výslovně stanovena účast členů ze třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů v ESÚS zřízených mezi nejméně dvěma členskými státy. To by mělo být možné, pokud to umožňují právní předpisy třetí země nebo dohody mezi alespoň jedním zúčastněným členským státem a třetí zemí.
(10)
S cílem posílit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie, a tedy posílit zejména účinnost územní spolupráce, včetně jednoho nebo několika typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce mezi členy ESÚS, by měla být v ESÚS umožněna účast třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů. Operace v rámci programů Evropské územní spolupráce, jsou-li spolufinancovány Unií, by proto měly i nadále sledovat cíle politiky soudržnosti Unie, i když jsou zčásti nebo zcela prováděny mimo území Unie, a činnosti ESÚS jsou v důsledku toho alespoň v určité míře prováděny rovněž mimo území Unie. V této souvislosti a v odpovídajících případech hraje příspěvek činností ESÚS, které má členy rovněž ze třetích zemí sousedících alespoň s jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pro účely dosahování cílů politik vnější činnosti Unie, např. cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce, pouze podružnou úlohu, neboť těžiště dotyčných programů spolupráce a následně uvedeného ESÚS by se mělo zaměřovat především na cíle politiky soudržnosti Unie. Proto jsou případné cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce mezi jen jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů a jednou nebo několika třetími zeměmi pouze doplňkové k cílům územní spolupráce mezi členskými státy včetně jejich nejvzdálenějších regionů, založené na politice soudržnosti. Ustanovení čl. 175 třetího pododstavce Smlouvy o fungování EU je tudíž pro přijetí tohoto nařízení dostatečným právním základem.
(11)
Na základě povolení účasti celostátních, regionálních, subregionálních a místních orgánů a organizací a případně dalších veřejných orgánů nebo institucí, včetně poskytovatelů veřejných služeb, ze ZZÚ v určitém ESÚS na základě rozhodnutí Rady 2013755/EU (6) a s ohledem na to, že v případě programového období 2014 - 2020 má zvláštní doplňkový finanční příděl z víceletého finančního rámce posílil spolupráci nejvzdálenějších regionů Unie se sousedními třetími zeměmi a některými ZZÚ uvedenými v příloze II Smlouvy o fungování EU a sousedícími s uvedenými nejvzdálenějšími regiony, by měl být ESÚS coby právní nástroj rovněž přístupný členům ze ZZÚ. Z důvodu právní jistoty a transparentnosti je třeba stanovit zvláštní postupy schvalování pro přistoupení členů ze ZZÚ k ESÚS, včetně nezbytných zvláštních pravidel týkajících se rozhodného práva pro příslušné ESÚS s členy pocházejícími rovněž ze ZZÚ.
(12)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 rozlišuje mezi úmluvou, jíž se stanoví základní prvky budoucího ESÚS, a stanovami, jež stanoví prvky provádění. Avšak podle uvedeného nařízení mají v současné době stanovy obsahovat všechna ustanovení úmluvy. Ačkoliv mají být úmluva i stanovy zaslány členským státům, představují dva samostatné dokumenty a schvalování by se mělo omezit pouze na úmluvu. Některé prvky obsažené v současné době ve stanovách by navíc měly být namísto toho upravovány úmluvou.
(13)
Zkušenosti se zřizováním ESÚS ukazují, že tříměsíční období pro schválení členským státem je zřídkakdy respektováno. Tato lhůta by proto měla být prodloužena na šest měsíců. V zájmu zajištění právní jistoty by však po uplynutí této lhůty měla být úmluva považována za schválenou tichým souhlasem, případně v souladu s vnitrostátním právem dotčených členských států včetně jejich příslušných ústavních požadavků. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, by měl úmluvu formálně schválit. Zatímco by členským státům mělo být umožněno uplatňovat na postup schvalování případné účasti člena v ESÚS vnitrostátní pravidla nebo vytvořit v rámci vnitrostátních pravidel pro provádění nařízení (ES) č. 1082/2006 zvláštní pravidla, měly by být jakékoli odchylky od ustanovení týkajícího se schválení úmluvy tichým souhlasem po uplynutí šestiměsíční lhůty vyloučeny, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(14)
Měly by být stanoveny důvody, na jejichž základě členské státy nemusí schválit účast případného člena nebo úmluvu. Při rozhodování o tomto schválení by se však nemělo přihlížet k takovým vnitrostátním právním předpisům, které vyžadují jiná pravidla a postupy než ty, které jsou stanovené v nařízení (ES) č. 1082/2006.
(15)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 nelze uplatňovat ve třetích zemích, měl by se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, při schvalování účasti případných budoucích členů ze třetích zemí, zřízených podle jejich práva, přesvědčit za konzultace s těmi členskými státy, podle jejichž práva byly zřízeni ostatní případní budoucí členové, že daná třetí země uplatňují podmínky a postupy rovnocenné podmínkám a postupům stanoveným v nařízení (ES) č. 1082/2006 nebo jedná v souladu s mezinárodními dvoustrannými či vícestrannými dohodami uzavřenými mezi členskými státy Rady Evropy, ať už jsou rovněž členskými státy Unie či nikoliv, vycházejícími z Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními celky nebo orgány, podepsané v Madridu dne 21. května 1980, a doplňkových protokolů přijatých na jejím základě. V případě zapojení několika členských států Unie a jedné nebo více třetích zemí by mělo být dostačující, že taková dohoda byla uzavřena mezi příslušnou třetí zemí a jedním zúčastněným členským státem Unie.
(16)
V zájmu podpořit přistupování nových členů do stávajících ESÚS by měl být v takových případech postup pro změnu úmluv zjednodušen. Takovéto změny by neměly být v případě případného budoucího člena z členského státu, který již úmluvu schválil, oznamovány všem zúčastněným členským státům, ale pouze členskému státu, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a členskému státu, v němž má statutární sídlo ESÚS. Jakákoliv pozdější změna úmluvy by měla být oznámena všem dotčeným členským státům. Toto zjednodušení postupu pro změnu by se však neuplatňovalo u případných budoucích členů z členského státu, který úmluvu dosud neschválil, ze třetí země nebo zámořské země a území, aby mohly všechny zúčastněné členské státy ověřit, že je takové přistoupení v souladu s jejich veřejným zájmem nebo veřejnou politikou.
(17)
Vzhledem ke vztahu mezi členskými státy a ZZÚ by se na postupu schvalování účasti případných budoucích členů ze ZZÚ měly tyto členské státy podílet. V souladu se zvláštním vztahem v oblasti správy mezi členským státem a ZZÚ by členský stát měl buď schválit účast případného budoucího člena ze ZZÚ, nebo poskytnout písemné potvrzení členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případného budoucího člena podle podmínek a postupů rovnocenných těm, jež jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 1082/2006. Stejný postup by se měl uplatnit v případě případného budoucího člena ze ZZÚ, který si přeje se připojit k již existujícímu ESÚS.
(18)
Jelikož nemají stanovy nadále obsahovat všechna ustanovení úmluvy, měly by být úmluva i stanovy zaregistrovány či zveřejněny, nebo obojí. Z důvodů transparentnosti by mimoto mělo být oznámení o rozhodnutí, kterým se zřizuje ESÚS, zveřejněno v řadě C Úředního věstníku Evropské unie. Z důvodů jednotnosti by toto oznámení mělo zahrnovat údaje stanovené v příloze k nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
(19)
Úloha ESÚS by měla být rozšířena o usnadňování a podporu územní spolupráce v obecném měřítku, včetně strategického plánování a správy regionálních a místních záležitostí v souladu s politikou soudržnosti a dalšími politikami Unie, čímž by se přispělo k provádění strategie Evropa 2020 nebo makroregionálních strategií. ESÚS by proto mělo být schopno fungovat na základě jiné finanční podpory než podpory poskytované v rámci unijní politiky soudržnosti. Kromě toho by se od každého člena v každém zastoupeném členském státě nebo třetí zemi mělo vyžadovat, aby měl veškeré pravomoci nezbytné pro účinné fungování ESÚS, ledaže členský stát či třetí země schválí účast člena založeného podle jejich vnitrostátního práva i v případě, že tento člen nemá pravomoci ke všem úkolům stanoveným úmluvou.
(20)
ESÚS nemají coby právní nástroj sloužit k obcházení rámce stanoveného prostřednictvím acquis Rady Evropy, jež nabízí různé možnosti a rámce pro přeshraniční spolupráci regionálních a místních orgánů včetně nedávných Euroregionálních sdružení pro spolupráci (7), ani vytvářet soubor zvláštních společných pravidel, podle kterých by se jednotně řídila všechna taková uspořádání v celé Unii.
(21)
Zvláštní úkoly ESÚS i možnost členských států omezit činnosti, které ESÚS může provádět bez finanční podpory ze strany Unie, by měly být v souladu s předpisy, kterými se řídí EFRR, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v programovém období 2014-2020.
(22)
Ačkoliv je v nařízení (ES) č. 1082/2006 stanoveno, že se úkoly ESÚS netýkají mimo jiné „regulačních pravomocí“, které mohou mít v různých členských státech různé právní následky, shromáždění ESÚS může, pokud tak výslovně stanoví úmluva o ESÚS a je-li to v souladu s právem Unie a vnitrostátním právem, stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, či podmínky, podle nichž může být poskytována služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.
(23)
V důsledku otevření ESÚS členům ze třetích zemí nebo ZZÚ by úmluva měla obsahovat podrobnosti týkající se opatření pro jejich zapojení.
(24)
Úmluva by měla, kromě zařazení obecného odkazu na rozhodné právo uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 1082/2006, rovněž uvádět právo Unie a vnitrostátní právo použitelné pro ESÚS. Dále by mělo být umožněno, aby tímto vnitrostátním právem bylo právo členského státu, v němž orgány ESÚS vykonávají své pravomoci, zejména pokud zaměstnanci pracují pod vedením ředitele a nacházející se v jiném členském státě, než kde se nachází sídlo ESÚS. Úmluva by rovněž měla uvádět použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě, a to včetně případů, kde ESÚS spravuje veřejné služby obecného zájmu nebo infrastrukturu.
(25)
Toto nařízení by nemělo upravovat problémy ESÚS spojené s přeshraničním zadáváním veřejných zakázek.
(26)
Vzhledem k důležitosti pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásad pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců, by tato pravidla a zásady měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy. Mělo by být možné stanovit, že v úmluvě lze uvést různé varianty výběru pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS. Zvláštní opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců by však měla být řešena ve stanovách.
(27)
Členské státy by měly dále využít možností, které stanovuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (8), v zájmu určitých osob nebo kategorií osob vzájemnou dohodou stanovit výjimky z určení použitelných právních předpisů podle tohoto nařízení a považovat zaměstnance ESÚS za takovouto kategorii osob.
(28)
Vzhledem k důležitosti opatření pro odpovědnost členů by tato opatření měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy.
(29)
Pokud má ESÚS jako výhradní cíl řízení programu spolupráce podporovaného z EFRR nebo jeho části nebo pokud se ESÚS zabývá meziregionální spoluprací nebo sítěmi, informace o území, na kterém ESÚS může své úkoly provádět, by neměly být vyžadovány. V prvním případě by rozsah území měl být vymezen a případně měněn v příslušném programu spolupráce. V druhém případě by požadavek na tyto informace ohrozil přistoupení nových členů k meziregionální spolupráci nebo sítím, přestože se ve většině případů jedná o nemateriální činnosti.
(30)
Měla by být vyjasněna různá opatření týkající se kontroly řízení veřejných finančních prostředků na straně jedné a auditu účetních závěrek ESÚS na straně druhé.
(31)
ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, by měla být jasněji odlišena od těch, jejichž členové mají neomezenou odpovědnost. Dále, aby mohla ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, provádět činnosti, které by mohly potenciálně vytvářet dluh, měly by mít členské státy možnost požadovat, aby taková ESÚS uzavřela vhodné pojištění nebo aby se na tyto ESÚS vztahovala odpovídající finanční záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.
(32)
Členské státy by měly Komisi informovat o všech předpisech přijatých k provádění nařízení (ES) č. 1082/2006, jakož i veškeré jejich změny, předloží. Za účelem zlepšení výměny informací a koordinace mezi Komisí, členskými státy a Výborem regionů by Komise měla tyto předpisy předat členským státům a Výboru regionů. Výbor regionů připravil platformu o ESÚS, která umožňuje všem zúčastněným stranám sdílet zkušenosti a osvědčené postupy, zlepšovat komunikaci o příležitostech a výzvách, které s ESÚS souvisejí, usnadňuje výměnu zkušeností se zřizováním ESÚS na územní úrovni a zprostředkovává sdílení informací o osvědčených postupech v rámci územní spolupráce.
(33)
Měl by být stanoven nový termín pro příští zprávu o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006. V souladu s posunem Komise k tvorbě politik podložené fakty by se měla tato zpráva zabývat hlavními otázkami hodnocení, včetně účelnosti, efektivnosti, významnosti, evropské přidané hodnoty, možnosti zjednodušení a udržitelnosti. Účelností by se měla rozumět mimo jiné snaha šířit v rámci různých útvarů Komise a mezi Komisí a jinými institucemi, například Evropskou službou pro vnější činnost, povědomí o nástroji ESÚS. Komise by měla tuto zprávu předat Evropskému parlamentu, Radě a podle článku 307 Smlouvy o fungování EU též Výboru regionů. Zpráva by měla být předána do 1. srpna 2018.
(34)
Za účelem stanovení seznamu indikátorů k využití při hodnocení a přípravě zprávy o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(35)
Stávající ESÚS ne neměly být povinny sladit úmluvu a stanovy se změnami nařízení (ES) č. 1082/2006 zavedenými tímto nařízením.
(36)
Je rovněž nezbytné určit, podle jakých pravidel by měla být schválena ESÚS, u nichž postup schvalování začal ještě před datem použitelnosti tohoto nařízení.
(37)
Za účelem úpravy stávajících vnitrostátních pravidel tak, aby bylo toto nařízení provedeno dříve, než budou muset být Komisi předloženy programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce, mělo by se toto nařízení začít používat šest měsíců ode dne jeho vstupu v platnost. Při úpravě svých stávajících vnitrostátních pravidel by členské státy měly zajistit, aby byly určeny příslušné orgány odpovědné za schvalování ESÚS a aby, v souladu s jejich právními a správními opatřeními, byly tyto orgány také orgány odpovědnými za přijímání oznámení v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1082/2006.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zlepšení právního nástroje ESÚS, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle, neboť využívání ESÚS je nepovinné, v souladu s ústavním systémem každého členského státu,
(39)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1082/2006
Nařízení (ES) č. 1082/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Evropské seskupení pro územní spolupráci („ESÚS“) může být zřízeno na území Unie za podmínek a podle ujednání stanovených v tomto nařízení.
2. Cílem ESÚS je usnadnit a podporovat především územní spolupráci, včetně jednoho nebo více typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce, mezi jeho členy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1, za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Sídlo ESÚS se nachází v členském státě, podle jehož práva je zřízen alespoň jeden z členů ESÚS.“;
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Jednání statutárních orgánů ESÚS se řídí:
a)
tímto nařízením;
b)
úmluvou uvedenou v článku 8, pokud to toto nařízení výslovně povoluje; a
c)
v případě záležitostí, které toto nařízení neupravuje nebo které upravuje jen částečně, vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
Pokud je to nezbytné pro určení rozhodného práva v rámci práva Unie či mezinárodního práva soukromého, považuje se ESÚS za subjekt toho členského státu, v němž má sídlo.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Činnosti ESÚS týkající se provádění úkolů uvedených v čl. 7 odst. 2 a 3 v rámci Unie se řídí použitelným právem Unie a vnitrostátním právem stanoveným úmluvou uvedenou v článku 8.
Činnosti ESÚS spolufinancované z rozpočtu Unie jsou v souladu s požadavky stanovenými v použitelném právu Unie a ve vnitrostátním právu týkajícím se uplatňování tohoto práva Unie.“;
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Členy ESÚS se mohou stát tyto subjekty:
a)
členské státy nebo orgány na vnitrostátní úrovni;
b)
regionální orgány;
c)
místní orgány;
d)
veřejné podniky ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (9) nebo veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 1 odst. 9 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
e)
podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem;
f)
celostátní, regionální nebo místní orgány nebo subjekty nebo veřejné podniky, které jsou rovnocenné orgánům nebo subjektům nebo podnikům uvedeným v písmenu d), ze třetích zemí, s výhradou podmínek stanovených v článku 3a.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1)." 						
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114).“" 						
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. S výjimkou případu podle čl. 3a odst. 2 a 5 sdružuje ESÚS členy pocházející z území nejméně dvou členských států.“
4)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 3a
Přistoupení členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území (ZZÚ)
1. V souladu s čl. 4 odst. 3a může ESÚS sdružovat členy pocházející z území nejméně dvou členských států a jedné nebo více třetích zemí sousedících nejméně s jedním z těchto členských států včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tyto členské státy a třetí země společně vykonávají činnosti v rámci územní spolupráce nebo provádí programy podporované Unií.
Pro účely tohoto nařízení se třetí země nebo ZZÚ považuje za sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tato třetí země nebo ZZÚ sdílí s členským státem společnou pozemní hranici nebo pokud jsou tato třetí země nebo ZZÚ i členský stát způsobilé podle společného námořního přeshraničního nebo nadnárodního programu v rámci cíle Evropská územní spolupráce nebo podle jiného programu přeshraniční spolupráce, spolupráce přes moře či spolupráce pobřežních oblastí, a to i tehdy, když je oddělují mezinárodní vody.
2. ESÚS může sdružovat členy pocházející z území pouze jednoho členského státu a jedné či více třetích zemí nebo sousedících s daným členským státem, včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud se podle tohoto členského státu takovéto ESÚS slučuje s oblastí působnosti jeho územní spolupráce v rámci přeshraniční či nadnárodní spolupráce nebo dvoustranných vztahů s danými třetími zeměmi.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 zahrnují třetí země sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů námořní hranice mezi dotčenými zeměmi.
4. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 1 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející z území alespoň dvou členských států včetně jejich nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, či nikoli.
5. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 2 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející pouze z území jednoho členského státu včetně jeho nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, nebo ne.
6. ESÚS nemůže být zřízeno pouze mezi členy z jednoho členského státu a jedné či více ZZÚ majících vazby k témuž členskému státu.“;
5)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Po oznámení případného budoucího člena podle odstavce 2 členský stát, který obdržel oznámení, s ohledem na svoji ústavní strukturu schválí účast případného budoucího člena v ESÚS a úmluvu, ledaže tento členský stát shledá, že:
a)
tato účast či úmluva není v souladu s kterýmkoliv u následujících:
i)
tímto nařízením;
ii)
jiným právním předpisem Unie týkajícím se jednání a činností ESÚS;
iii)
vnitrostátním právním předpisem týkajícím se působnosti a pravomocí případného budoucího člena;
b)
taková účast není opodstatněná z důvodů veřejného zájmu nebo veřejné politiky příslušného členského státu; nebo
c)
stanovy nejsou v souladu s úmluvou.
V případě neschválení vydá členský stát prohlášení, v němž uvede své důvody k odepření schválení a případně navrhne nezbytné změny úmluvy.
Pokud jde o schválení, dospěje členský stát k rozhodnutí ve lhůtě šesti měsíců ode dne doručení oznámení v souladu s odstavcem 2. Pokud v této lhůtě členský stát, který obdržel oznámení, nevznese žádné námitky, považují se účast případného budoucího člena a úmluva za schválené. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, formálně schválí úmluvu dříve, než bude moci být ESÚS vytvořen.
Jakákoliv žádost o doplňující informace členského státu adresovaná případnému budoucímu členovi lhůtu uvedenou ve třetím pododstavci přeruší. Doba přerušení bude započata dnem následujícím po dni, kdy členský stát odeslal své připomínky případnému budoucímu členovi, a potrvá až do doby, kdy případný budoucí člen na připomínky odpoví.
K přerušení lhůty uvedené ve třetím pododstavci však nedojde, pokud případný budoucí člen předložil odpověď na připomínky členského státu do deseti pracovních dnů poté, co započala doba přerušení.
Při rozhodování o účasti případného budoucího člena v ESÚS mohou členské státy uplatňovat svá vnitrostátní pravidla.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. V případě ESÚS s případnými budoucími členy z jedné nebo více třetích zemí se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, za konzultace s ostatními dotčenými členskými státy přesvědčí, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a a že každá třetí země schválila účast případného budoucího člena v souladu s:
a)
podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení; nebo
b)
dohodou uzavřenou mezi alespoň jedním členským státem, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a takovou třetí zemí.“
c)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. Členové schválí úmluvu uvedenou v článku 8, přičemž zajistí soulad se schválením podle odstavce 3 tohoto článku.
6. Každou změnu úmluvy nebo stanov oznámí ESÚS členským státům, podle jejichž práva jsou jeho členové ESÚS zřízeni. Každou změnu úmluvy, pouze s výjimkou přistoupení nového člena podle odst. 6a písm. a), schvalují tyto členské státy podle postupu stanoveného v tomto článku.“
d)
Doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6a. Následující ustanovení se použijí v případě přistoupení nových členů k již existujícímu ESÚS:
a)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který již úmluvu schválil, toto přistoupení schvaluje pouze členský stát, podle jehož práva je nový člen zřízen, v souladu s postupem stanoveným v odstavci 3 a po oznámení členskému státu, v němž má ESÚS své sídlo.
b)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který úmluvu ještě neschválil, se použije postup stanovený v odstavci 6.
c)
V případě přistoupení nového člena ze třetí země k již existujícímu ESÚS provede členský stát, v němž se nachází sídlo ESÚS, postupem stanoveným v odstavci 3a přezkum takového přistoupení.“
6)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
Účast členů ze zámořských zemí a území
V případě ESÚS s případnými budoucími členy ze ZZÚ zajistí členský stát, s nímž je ZZÚ spojeno, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a, a s ohledem na své vztahy s daným ZZÚ buď:
a)
schválí účast případných budoucích členů v souladu s čl. 4 odst. 3; nebo
b)
písemně potvrdí členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případných budoucích členů v souladu s podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení.“
7)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Nabývání právní subjektivity a zveřejnění v Úředním věstníku
1. Úmluva, stanovy a veškeré jejich pozdější změny se registrují nebo zveřejňují v členském státě, v němž má dotyčné ESÚS své sídlo, v souladu s použitelným vnitrostátním právem tohoto členského státu. ESÚS nabývá právní subjektivitu dnem registrace úmluvy a stanov nebo dnem jejich zveřejnění, podle toho, co nastane dříve. Členové informují dotčené členské státy a Výbor regionů o registraci nebo zveřejnění úmluvy a stanov.
2. ESÚS do deseti pracovních dnů od registrace nebo zveřejnění úmluvy a stanov zajistí, aby byla Výboru regionů zaslána žádost podle vzoru stanoveného v příloze tohoto nařízení. Výbor regionů tuto žádost předá Úřadu pro publikace Evropské unie, který v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní oznámení o zřízení ESÚS s podrobnostmi stanovenými v příloze tohoto nařízení.“
8)
V článku 6 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Bez ohledu na odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku, pokud úkoly ESÚS uvedené v čl. 7 odst. 3 zahrnují akce spolufinancované Unií, použijí se příslušné právní předpisy o kontrole finančních prostředků poskytnutých Unií.“
9)
Článek 7 se mění takto:
a)
odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. ESÚS jedná v mezích úkolů, jimiž bylo pověřeno, tedy usnadnění a podpora územní spolupráce za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie a překonávání překážek na vnitřním trhu. Všechny úkoly stanoví jeho členové za spadající do pravomocí každého člena, ledaže členský stát nebo třetí země schválí účast člena zřízeného podle jeho vnitrostátního práva, i když tento člen nemá pravomoc ke všem úkolům stanoveným v úmluvě.
3. ESÚS může provádět zvláštní činnosti územní spolupráce mezi svými členy při sledování cíle uvedeného v čl. 1 odst. 2, ať již s finanční podporou ze strany Unie, nebo bez ní.
Úkoly ESÚS se mohou především týkat provádění programů spolupráce nebo jejich částí nebo prováděním činností podporovaných Unií prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu nebo Fondu soudržnosti či jakoukoliv kombinací těchto fondů.
Členské státy mohou omezit úkoly, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory ze strany Unie. Aniž je dotčen článek 13, členské státy nicméně nevyloučí úkoly týkající se investičních priorit uvedených v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č1299/2013 (11).
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosinec 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 259).“" 						
b)
v odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Shromáždění ESÚS uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) však v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem může stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, nebo podmínky, za nichž se poskytuje služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.“
10)
V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úmluva stanoví:
a)
název ESÚS a jeho sídlo;
b)
rozsah území, na němž může ESÚS plnit své úkoly;
c)
cíl a úkoly ESÚS;
d)
dobu trvání ESÚS a podmínky, kterými se řídí jeho rozpuštění;
e)
seznam členů ESÚS;
f)
seznam orgánů ESÚS a jejich příslušných pravomocí;
g)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS statutární sídlo pro účely výkladu a prosazování úmluvy;
h)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž jednají statutární orgány ESÚS;
i)
případná opatření pro účast členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území, včetně stanovení rozhodného práva, pokud ESÚS plní úkoly ve třetích zemích či v zámořských zemích či územích;
j)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě;
k)
pravidla použitelná pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásady pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců;
l)
opatření pro odpovědnost ESÚS a jeho členů v souladu s článkem 12;
m)
vhodná ujednání o vzájemném uznávání, včetně pro účely finanční kontroly řízení veřejných finančních prostředků; a dále
n)
postupy pro přijetí stanov a změn úmluvy, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.
3. Informace podle odst. 2 písm. b) však nejsou vyžadovány, pokud se úkoly ESÚS týkají pouze řízení programu spolupráce nebo jeho části v rámci nařízení (EU) č. 1299/2013 nebo pokud se ESÚS týká meziregionální spolupráce nebo sítí.“
11)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Stanovy
1. Stanovy ESÚS přijímají na základě úmluvy a v souladu s ní jeho členové jednomyslně.
2. Stanovy ESÚS obsahují přinejmenším:
a)
provozní předpisy orgánů ESÚS a jejich pravomoci, jakož i počet zástupců členů v příslušných orgánech;
b)
jeho postupy při rozhodování;
c)
jeho pracovní jazyk nebo jazyky;
d)
ujednání o jeho fungování;
e)
jeho postupy týkající se personálního řízení a náboru zaměstnanců;
f)
ujednání o finančních příspěvcích jeho členů;
g)
použitelná účetní a rozpočtová pravidla pro jeho členy;
h)
určení nezávislého externího auditora jeho účetních závěrek; a
i)
postupy pro změny jeho stanov, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.“
12)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Příprava účetních závěrek, v případě potřeby včetně doprovodné výroční zprávy, auditu a zveřejnění těchto účetních závěrek, se řídí vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
13)
Článek 12 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„ESÚS odpovídá za veškeré své dluhy.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Aniž je dotčen odstavec 3, pokud aktiva ESÚS nedostačují na pokrytí jeho závazků, odpovídají jeho členové za dluhy ESÚS jakékoli povahy, přičemž se podíl každého člena stanoví úměrně k jeho finančnímu příspěvku. Úprava finančních příspěvků musí být obsažena ve stanovách.
Členové ESÚS mohou ve stanovách určit, že po ukončení svého členství v daném ESÚS budou odpovídat za závazky vyplývající z jeho činnosti v průběhu svého členství.
2a. Pokud je odpovědnost alespoň jednoho člena ESÚS z členského státu omezena v důsledku vnitrostátního práva, podle něhož je zřízen, mohou ostatní členové v úmluvě rovněž omezit svou odpovědnost, pokud jim to vnitrostátní právo provádějící toto nařízení umožní.
Název ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí obsahovat výraz „s ručením omezeným“.
Požadavky na zveřejnění úmluvy, stanov a účetních závěrek ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí být přinejmenším rovnocenné požadavku, který se uplatňuje pro jiné právní subjekty s omezenou odpovědností podle práva členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
V případě ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, může kterýkoliv dotčený členský stát požadovat, aby takové ESÚS uzavřelo vhodné pojištění nebo aby se na něj vztahovala záruka poskytnutá bankou nebo jinou finanční institucí se sídlem v členském státě nebo aby se na něj vztahoval nástroj poskytnutý veřejným subjektem či členským státem jako záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.“
14)
V čl. 15 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahuje se na spory, jejichž stranou je ESÚS, právní předpisy Unie o soudní příslušnosti. Ve věci, která není upravena těmito právními předpisy Unie, jsou pro řešení sporů příslušné soudy členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
15)
Článek 16 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy přijmou předpisy k zajištění účinného uplatňování tohoto nařízení, včetně určení příslušných orgánů odpovědných za schvalování, v souladu se svými právními a správními opatřeními.
Vyžaduje-li to vnitrostátní právo některého členského státu, může tento členský stát vypracovat souhrnný seznam úkolů, které členové ESÚS ve smyslu čl. 3 odst. 1 zřízení podle jeho práva již mají, pokud jde o územní spolupráci uvnitř tohoto členského státu.
Členský stát předloží Komisi veškeré předpisy přijaté na základě tohoto článku, jakož i jejich změny. Komise tyto předpisy následně předá ostatním členským státům a Výboru regionů.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Týkají-li se předpisy uvedené v odstavci 1členského státu, k němuž má vazby ZZÚ, zajišťují při zohlednění vztahu členského státu s touto ZZÚ rovněž účinné uplatňování tohoto nařízení vůči této ZZÚ, sousedícím členským státům nebo nejvzdálenějším regionům těchto členských států.“
16)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Zpráva
Do 1. srpna 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která na základě ukazatelů zhodnotí jeho účelnost, efektivnost, významnost, evropskou přidanou hodnotu a prostor pro zjednodušení.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17a, jimiž stanoví seznam ukazatelů uvedených v prvním pododstavci.“
17)
vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomocí uvedená v čl. 17 druhém pododstavci je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. prosinec 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu i Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. ESÚS zřízená před 21. prosinec 2013 nemají povinnost sladit své úmluvy a stanovy s ustanoveními nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
2. V případě ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 a kde zbývá pouze provést registraci nebo zveřejnění podle článku 5 nařízení (ES) č. 1082/2006, se jejich registrace nebo zveřejněné provede podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
3. ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen více než šest měsíců před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
4. Jiná ESÚS než ta, která jsou uvedena v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
5. Členské státy předloží Komisi potřebné změny vnitrostátních předpisů přijaté v souladu s čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení nejpozději dne 22. červen 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 22. červen 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1302/2013,
17. detsember 2013,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1082/2006 Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse (ETKR) kohta, et selgitada, lihtsustada ja parandada nende rühmituste asutamist ja toimimist
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 175 kolmandat lõiku,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1082/2006 (3) esitas komisjon 29. juulil 2011 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande nimetatud määruse kohaldamise kohta. Komisjon teatas aruandes kavatsusest teha ettepanek teatavate muudatuste tegemiseks määruses (EÜ) nr 1082/2006, et lihtsustada ETKRide asutamist ja nende toimimist, samuti kavatsusest teha ettepanek, selgitamaks teatavaid olemasolevaid sätteid. Uute ETKRide asutamisega seotud takistused tuleks kõrvaldada, säilitades ja toetades samal ajal olemasolevate rühmituste tegevuse järjepidevust, et laiendada ETKRide rakendamist ning edendada avalik-õiguslike asutuste koostööd ja poliitika sidusust, suurendamata sealjuures liikmesriikide või liidu ametiasutuste koormust.
(2)
ETKRi asutamise otsuse peaksid tegema selle liikmed ja nende riikide ametiasutused ning asutamisega ei kaasne automaatselt mingeid liidu tasandi õiguslikke ega finantshüvesid.
(3)
Lissaboni lepinguga lisati ühtekuuluvuspoliitikale territoriaalne mõõde ja sõnastuses asendati sõna „ühendus” sõnaga „liit”. Seega tuleks ka määruses (EÜ) nr 1082/2006 kasutada uut terminoloogiat.
(4)
ETKRidel võib olla võimalusi tugevdada liidu kui terviku harmoonilise arengu edendamist ja saavutamist ning eeskätt selle piirkondade majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ning aidata kaasa Euroopa 2020 aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia (Euroopa 2020. aasta strateegia) eesmärkide täitmisele. ETKRid võivad aidata tulemuslikult vähendada ka territoriaalse koostöö tõkkeid piirkondade vahel, kus valitsevad rasked ja püsivad looduslikud või demograafilised tingimused, sealhulgas äärepoolseimate piirkondade eriolukorra puhul, ning need võivad aidata kaasa kolmandate riikide, ülemeremaade ja -territooriumide (ÜMT) ning liidu piirialade vahelise koostöö tugevdamisele, sealhulgas liidu väliskoostöö programmide kasutamise kaudu.
(5)
Seni asutatud ETKRide kogemus näitab, et ETKRi õiguslikku vormi kasutatakse lisaks ühtekuuluvuspoliitikale ka muude liidu poliitikate raames tehtavas koostöös, sealhulgas rakendades programme või programmiosi, milles kasutatakse muud liidu finantstoetust kui ühtekuuluvuspoliitika vahendeid. ETKRide tõhusust ja tulemuslikkust tuleks edendada, laiendades nende rühmituste sisu, kaotades püsivad tõkked ja hõlbustades ETKRide asutamist ja toimimist, säilitades samas liikmesriikide võime piirata tegevusalasid, millega ETKR võib tegeleda ilma liidu finantstoetuseta. Määruse (EÜ) nr 1082/2006 alusel on ETKRidel igas liikmesriigis kõige laialdasem õigus- ja teovõime, mis antakse juriidilistele isikutele vastava liikmesriigi õiguse alusel, sealhulgas ka võimalus sõlmida kokkuleppeid teiste ETKRide või muude juriidiliste isikutega, et teostada ühiseid koostööprojekte eesmärgiga tagada muu hulgas makropiirkondlike strateegiate tõhusam toimimine.
(6)
Oma määratluse kohaselt tegutseb ETKR rohkem kui ühes liikmesriigis. Määruse (EÜ) nr 1082/2006 kohaselt võivad ETKRid kokkulepetes ja põhikirjas määrata, millist õigust teatavates küsimustes kohaldada. Täpsustada tuleks, millistel juhtudel kohaldatakse eelisjärjekorras kõnealuses määruses sätestatud õigusnormide hierarhias selle liikmesriigi õigusnorme, kus on ETKRi registrijärgne asukoht. Kohaldatavat õigust käsitlevaid määruse (EÜ) nr 1082/2006 sätteid tuleks laiendada ETKRi sellistele meetmetele ja sellisele tegevusele, mis alluvad liikmesriikide õiguslikule kontrollile igal üksikul juhul.
(7)
Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste asutuste erineva staatuse tõttu eri liikmesriikides võivad ühel pool piiri olla pädevad piirkondlikud ning teisel pool piiri riiklikud ametiasutused, seda eeskätt väikestes ja tsentraliseeritud liikmesriikides. Seepärast peaks lisaks liikmesriikidele olema ka riiklikel asutustel võimalik ETKRi liikmeks saada.
(8)
Kuigi määruse (EÜ) nr 1082/2006 kohaselt võivad eraõiguslikud asutused ETKRi liikmeks saada juhul, kui neid käsitatakse avalik-õiguslike isikutena nii nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2004/18/EÜ (4), peaks tulevikus olema võimalik rakendada ETKRe selliste avalike teenuste ühiseks osutamiseks, mille keskmes on eriti üldhuvi teenused või infrastruktuurid. Seepärast peaks ka muudel era- või avalik-õiguslikel asutustel olema võimalik saada ETKRi liikmeks. Seega tuleks nende hulka kaasata ka riigi osalusega äriühingud nii nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2004/17/EÜ (5) ning äriühingud, kellele on usaldatud üldhuvi teenuste osutamine sellistes valdkondades nagu haridus ja koolitus, meditsiiniteenused, sotsiaalsed vajadused, nagu tervishoid ja pikaajaline hooldus, lastehooldus, juurdepääs ja naasmine tööturule, sotsiaalelamud ning ebasoodsas olukorras olevate rühmade eest hoolitsemine ja sotsiaalne kaasamine.
(9)
Määrus (EÜ) nr 1082/2006 ei sisalda üksikasjalikke eeskirju kolmanda riigi asutuste osalemise kohta selle määruse alusel asutatud ETKRis, st vähemalt kahest liikmesriigist pärit liiget hõlmavas ETKRis. Võttes arvesse ühe või mitme liikmesriigi ja ühe või mitme kolmanda riigi vahelist koostööd reguleerivate eeskirjade edasist ühtlustamist, valdavalt Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi raames toimuva piiriülese koostöö puhul ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II) puhul, kuid ka Euroopa Arengufondi täiendava rahastamise puhul ning riikidevahelise koostöö puhul, mida tehakse Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames, mille puhul eraldised Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendist ja IPA II-st kantakse üle,et ühendada need eraldised ühiste koostööprogrammide raames Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) tulevate eraldistega, tuleks liikmesriigiga (sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega) piirnevate kolmandate riikide liikmete osalemine vähemalt kahe liikmesriigi asutatud ETKRis sõnaselgelt ette näha. See peaks olema võimalik, kui kolmanda riigi õigusaktid või vähemalt ühe osaleva liikmesriigi ja ühe kolmanda riigi vahelised lepingud seda lubavad.
(10)
Selleks et tugevdada liidu majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ning seega tõhustada eriti territoriaalse koostöö mõjusust, sealhulgas üht või mitut piiriülese, riikideülese ja piirkondadevahelise koostöö liiki ETKRi liikmete vahel, peaks olema lubatud liikmesriigiga (sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega) piirnevate kolmandate riikide osalemine ETKRides. Euroopa territoriaalse koostöö programmides ettenähtud tegevusega, mida kaasrahastab liit, tuleks seetõttu jätkuvalt järgida liidu ühtekuuluvuspoliitika eesmärke, ka sel juhul, kui neid viiakse osaliselt või täielikult ellu väljaspool liidu territooriumi, mille tulemusel tegutsevad ETKRid vähemalt teatud määral ka väljaspool liidu territooriumi. Selles kontekstis ning juhul, kui see on asjakohane, on selliste ETKRide tegevuse panus, millel on liikmeid ka vähemalt ühe liikmesriigiga (sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega) piirnevatest kolmandatest riikidest, liidu välistegevuse poliitika eesmärkide (nt arengukoostöö või majandus-, finants- ja tehnilise koostöö eesmärgid) saavutamisse üksnes kõrvalise tähtsusega, sest asjaomaste koostööprogrammide raskuskese on liidu ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidel ja seega peaks ETKRide tegevus keskenduma peamiselt nendele. Seepärast on üksnes ühe liikmesriigi (sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondade) ning ühe või mitme kolmanda riigi vahelise mis tahes võimaliku arengukoostöö või majandus-, finants- ja tehnilise koostöö eesmärgid liikmesriikide (sealhulgas nende äärepoolseimate piirkondade) vahelise ühtekuuluvuspoliitikal põhineva territoriaalse koostöö eesmärkidega võrreldes üksnes kõrvalise tähtsusega. Seepärast on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 175 kolmas lõik käesoleva määruse vastuvõtmise jaoks piisav õiguslik alus.
(11)
Lähtuvalt sellest, et nõukogu otsusega 2013/755/EL (6) lubatakse ÜMT riiklikel, piirkondlikel, allpiirkondlikel ja kohalikel asutustel ja organisatsioonidel ning vajaduse korral muudel avaliku sektori asutustel ja institutsioonidel (sealhulgas avalike teenuste pakkujatel) ETKRis osaleda, ning võttes arvesse seda, et programmiperioodi 2014-2020 puhul tõhustab finantsraamistiku kohane eraldi täiendav rahaline eraldis liidu äärepoolseimate piirkondade koostööd piirnevate kolmandate riikide ja ELi toimimise lepingu II lisas loetletud ja nimetatud äärepoolseimate piirkondadega piirnevate teatavate ÜMTdega, peaks ETKRi õiguslik vorm olema avatud ka ÜMTdest pärit liikmetele. Õiguskindluse ja läbipaistvuse huvides tuleks ÜMTdest pärit liikmete ETKRiga liitumiseks kehtestada konkreetsed heakskiitmismenetlused, mis hõlmavad vajaduse korral erieeskirju õiguse kohta, mida kohaldatakse asjaomase, ÜMTst pärit liikmeid hõlmava ETKRi suhtes.
(12)
Määruses (EÜ) nr 1082/2006 tehakse vahet kokkuleppel, milles määratakse kindlaks tulevase ETKRi põhielemendid, ja põhikirjal, milles sätestatakse rakenduspõhimõtted. Ent nimetatud määruse kohaselt peab põhikiri praegusel hetkel sisaldama kokkuleppe kõiki sätteid. Kuigi liikmesriikidele tuleb saata nii kokkulepe kui põhikiri, on need eraldiseisvad dokumendid, ning heakskiidumenetlust tuleks kohaldada üksnes kokkuleppe suhtes. Peale selle peaksid mõned elemendid, mis praegu kajastuvad põhikirjas, sisalduma hoopis kokkuleppes.
(13)
ETKRide asutamise kogemus näitab, et liikmesriigid on kolmekuulise heakskiidumenetluse tähtajast harva kinni pidanud. Seepärast tuleks seda tähtaega pikendada kuue kuuni. Teisalt tuleks selleks, et tagada õiguskindlus pärast selle tähtaja möödumist, lugeda kokkulepe vajaduse korral vaikimisi heaks kiidetuks kooskõlas asjaomaste liikmesriikide õigusega (kaasa arvatud iga liikmesriigi põhiseadusliku korraga). Siiski peaks liikmesriik, kuhu tuleb ETKRi kavandatav registrijärgne asukoht, kokkuleppe ametlikult heaks kiitma. Kuigi liikmesriigid peaksid saama ETKRi uue liikme osalemise heakskiidumenetluse suhtes kohaldada riigisisest õigust või võtta määruse (EÜ) nr 1082/2006 riiklike rakenduseeskirjade raames vastu erinorme, tuleks pärast kuuekuulist tähtaega välistada erandi tegemine vaikiva nõusoleku sättest, välja arvatud käesolevas määruses sätestatud juhtudel.
(14)
Tuleks sätestada alused, millele tuginedes võib liikmesriik keelduda uue liikme osalemise või kokkuleppe heakskiitmisest. Siiski ei tohiks heakskiidu otsustamisel arvesse võtta mis tahes riigisisest õigusakti, milles nõutakse muude eeskirjade kohaldamist kui need, mis on ette nähtud määrusega (EÜ) nr 1082/2006.
(15)
Kuna määrust (EÜ) nr 1082/2006 ei saa kohaldada kolmandates riikides, peaks liikmesriik, kelle territooriumile on kavandatud ETKRi registrijärgne asukoht, kolmanda riigi õiguse alusel asutatud nimetatud kolmandast riigist pärit tulevase liikme osalemise heakskiitmisel veenduma, konsulteerides liikmesriikidega, kelle õiguse alusel muud ETKRi tulevased liikmed on asutatud, et kolmandad riigid on kohaldanud määrusega (EÜ) nr 1082/2006 samaväärseid tingimusi ja korda või rahvusvahelisi kahe- või mitmepoolseid kokkuleppeid, mille on sõlminud Euroopa Nõukogu liikmesriigid, sõltumata sellest, kas need riigid kuuluvad ka liidu liikmesriikide hulka, tuginedes territoriaalsete kogukondade või ametiasutuste vahelise piiriülese koostöö Euroopa raamkonventsioonile, mis allkirjastati Madridis 21. mail 1980, ning selle lisaprotokollidele. Juhul kui osaleb mitu liidu liikmesriiki ja üks kolmas riik või mitu kolmandat riiki, peaks olema piisav, kui selline kokkulepe sõlmitakse asjaomase kolmanda riigi ja ühe osaleva liidu liikmesriigi vahel.
(16)
Selleks et julgustada uusi liikmeid olemasoleva ETKRiga liituma, tuleks sellistel juhtudel lihtsustada kokkulepete muutmise korda. Seega ei peaks juhul, kui uus liige on liikmesriigist, kes on kokkuleppe juba heaks kiitnud, sellistest muudatustest teavitama kõiki osalevaid liikmesriike, vaid ainult seda liikmesriiki, kelle õiguse alusel tulevane liige on asutatud, ning liikmesriiki, kus on ETKRi registrijärgne asukoht. Järgnevatest muudatustest kokkuleppes tuleks teavitada kõiki asjaomaseid liikmesriike. Muudatuste tegemise menetluse lihtsustamine ei peaks siiski kehtima juhul, kui tulevane uus liige on pärit liikmesriigist, kes ei ole veel kokkulepet heaks kiitnud, või kolmandast riigist või ÜMT-st, et anda kõikidele osalevatele liikmesriikidele võimalus kontrollida, kas selline liitumine on kooskõlas nende avaliku huvi või avaliku korraga.
(17)
Võttes arvesse liikmesriikide ja ÜMTde vahelisi sidemeid, peaksid ÜMTdest pärit tulevaste liikmete osalemise heakskiitmise menetlustesse olema kaasatud ka asjaomased liikmesriigid. Liikmesriigi ja ÜMT vahelise konkreetse haldussuhte kohaselt peaks liikmesriik heaks kiitma ÜMTst pärit tulevase liikme osalemise või esitama liikmesriigile, kuhu on kavandatud ETKRi registrijärgne asukoht, kirjaliku kinnituse selle kohta, et ÜMT pädevad asutused on kiitnud tulevase liikme osalemise heaks vastavalt tingimustele ja menetlusele, mis on samaväärsed määruses (EÜ) nr 1082/2006 sätestatuga. Samasugust korda tuleks kohaldada sellise ÜMTst pärit tulevase liikme puhul, kes soovib ühineda olemasoleva ETKRiga.
(18)
Kuna põhikiri ei pea enam sisaldama kõiki kokkuleppe sätteid, tuleks registreerida ja/või avaldada nii kokkulepe kui ka põhikiri. Läbipaistvuse huvides tuleks lisaks Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldada ka ETKRi asutamisotsuse teade. Järjepidevuse huvides peaks kõnealune teade sisaldama käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1082/2006 lisas esitatud üksikasju.
(19)
ETKRi eesmärki tuleks laiendada nii, et see hõlmaks territoriaalse koostöö hõlbustamist ja edendamist üldiselt, sealhulgas ka strateegilist planeerimist ning piirkondlike ja kohalike probleemide lahendamist kooskõlas liidu ühtekuuluvuspoliitika ja muude poliitikatega, ning aitaks seega kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia elluviimisele ja makropiirkondlike strateegiate rakendamisele. ETKR peaks seepärast saama tegevusi läbi viia muu kui liidu ühtekuuluvuspoliitika kohaselt antava finantstoetusega. Kuigi ETKRi tõhusaks toimimiseks peaks vajalik pädevus olema igal liikmel igast osalevast liikmesriigist või kolmandast riigist, välja arvatud juhul, kui liikmesriik või kolmas riik nõustub oma siseriikliku õiguse alusel asutatud liikme osalemisega, kuigi see liige ei ole pädev täitma kõiki kokkuleppes nimetatud ülesandeid.
(20)
ETKRi kui õigusliku vormi eesmärk ei ole kõrvale hoida Euroopa Nõukogu õigustikuga loodud raamistikust, mis pakub erinevaid võimalusi piirkondlike ja kohalike ametiasutuste piiriüleseks koostööks (sealhulgas hiljuti loodud euroregiooni koostöörühmitused) (7), ega ka luua eraldi ühiste eeskirjade kogu, mis reguleeriksid sellist korda kõikjal liidus.
(21)
Nii ETKRi konkreetsed ülesanded kui ka liikmesriikide võimalus piirata meetmeid, mida ETKR võib võtta ilma liidu rahalise toetuseta, tuleks viia kooskõlla sätetega, millega reguleeritakse ERFi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi tegevust programmiperioodil 2014-2020.
(22)
Kuigi määruses (EÜ) nr 1082/2006 on sätestatud, et ETKRi ülesanded ei ole muu hulgas seotud regulatiivsete volitustega, millel võivad olla eri liikmesriikides erinevad õiguslikud tagajärjed, peaks ETKRi kogul olema siiski võimalik, kui ETKRi kokkuleppes nii konkreetselt ette nähakse, ning kooskõlas liidu ja liikmesriikide õigusega määrata kindlaks ETKRi hallatava infrastruktuuriüksuse kasutuse tingimused või tingimused, mille kohaselt võib osutada üldhuvi teenuseid, sealhulgas kasutajate makstavad tasud.
(23)
Koos ETKRide avamisega kolmandatest riikidest või ÜMTdest pärit liikmetele tuleks kokkuleppes täpsustada nende kaasamise korra üksikasjad.
(24)
Kokkuleppes tuleks lisaks kohaldatavale õigusele üldisele viitamisele, nagu on juba sätestatud määruse (EÜ) nr 1082/2006 artiklis 2, loetleda ka liidu ja liikmesriigi eeskirjad, mida kohaldatakse ETKRi suhtes. Samuti peaks viidatud liikmesriigi õiguse puhul olema tegemist selle liikmesriigi õigusnormidega, kus ETKRi põhikirjajärgsed organid oma volitusi kasutavad, eelkõige juhul, kui direktori alluvuses töötav personal ei asu samas liikmesriigis, kus on ETKRi registrijärgne asukoht. Samuti peaks nimetatud kokkuleppes loetlema kindlaks määratud ülesannete raames toimuva ETKRi tegevusega otseselt seotud kohaldatavad liidu ja selle liikmesriigi õigusaktid, sealhulgas kui ETKR osutab üldhuvi teenuseid või haldab infrastruktuure.
(25)
Käesolev määrus ei peaks hõlmama piiriüleste hankelepingutega seotud probleeme, millega ETKRid silmitsi seisavad.
(26)
Arvestades ETKRi töötajate suhtes kohaldatavate eeskirjade ning personalihalduse eeskirjade ja töölevõtmise menetluse põhimõtete olulisust, peaks need täpsustama kokkuleppes, mitte põhikirjas. Peaks olema võimalik ette näha, et ETKRi töötajate suhtes kohaldatavate eeskirjade valikuks sätestatakse kokkuleppes erinevad valikuvõimalused. Personalihalduse ja töölevõtmise menetlust tuleks täpsustada põhikirjas.
(27)
Liikmesriigid peaksid täiendavalt kasutama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 883/2004 (8) antud võimalusi, et teatavate isikute või isikute kategooriate huvides jõuda ühisele seisukohale selle määruse järgi kohaldatava õiguse kindlaksmääramise erandite osas ning käsitada ETKRi töötajaid kui selliste isikute kategooriat.
(28)
Arvestades piiratud vastutusega ETKRi puhul kehtiva liikmete vastutust reguleeriva korra olulisust, peaks seda korda täpsustama kokkuleppes, mitte põhikirjas.
(29)
Kui ETKRi ainueesmärk on hallata ERFi rahastatavat koostööprogrammi või selle osa või kui ETKR on seotud piirkondadevahelise koostöö või võrgustikuga, ei tohiks olla vaja esitada teavet territooriumi kohta, kus ETKR saab oma ülesandeid täita. Esimesel juhul tuleks territooriumi ulatus kindlaks määrata, ja seda muudetakse asjakohasel juhul koostööprogrammis. Teisalt seaks, põhiliselt vaimsete tegevuste korral, sellise teabe nõue ohtu uute liikmete liitumise piirkondadevahelise koostöö või võrgustikega.
(30)
Tuleks täpsustada avalike fondide haldamise kontrollimise mitmesuguseid eeskirju ning teiselt poolt ETKRi raamatupidamise auditeerimise korda.
(31)
Tuleks teha selgemat vahet piiratud vastutusega liikmetega ETKRide ja nende ETKRide vahel, mille liikmetel on piiramatu vastutus. Selleks et piiratud vastutusega liikmetega ETKRid saaksid tegeleda tegevusega, millega võiksid kaasneda võlad, tuleks liikmesriikidele anda luba nõuda, et sellised ETKRid sõlmivad asjakohase kindlustuslepingu või kohustada neid hankima selleks sobiva finantstagatise, mis katab nende tegevusega seotud riskid.
(32)
Liikmesriigid peaksid komisjonile teatama kõik määruse (EÜ) nr 1082/2006 rakendamiseks vastu võetud sätted ja nende mis tahes muudatused. Selleks et parandada liikmesriikide, komisjoni ja Regioonide Komitee vahelist teabevahetust ja koostööd, peaks komisjon kõnealused sätted edastama teistele liikmesriikidele ja Regioonide Komiteele. Regioonide Komitee on käivitanud ETKRe käsitleva teabeplatvormi, kus kõik sidusrühmad saavad jagada kogemusi ja häid tavasid ning parandada teabevahetust ETKRide võimaluste ja probleemide kohta, lihtsustades seega kogemuste vahetamist ETKRide asutamise kohta territoriaalsel tasandil ning jagades teadmisi territoriaalse koostöö parimate tavade kohta.
(33)
Tuleks kindlaks määrata määruse (EÜ) nr 1082/2006 kohaldamist käsitleva järgmise aruande tähtaeg. Kooskõlas komisjoni tõenditel põhineva poliitikakujundamise põhimõttega tuleks kõnealuses aruandes eelkõige hinnata tulemuslikkust, tõhusust, asjakohasust, Euroopa lisaväärtust ja lihtsustamise ja jätkusuutlikkuse ulatust. Tulemuslikkust tuleks mõista nii, et see hõlmab muu hulgas hinnangut sellele, kuidas komisjoni eri talituste siseselt ning komisjoni ja muude asutuste, näiteks Euroopa välisteenistus, vahel levitatakse ETKRi vahendi kohta teavet. Komisjon peaks edastama nimetatud aruande Euroopa Parlamendile, nõukogule ja ELi toimimise lepingu artikli 307 esimese lõigu kohaselt regioonide komiteele. Nimetatud aruanne tuleks edastada 1. augustiks 2018.
(34)
Selleks et määrata kindlaks selliste näitajate loetelu, mida kasutada määruse (EÜ) nr 1082/2006 kohaldamist käsitlevas aruandes hindamisel ning selle ettevalmistamisel, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(35)
Olemasolevaid ETKRe ei tuleks kohustada kohandama oma kokkulepet ja põhikirja vastavalt käesoleva määrusega määruses (EÜ) nr 1082/2006 tehtud muudatustele.
(36)
On oluline täpsustada, milliste eeskirjade kohaselt kiidetakse heaks need ETKRid, mille heakskiitmismenetlust alustati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva.
(37)
Selleks et kohandada liikmesriigis kehtivaid käesoleva määruse rakendamise eeskirju enne Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames programmide esitamist komisjonile, peaks käesolevat määrust hakkama kohaldama kuus kuud pärast selle jõustumist. Kehtivate liikmesriigi eeskirjade kohandamisel peaksid liikmesriigid tagama selle, et ETKRide heakskiitmise eest vastutavad pädevad asutused on kindlaks määratud ning et kooskõlas nende õigus- ja halduskorraga peaksid need olema samad organid, kes vastutavad teadete saamise eest vastavalt määruse (EÜ) nr 1082/2006 artiklile 4.
(38)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt täiustada ETKRi kui õiguslikku vormi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Vastavalt nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttele ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, kusjuures ETKRi kasutamine on vabatahtlik ja toimub iga liikmesriigi põhiseadusliku korra kohaselt.
(39)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1082/2006 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1082/2006 muudatused
Määrust (EÜ) nr 1082/2006 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
„1. Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse („ETKR”) võib asutada liidu territooriumil käesolevas määruses sätestatud tingimustel ja korras.
2. ETKRi eesmärk on hõlbustada ja edendada eelkõige artikli 3 lõikes 1 nimetatud liikmete vahelist territoriaalset koostööd, sealhulgas üht või mitut liiki piiriülest, riikide- ja piirkondadevahelist koostööd, mille eesmärk on tugevdada liidu majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„5. ETKRi registrijärgne asukoht peab olema liikmesriigis, mille õiguse alusel on asutatud vähemalt üks liikmetest.”
2)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. ETKRi organite meetmeid reguleeritakse järgmiste õigusaktidega:
a)
käesolev määrus;
b)
artiklis 8 osutatud kokkulepe, kui see on käesoleva määruse alusel sõnaselgelt lubatud, ning
c)
käesoleva määruse sätetega hõlmamata või osaliselt hõlmatud juhtudel selle liikmesriigi õigus, kus on ETKRi registrijärgne asukoht.
Kui liidu või rahvusvahelise eraõiguse kohaselt on vaja kindlaks määrata kohaldatav õigus, käsitatakse ETKRi selle liikmesriigi üksusena, kus on tema registrijärgne asukoht.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. ETKRi liidusisesele tegevusele artikli 7 lõigetes 2 ja 3 osutatud ülesannete täitmisel kohaldatakse liidu õigust ning artiklis 8 osutatud kokkuleppes määratud liikmesriigi õigust.
ETKRi tegevus, mida kaasrahastatakse liidu eelarvest, peab vastama kohaldatavates liidu õiguses ja selle kohaldamist käsitlevates riigisisestes õigusaktides sätestatud nõuetele.”
3)
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. ETKRi liikmeks võivad saada järgmised üksused:
a)
liikmesriigid või riiklikud ametiasutused;
b)
piirkondlikud ametiasutused;
c)
kohalikud ametiasutused;
d)
riigi osalusega äriühingud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/17/EÜ (9) artikli 2 lõike 1 punkti b tähenduses või avalik-õiguslikud isikud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/18/EÜ (10) artikli 1 lõike 9 teise lõigu tähenduses;
e)
äriühingud, kellele on usaldatud üldhuvi teenuste osutamine vastavalt kohaldatavale liidu või liikmesriigi õigusele;
f)
kolmandate riikide riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud ametisutused või avalik-õiguslikud isikud või riigi osalusega äriühingud, mis on samaväärsed punktis d nimetatutega, vastavalt artiklis 3a sätestatud tingimustele;
(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT L 134, 30.4.2004, lk 1)." 						
(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, 30.4.2004, lk 114).”;" 						
b)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. ETKR moodustatakse vähemalt kahe liikmesriigi territooriumil asuvatest liikmetest, v.a artikli 3a lõigetes 2 ja 5 sätestatud juhtudel.”
4)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 3a
Kolmandatest riikidest või ülemeremaadest või -territooriumidelt (ÜMT) pärit liikmete liitumine
1. Kooskõlas artikli 4 lõikega 3a võib ETKR koosneda vähemalt kahe liikmesriigi ja vähemalt ühe nimetatud liikmesriigiga (sealhulgas nende äärepoolseimate piirkondadega) piirneva ühe või mitme kolmanda liikmesriigi territooriumil asuvatest liikmetest, kui kõnealused liikmesriigid ja kolmandad riigid teevad ühiselt territoriaalset koostööd ja viivad ellu liidu toetust saanud programme.
Käesoleva määruse tähenduses loetakse, et kolmas riik või ÜMT piirneb liikmesriigi, sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega, kui see kolmas riik või ÜMT jagab liikmesriigiga maismaapiiri või kui nii kolmas riik ja ÜMT kui ka liikmesriik on rahastamiskõlblikud Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgiga hõlmatud ühise piiriülese või riikideülese merealade programmi raames või mõne muu piiriülese, mereülese või merealade koostööprogrammi raames, kaasa arvatud siis, kui neid riike eraldavad rahvusvahelised veed.
2. ETKR võib koosneda ainult ühe liikmesriigi ja selle liikmesriigiga (sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega) piirneva ühe või mitme kolmanda liikmesriigi territooriumil asuvatest liikmetest, kui kõnealuse liikmesriigi arvates ETKRi selline koosseis vastab asjaomaste kolmandate riikidega piiriülese või riikideülese koostöö või kahepoolsete suhete raames tehtava territoriaalse koostöö valdkonnale.
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel loetakse liikmesriigiga, sealhulgas selle äärepoolseimate piirkondadega piirnevateks kolmandateks riikideks ka need riigid, kellel on asjaomase riigiga ühine merepiir.
4. Kooskõlas artikliga 4a ja vastavalt selle artikli lõikes 1 sätestatud tingimustele võib ETKR koosneda ka vähemalt kahe liikmesriigi, kaasa arvatud nende äärepoolseimate piirkondade, ja ühe või mitmest ÜMT territooriumil asuvast liikmest, koos ühe või mitme kolmanda riigi territooriumil asuvate liikmetega või ilma nendeta.
5. Kooskõlas artikliga 4a ja vastavalt käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimustele võib ETKR koosneda ka üheainsa liikmesriigi, kaasa arvatud selle äärepoolseimate piirkondade, ja ühe või mitme ÜMT territooriumil asuvatest liikmetest, koos ühe või mitme kolmanda riigi territooriumil asuvate liikmetega või ilma nendeta.
6. ETKRi ei moodustata üksnes liikmesriigist ja ühest või mitmest selle liikmesriigiga seotud ÜMTst pärit liikmete vahel.”
5)
Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Pärast seda, kui tulevane liige on esitanud liikmesriigile lõike 2 kohase teate, kiidab teate saanud liikmesriik, võttes arvesse riigi põhiseadusejärgset ülesehitust, tulevase liikme osalemise ETKRis ja kokkuleppe heaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriik leiab, et
a)
selline osalemine või kokkulepe ei ole kooskõlas ühegi järgmise punktiga:
i)
käesoleva määrusega;
ii)
muude ETKRi meetmeid ja tegevust käsitlevate liidu õigusaktidega;
iii)
tulevase liikme volituste ja pädevusega seotud liikmesriigi õigusaktidega;
b)
selline osalemine ei ole nimetatud liikmesriigi avaliku huvi või avaliku korra seisukohast põhjendatud või
c)
põhikiri ei ole kokkuleppega kooskõlas.
Kui heakskiitu ei anta, esitab liikmesriik põhjenduse, miks ta hoidub heakskiidu andmisest, ja teeb vajaduse korral ettepaneku vajalike muudatuste tegemiseks kokkuleppesse.
Liikmesriik teeb heakskiitmise otsuse kuue kuu jooksul alates teate kättesaamisest kooskõlas lõikega 2. Kui teate saanud liikmesriik ei esita vastuväiteid selle aja jooksul, loetakse tulevase liikme osalemine ja kokkulepe heakskiidetuks. Enne kui ETKRi saab asutada, peab liikmesriik, kus on ETKRi kavandatav registrijärgne asukoht, siiski kokkuleppe ametlikult heaks kiitma.
Kui liikmesriik esitab taotluse lisateabe saamiseks tulevasele liikmele, peatub kolmandas lõigus osutatud tähtaeg. Peatumine algab järgmisel päeval pärast liikmesriigi märkuste tulevasele liikmele saatmise kuupäeva ning kestab seni, kuni tulevane liige on neile märkustele vastanud.
Kolmandas lõigus osutatud tähtaeg ei peatu aga juhul, kui tulevane liige on vastanud liikmesriigi tähelepanekutele kümne tööpäeva jooksul pärast peatumise algust.
Tulevase liikme ETKRis osalemise üle otsustades võib liikmesriik kohaldada siseriiklikke eeskirju.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„3a. Kui ETKRi tulevased liikmed on pärit ühest või enamast kolmandast riigist, veendub liikmesriik, kelle territooriumil on ETKRi kavandatav registrijärgne asukoht, teiste asjaomaste liikmesriikidega konsulteerides selles, et artiklis 3a sätestatud nõuded on täidetud ning et iga kolmas riik on tulevase liikme osalemise heaks kiitnud:
a)
tingimustele ja korrale, mis on samaväärsed käesolevas määruses sätestatuga, või
b)
kokkuleppele, mille on sõlminud vähemalt üks liikmesriik, kelle õiguse alusel tulevane liige on asutatud, ja selline kolmas riik.”;
c)
lõiked 5 ja 6 asendatakse järgmistega:
„5. Liikmed lepivad kokku artiklis 8 osutatud kokkuleppe osas, tagades kooskõla liikmesriikidepoolse heakskiitmisega vastavalt käesoleva artikli lõikele 3.
6. ETKR teavitab liikmesriike, kelle õiguse alusel ETKRi liikmed on asutatud, kokkuleppe ja põhikirja mis tahes muudatustest. Need liikmesriigid kiidavad käesolevas artiklis sätestatud korras heaks kõik kokkuleppe muudatused, välja arvatud üksnes lõike 6a punktis a osutatud uue liikme liitumise korral.”;
d)
lisatakse järgmine lõige:
„6a. Uute liikmete liitumise korral olemasoleva ETKRiga kohaldatakse järgmisi sätteid:
a)
kui olemasoleva ETKRiga liitub uus liige liikmesriigist, kes on kokkuleppe juba heaks kiitnud, peab sellise liitumise heaks kiitma üksnes liikmesriik, kelle õiguse alusel uus liige on asutatud, vastavalt lõikes 3 sätestatud korrale, ja sellest tuleb teatada liikmesriigile, kus on ETKRi registrijärgne asukoht;
b)
kui liitub uus liige liikmesriigist, kes ei ole kokkulepet veel heaks kiitnud, kohaldatakse lõikes 6 sätestatud korda;
c)
kui olemasoleva ETKRiga liitub uus liige kolmandast riigist, analüüsib seda liitumist lõikes 3a sätestatud korra kohaselt liikmesriik, kus on ETKRi registrijärgne asukoht.”
6)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 4a
ÜMTdest pärit liikmete osalemine
Kui ETKRi tulevane liige pärineb ÜMTst, veendub liikmesriik, kes on selle ÜMTga seotud, et artikli 3a nõuded on täidetud, ning arvestades oma suhet asjaomase ÜMTga, kas:
a)
kiidab tulevase liikme osalemise heaks vastavalt artikli 4 lõikele 3 või
b)
esitab ETKRi kavandatava registrijärgse asukoha liikmesriigile kirjaliku kinnituse selle kohta, et ÜMT pädevad asutused on tulevase liikme osalemise heaks kiitnud tingimuste ja menetluse kohaselt, mis on samaväärsed käesolevas määruses sätestatud tingimuste ja menetlusega.”
7)
Artikkel 5 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 5
Juriidiliseks isikuks saamine ja avaldamine Euroopa Liidu Teatajas
1. Kokkulepe, põhikiri ja nende kõik hilisemad muudatused registreeritakse ja/või avaldatakse liikmesriigis, kus on asjaomase ETKRi registrijärgne asukoht, kooskõlas selle liikmesriigi kohaldatava õigusega. ETKR omandab juriidilise isiku õigused ja kohustused kuupäeval, mil kokkulepe või põhikiri registreeritakse või avaldatakse, olenevalt sellest, kumb on varasem. Liikmed teatavad asjaomastele liikmesriikidele ja Regioonide Komiteele kokkuleppe ja põhikirja registreerimisest või avaldamisest.
2. ETKR tagab, et kümne tööpäeva jooksul alates kokkuleppe ja põhikirja registreerimisest või avaldamisest saadetakse Regioonide Komiteele käesoleva määruse lisas sätestatud näidisvormi kohane taotlus. Regioonide Komitee edastab nimetatud taotluse Euroopa Liidu Väljaannete Talitusele, et Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldataks ETKRi asutamise kohta teatis, milles esitatakse käesoleva määruse lisas sätestatud üksikasjad.”
8)
Artikli 6 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Olenemata käesoleva artikli lõigetest 1, 2 ja 3, kohaldatakse liidu rahaliste vahendite kontrollimist käsitlevaid õigusakte juhul, kui ETKRi artikli 7 lõikes 3 osutatud ülesanded hõlmavad tegevusi, mida liit kaasrahastab.”
9)
Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiked 2 ja 3 asendatakse järgmistega:
„2. ETKR tegutseb talle pandud ülesannete nimelt territoriaalse koostöö hõlbustamise ja edendamise raames, et tugevdada liidu majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, kõrvaldades siseturu tõkked. Iga ülesande määravad kindlaks ETKRi liikmed nii, et need kuuluvad iga liikme pädevusse, välja arvatud juhul, kui liikmesriik või kolmas riik nõustub oma siseriikliku õiguse alusel asutatud liikme osalemisega, kuigi see liige ei ole pädev täitma kõiki kokkuleppes nimetatud ülesandeid.
3. ETKR võib ellu viia ETKRi liikmete vahelise territoriaalse koostöö konkreetseid meetmeid, mis vastavad artikli 1 lõikes 2 osutatud eesmärgile, olenemata sellest, kas liit neid rahaliselt toetab või mitte.
ETKRi ülesanded on eeskätt seotud selliste koostööprogrammide või nende osade või projektide rakendamisega, mida liit toetab Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja/või Ühtekuuluvusfondi kaudu.
Liikmesriigid võivad piirata ETKRi selliseid ülesandeid, mida liit rahaliselt ei toeta. Ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist, ei või liikmesriigid siiski välja jätta ülesandeid, mis on seotud investeerimisprioriteetidega, millele osutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määruse (EL) nr 1299/2013 (11) artiklis 7.
(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17 detsembri 2013 määrus (EL) nr 1299/2013 erisätete kohta, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondist toetuse andmist seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö” (ELT 347 20.12.2013, lk 259)”;" 						
b)
lõikele 4 lisatakse järgmine lõik:
„Artikli 10 lõike 1 punktis a osutatud ETKRi kogu võib vastavalt kohaldatavale liidu ja liikmesriigi õigusele siiski kindlaks määrata ETKRi hallatava infrastruktuuriüksuse kasutuse tingimused või tingimused, mille kohaselt osutatakse üldhuvi teenust, sealhulgas kasutajate makstavad tasud.”
10)
Artikli 8 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Kokkuleppes täpsustatakse järgmist:
a)
ETKRi nimi ja registrijärgne asukoht;
b)
territoorium, mille ulatuses ETKR võib oma ülesandeid täita;
c)
ETKRi eesmärk ja ülesanded;
d)
ETKRi kestus ja lõpetamise tingimused;
e)
ETKRi liikmete nimekiri;
f)
ETKRi organite nimekiri ja nende vastav pädevus;
g)
kokkuleppe tõlgendamisel ja täitmisel kohaldatav liidu ja selle liikmesriigi õigus, kus on ETKRi registrijärgne asukoht;
h)
kohaldatav liidu õigus ja selle liikmesriigi õigus, kus tegutsevad ETKRi organid;
i)
vajaduse korral kolmandatest riikidest või ÜMTdest pärit liikmete osalemise kord, sealhulgas kohaldatav õigus juhul, kui ETKR täidab ülesandeid kolmandates riikides või ÜMTdes;
j)
kokkuleppes määratud ülesannete raames toimuva ETKRi tegevusega otseselt seotud kohaldatav liidu ja liikmesriigi õigus;
k)
ETKRi töötajate suhtes kohaldatavad eeskirjad ning personalihalduse eeskirjade ja töölevõtmise menetluse põhimõtted;
l)
ETKRi ja selle liikmete vastutust käsitlev kord vastavalt artiklile 12;
m)
vastastikuse tunnustamise kord, sealhulgas avalike fondide haldamise finantskontrollide tunnustamise kord, ning
n)
põhikirja vastuvõtmise ning kokkuleppe muutmise kord, mis vastab artiklites 4 ja 5 sätestatud kohustustele.
3. Lõike 2 punktis b nimetatud teave ei ole vajalik, kui ETKRi ülesanded seisnevad üksnes koostööprogrammi või selle osa juhtimises vastavalt määrusele (EL) nr 1299/2013 või kui ETKR on seotud piirkondadevahelise koostöö või võrgustikega.”
11)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Põhikiri
1. ETKRi põhikirja võtavad rühmituse liikmed kokkuleppe alusel ja selle kohaselt vastu ühehäälselt.
2. ETKRi põhikiri sätestab vähemalt järgmist:
a)
ETKRi organite toimimist käsitlevad sätted ja organite pädevused ning liikmete esindajate arv erinevates organites;
b)
ETKRi otsuste tegemise kord;
c)
töökeel või -keeled;
d)
töökord;
e)
personalijuhtimise ja töölevõtmise menetlused;
f)
liikmete rahalise osalusega seotud kord;
g)
ETKRi liikmete suhtes kohaldatavad eelarve- ja raamatupidamiseeskirjad;
h)
ETKRi raamatupidamist auditeeriva sõltumatu välisaudiitori määramine ning
i)
põhikirja muutmise kord, mis vastab artiklites 4 ja 5 sätestatud kohustustele.”
12)
Artikli 11 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Raamatupidamisaruanne, sealhulgas vajaduse korral sellele lisatava iga-aastane aruanne koostatakse ning nimetatud aruanded auditeeritakse ja avaldatakse vastavalt selle liikmesriigi õigusele, kus on ETKRi registrijärgne asukoht.”
13)
Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:
„ETKR vastutab kõikide oma võlgade eest.”;
b)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, vastutavad liikmed juhul, kui ETKRi varadest ei piisa tema kohustuste täitmiseks, ETKRi mis tahes võlgade eest, kusjuures iga liikme osalus selles määratakse kindlaks proportsionaalselt tema rahalise osalusega. Rahalise osaluse maksmise kord määratakse kindlaks põhikirjas.
ETKRi liikmed võivad põhikirjas võtta kohustuse, et pärast oma liikmesuse lõppemist asjaomases ETKRis vastutavad nad nende kohustuste eest, mis tulenevad ETKRi tegevusest nende liikmesuse ajal.
2a. Kui kas või ühe, liikmesriigist pärit ETKRi liikme vastutus on piiratud tulenevalt siseriiklikust õigusest, mille alusel ta asutati, siis võivad ka teised liikmed kokkuleppes oma vastutust piirata, kui seda võimaldavad käesolevat määrust rakendavad siseriikliku õiguse aktid.
Sellise ETKRi nimes, mille liikmetel on piiratud vastutus, sisaldub sõna „piiratud”.
Sellise ETKRi puhul, mille liikmetel on piiratud vastutus, on kokkuleppe, põhikirja ja aruannete avalikustamise nõuded vähemalt võrdväärsed sellega, mida nõutakse teiste piiratud vastutusega juriidiliste isikute puhul vastavalt selle liikmesriigi õigusnormidele, kus on ETKRi registrijärgne asukoht.
Sellise ETKRi puhul, mille liikmetel on piiratud vastutus, võib iga asjaomane liikmesriik nõuda, et ETKR sõlmib asjakohase kindlustuslepingu või kohustada teda hankima liikmesriigis asutatud panga või muu finantseerimisasutuse garantii või nõuda, et tal oleks avalik-õigusliku üksuse või liikmesriigi loodud süsteemi alusel antav garantii, mis katab ETKRi tegevusega seotud riskid.”
14)
Artikli 15 lõikes 2 asendatakse esimene lõik järgmisega:
„2. Kui käesolevas määruses ei sätestata teisiti, kohaldatakse ETKRiga seotud vaidluste suhtes kohtualluvust käsitlevaid liidu õigusakte. Liidu õiguses sätestamata juhtudel on vaidluste lahendamisel pädevateks kohtuteks selle liikmesriigi kohtud, kus on ETKRi registrijärgne asukoht.”
15)
Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Liikmesriigid võtavad käesoleva määruse tõhusa kohaldamise tagamiseks vastu asjakohased õigusaktid, sealhulgas määravad kooskõlas oma õigus- ja halduskorraga kindlaks heakskiitmise menetluse eest vastutavad pädevad asutused.
Kui seda nõutakse liikmesriigi õiguse kohaselt, võib liikmesriik koostada põhjaliku loetelu tema õiguse alusel artikli 3 lõike 1 tähenduses asutatud ETKRi liikmete juba olemasolevatest ülesannetest seoses territoriaalse koostööga kõnealuses liikmesriigis.
Liikmesriik teatab komisjonile käesoleva artikli kohaselt vastu võetud sätted ning nende muudatused. Komisjon edastab kõnealused sätted seejärel teistele liikmesriikidele ja Regioonide Komiteele.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. Niivõrd, kuivõrd lõikes 1 viidatud sätted puudutavad liikmesriiki, kes on seotud mõne ÜMTga, ja võttes arvesse liikmesriigi sidemeid selle ÜMTga, tagavad need sätted ühtlasi käesoleva määruse tegeliku kohaldamise selle ÜMT suhtes, kes piirneb teiste liikmesriikide või nende äärepoolseimate piirkondadega.”
16)
Artikkel 17 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 17
Aruanne
Komisjon edastab 2018. aasta 1. augustiks Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta, hinnates näitajate alusel selle tulemuslikkust, tõhusust, asjakohasust, Euroopa lisaväärtust ja lihtsustamisvõimalusi.
Komisjonile antakse volitused võtta kooskõlas artikliga 17a vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse esimeses lõigus osutatud näitajate loetelu.”
17)
Lisatakse artikkel 17a:
„Artikkel 17a
Delegeerimine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 17 teises lõigus osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 21 detsembri 2013
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 17 teises lõigus osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 17 teise lõigu alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kolme kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kolme kuu võrra.”
Artikkel 2
Üleminekusätted
1. ETKR, mis on asutatud enne 21 detsembri 2013, ei pea oma kokkulepet ja põhikirja käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1082/2006 sätetega kooskõlla viima.
2. Kui ETKR, mille suhtes oli määruse (EÜ) nr 1082/2006 artikli 4 kohane menetlus algatatud enne 22 juuni 2014 ja mille puhul on tegemata ainult määruse (EÜ) nr 1082/2006 artikli 5 kohane registreerimine või avaldamine, registreeritakse või avaldatakse kokkulepe ja põhikiri käesoleva määrusega muutmata määruse (EÜ) nr 1082/2006 sätete kohaselt.
3. ETKRid, mille suhtes oli algatatud määruse (EÜ) nr 1082/2006 artikli 4 kohane menetlus rohkem kui kuus kuud enne 22 juuni 2014, kiidetakse heaks käesoleva määrusega muutmata määruse (EÜ) nr 1082/2006 sätete kohaselt.
4. Käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 nimetamata ETKRid, mille suhtes oli määruse (EÜ) nr 1082/2006 artikli 4 kohane menetlus algatatud enne 22 juuni 2014, kiidetakse heaks käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1082/2006 sätete kohaselt.
5. Liikmesriigid esitavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1082/2006, nii nagu seda on muudetud käesoleva määrusega, artikli 16 lõike 1 kohaselt vastu võetud siseriiklikesse õigusnormidesse tehtavad vajalikud muudatused hiljemalt 22 juuni 2014.
Artikkel 3
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 22 juuni 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17 detsember 2013