ROZHODNUTÍ RADY 2014/129/SZBP
ze dne 10. března 2014
o podpoře evropské sítě nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU proti šíření“), jejíž kapitola III obsahuje výčet opatření k boji proti tomuto šíření, jež je třeba přijmout v Unii i ve třetích zemích.
(2)
Unie strategii EU proti šíření aktivně provádí a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, jako je vytváření nezbytných struktur v rámci Unie.
(3)
Rada přijala dne 8. prosince 2008 závěry a dokument nazvaný „Nové pokyny pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“ (dále jen „nové pokyny pro činnost“), kde se uvádí, že šíření zbraní hromadného ničení i nadále představuje jedno z největších ohrožení bezpečnosti a že politika nešíření je zásadní součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP).
(4)
Rada v nových pokynech pro činnost vyzývá svá příslušná složení a orgány, Komisi, další orgány a členské státy, aby v návaznosti na tento dokument přijaly konkrétní opatření.
(5)
V nových pokynech pro činnost Rada zdůrazňuje, že činnost Unie zaměřená na předcházení šíření by mohla využívat podpory sítě nevládních subjektů pro nešíření, ve které by byly sdruženy instituce zabývající se zahraniční politikou a výzkumná střediska specializovaná na strategické oblasti politik Unie a která by současně vycházela z již existujících užitečných sítí. Tato síť by se mohla rozšířit o instituce ve třetích zemích, se kterými Unie vede konkrétní jednání v souvislosti s nešířením.
(6)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva do nich a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“), která stanoví pokyny pro činnost Unie v oblasti ručních palných a lehkých zbraní. Podle strategie EU SALW představují nedovolené obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně a jejich nadměrné hromadění vážné ohrožení mezinárodního míru a bezpečnosti.
(7)
Mezi cíle stanovené ve strategii EU SALW patří potřeba podporovat účinný multilateralismus za účelem vytvoření mezinárodních a regionálních mechanismů a mechanismů uvnitř EU a jejích členských států, jež budou zaměřeny proti dodávání a destabilizujícímu šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně.
(8)
Dne 26. července 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/430/SZBP (1), kterým zřídila evropskou síť nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení a stanovila, že technické provádění rozhodnutí bude provádět konsorcium Evropské unie pro nešíření (dále jen „konsorcium“).
(9)
Výběr konsorcia jakožto jediného příjemce grantu je v tomto případě oprávněné, neboť Unie bude za podpory svých členských států pokračovat v přínosné spolupráci se sítí evropských analytických středisek, která přispívá ke zřízení společné evropské kultury nešíření a odzbrojení, a zároveň napomáhá Unii při formulování politiky v této oblasti a zvyšuje viditelnost Unie. Vzhledem k samotné povaze konsorcia, které vzniklo z podnětu Unie a je zcela závislé na její podpoře, je třeba v tomto případě poskytnout 100 % financování. Konsorcium nemá žádné nezávislé finanční zdroje nebo oprávnění získávat jiné finanční prostředky. Vedle čtyř řídících analytických středisek vytvořilo konsorcium rovněž síť zahrnující více než 60 analytických a výzkumných středisek, a kombinuje tak téměř veškeré odborné znalosti z nevládních kruhů v Unii.
(10)
Konsorcium dosud uspořádalo dva odborné semináře Unie v Bruselu v květnu 2011 a v červnu 2013 a dvě významné mezinárodní konference o nešíření v Bruselu v únoru 2012 a na přelomu září a října 2013; na internetových stránkách konsorcia bylo dále zveřejněno celkem 31 politických dokumentů věnovaných dané problematice. Provoz těchto stránek byl zahájen na jaře roku 2011 a od té doby jsou pravidelně aktualizovány, kromě jiného zveřejňováním dvouměsíčního elektronického věstníku: nonproliferation.eu. Do konsorcia vstoupilo od jeho vzniku více než 60 evropských nezávislých analytických středisek.
(11)
Rozhodnutími 2010/799/SZBP (2) a 2012/422/SZBP (3) bylo konsorcium pověřeno uspořádáním dvou seminářů o přispění k procesu budování důvěry a na podporu procesu vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, které se konaly v Bruselu v červenci 2011 a v listopadu 2012. ( Dále bylo konsorcium rozhodnutím 2013/43/SZBP (4) pověřeno organizací dvou uzavřených seminářů na podporu úspěšného dokončení jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi na konferenci OSN v březnu 2013.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem přispění k lepšímu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která je založena na zásadách účinného multilateralismu, prevence a spolupráce se třetími zeměmi, se propagace a podpora činností evropské sítě nezávislých analytických středisek („think tanks“) v oblasti nešíření prodlužuje o tři roky s těmito cíli:
a)
podpořit politický dialog týkající se bezpečnosti a dlouhodobé diskuse ohledně opatření zaměřených na boj proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, přičemž tyto diskuse by byly vedeny v rámci občanské společnosti, a zejména mezi odborníky a výzkumnými a akademickými pracovníky;
b)
poskytnout příslušným pracovním skupinám Rady příležitost konzultovat uvedenou síť v otázkách týkajících se nešíření a poskytnout zástupcům členských států příležitost zúčastnit se zasedání subjektů tvořících tuto síť;
c)
fungovat jako užitečný mezistupeň pro činnost Unie a mezinárodního společenství v oblasti nešíření, zejména poskytováním zpráv nebo doporučení zástupcům vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“);
d)
přispívat ke zvyšování povědomí třetích zemí o výzvách týkajících se šíření a o potřebě spolupracovat s Unií i v rámci s mnohostranných fór, zejména Organizace spojených národů, za účelem předcházení programům šíření, které jsou zdrojem celosvětového znepokojení, odrazování od nich, jejich zastavení a pokud možno odstranění;
e)
přispívat k rozvoji odborných znalostí a institucionální kapacity, pokud jde o otázky nešíření a odzbrojení, v analytických centrech a vládních orgánech v Unii a třetích zemí.
2. Vzhledem ke strategii EU SALW není rozsah činností evropské sítě nezávislých analytických středisek v oblasti nešíření omezen na otázky související s hrozbami, které představují šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosiče, ale týká se rovněž otázek souvisejících s konvenčními zbraněmi včetně ručních palných a lehkých zbraní. V důsledku zahrnutí otázek týkajících se konvenčních zbraní do oblasti činnosti sítě vznikne výtečný nástroj pro dialog a doporučení ohledně činnosti Unie v této oblasti, v rámci provádění strategie EU SALW a politiky Unie pro konvenční zbraně.
3. V této souvislosti se projekty podporované Unií budou vztahovat na tyto konkrétní činnosti:
a)
poskytování prostředků pro uspořádání tří výročních poradních zasedání a až sedmi ad hoc seminářů pro odborníky a provozovatele věnované plnému rozsahu otázek nešíření a odzbrojení, zahrnující jak nekonvenční tak i konvenční zbraně, s cílem předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
b)
zřízení asistenční služby v rámci konsorcia za účelem poskytování ad hoc odborného poradenství ohledně otázek týkajících se plného rozsahu problematiky nešíření a odzbrojení, zahrnujícího jak konvenční tak i nekonvenční zbraně tak, aby odpovědi byly poskytovány do dvou týdnů;
c)
poskytování prostředků pro uspořádání tří významných výročních konferencí se třetími zeměmi a s občanskou společností o nešíření a odzbrojení, s cílem mezinárodně propagovat strategii EU pro nešíření a strategii EU SALW, jakož i úlohy orgánů Unie a analytických středisek v Unii v této oblasti, s cílem zvýšit viditelnost politik Unie v této oblasti a předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
d)
poskytování prostředků pro správu a rozvoj internetové platformy zaměřené na zprostředkovávání kontaktů a podporování dialogu v oblasti výzkumu v rámci sítě analytických středisek analyzujících otázky týkající se zamezení šíření zbraní hromadného šíření a konvenčních zbraní, včetně ručních palných a lehkých zbraní, jakož i vzdělávání nové generace odborníků na otázky nešíření a odzbrojení;
e)
poskytování prostředků na zvyšování povědomí a vyvinutí odbornosti a institucionální kapacity v rámci analytických středisek a vládních orgánů v Unii a ve třetích zemích;
f)
řešení témat navržených třetími zeměmi a Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) v rámci celkových výzkumných činností konsorcia.
Podrobný popis těchto projektů je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel.
2. Technickým prováděním projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 se pověřuje konsorcium EU pro nešíření tvořené La Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), The Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), The International Institute for Strategic Studies (IISS) a The Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Konsorcium plní tento úkol na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s konsorciem nezbytná ujednání.
3. Členské státy a ESVČ navrhnou priority a témata zvláštního zájmu pro posouzení v rámci výzkumných programů konsorcia, jež budou v souladu s politikami Unie předmětem pracovních dokumentů a seminářů.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 činí 3 600 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře finanční dohodu s konsorciem. Tato dohoda musí obsahovat ustanovení, že konsorcium zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovaných konsorciem. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení.
2. Komise podává zprávy o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 3.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Pozbývá platnosti 36 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3.
Pozbývá však platnosti šest měsíců od svého vstupu v platnost, nebude-li této lhůtě uzavřena uvedená finanční dohoda.
V Bruselu dne 10. března 2014.
NÕUKOGU OTSUS 2014/129/ÜVJP,
10. märts 2014,
millega edendatakse massihävitusrelvade leviku tõkestamise valdkonnaga tegelevate sõltumatute mõttekodade Euroopa võrgustikku massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamise toetamiseks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 26 lõiget 2 ja artikli 31 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu võttis 12. detsembril 2003 vastu massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia (edaspidi „massihävitusrelvade leviku vastane ELi strateegia”), mille III peatükis on esitatud loetelu meetmetest, mida on vaja võtta nii liidus kui ka kolmandates riikides massihävitusrelvade leviku vastu võitlemiseks.
(2)
Liit rakendab massihävitusrelvade leviku vastast ELi strateegiat aktiivselt ja viib ellu selle III peatükis loetletud meetmeid, näiteks arendades vajalikke struktuure liidus.
(3)
Nõukogu võttis 8. detsembril 2008. aastal vastu järeldused ja dokumendi pealkirjaga „Euroopa Liidu uued tegevussuunad massihävitusrelvade ja nende kandesüsteemide leviku vastases võitluses” (edaspidi „uued tegevussuunad”), milles sätestatakse, et massihävitusrelvade levik on jätkuvalt üks suuremaid julgeolekuprobleeme ning massihävitusrelvade leviku tõkestamise poliitika on ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) oluline osa.
(4)
Uutes tegevussuundades kutsub nõukogu pädevaid nõukogu koosseise ja organeid, komisjoni, teisi institutsioone ja liikmesriike üles võtma nimetatud dokumendi kohaseid konkreetseid järelmeetmeid.
(5)
Uutes tegevussuundades rõhutab nõukogu, et massihävitusrelvade leviku tõkestamiseks võetavate liidu meetmete jaoks võiks olla kasulik toetus, mida annab massihävitusrelvade leviku tõkestamise alal tegutsev valitsusväline võrgustik, kuhu kuuluvad liidu strateegilistele valdkondadele spetsialiseerunud välispoliitika instituudid ja uurimiskeskused, kes kasutavad ära juba olemas olevaid kasulikke võrgustikke. Sellist võrgustikku saaks laiendada, et see hõlmaks institutsioone kolmandates riikides, kellega liit peab konkreetseid massihävitusrelvade leviku tõkestamise alaseid dialooge.
(6)
Euroopa Ülemkogu võttis 15. ja 16. detsembril 2005 vastu ELi strateegia väike- ja kergrelvade ning nende laskemoona ebaseadusliku hankimise ja salakaubaveo vastaseks võitluseks (edaspidi „väike- ja kergrelvade alane ELi strateegia”), milles on sätestatud suunised liidu tegevuseks väike- ja kergrelvade valdkonnas. Väike- ja kergrelvade alases ELi strateegias esitatakse seisukoht, et väike- ja kergrelvade ning nende laskemoona ebaseaduslik hankimine ja salakaubavedu kujutab tõsist ohtu rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule.
(7)
Väike- ja kergrelvade alases ELi strateegias on muude eesmärkide hulgas märgitud, et väike- ja kergrelvade ning nende laskemoona pakkumise ja destabiliseeriva leviku vastaste rahvusvaheliste, piirkondlike või liidu ja selle liikmesriikide siseste mehhanismide arendamisel on vaja edendada tegelikku mitmepoolsust.
(8)
Nõukogu võttis 26. juulil 2010 vastu otsuse 2010/430/ÜVJP, (1) millega loodi massihävitusrelvade leviku tõkestamise valdkonnaga tegelevate sõltumatute mõttekodade võrgustik ja nähti ette, et selle otsuse tehnilist rakendamist teostab massihävitusrelvade leviku tõkestamise ELi konsortsium (edaspidi „konsortsium”).
(9)
Konsortsiumi valimine ainsaks toetusesaajaks on käesoleval juhul põhjendatud, kuna liit, keda toetavad liikmesriigid, soovib jätkata viljakat koostööd Euroopa mõttekodade võrgustikuga, mis aitab luua Euroopa ühtse arusaama massihävitusrelvade leviku tõkestamisest ja desarmeerimisest, samuti aitab liidul välja töötada ja kujundada nimetatud valdkondade poliitikat ning suurendada liidu nähtavust. Konsortsiumi olemusest tulenevalt, st kuna konsortsiumi asutas liit ja ta sõltub täielikult liidu toetusest, on käesoleval juhul vajalik näha ette 100 %-line rahastamine. Konsortsiumil ei ole rahalisi omavahendeid ega seaduslikku õigust hankida muid rahalisi vahendeid. Peale selle on konsortsium moodustanud lisaks neljale juhtivale mõttekojale võrgustiku, kuhu kuulub rohkem kui 60 mõttekoda ja uurimiskeskust, ühendades peaaegu kogu valitsusvälise ekspertteabe liidus.
(10)
Praeguseks on konsortsium korraldanud kaks liidu ekspertide seminari 2011. aasta mais ja 2013. aasta juunis Brüsselis ning kaks olulist rahvusvahelist konverentsi massihävitusrelvade leviku tõkestamise teemal 2012. aasta veebruaris ning 2013. aasta septembris ja oktoobris Brüsselis ning lisaks on tema veebisaidil on avaldatud 31 kõnealust teemat käsitlevat poliitikadokumenti. Veebisait avati 2011. aasta kevadel ja seda on seejärel regulaarselt ajakohastatud, sealhulgas avaldades kaks korda kuus elektroonilist infolehte: nonproliferation.eu. Konsortsiumi võrgustiku tegevuse algusest alates on sellega ühinenud rohkem kui 60 Euroopa sõltumatut mõttekoda.
(11)
Nõukogu otsustega 2010/799/ÜVJP (2) ja 2012/422/ÜVJP (3) tehti konsortsiumile samuti ülesandeks korraldada kaks seminari, mille eesmärk oli edendada usalduse suurendamist ja toetada protsessi, mille eesmärk on luua Lähis-Idas tsoon, kus ei ole massihävitusrelvi ega nende kandevahendeid, ning mis toimusid 2011. aasta juulis ja 2012. aasta novembris Brüsselis. Veelgi enam, nõukogu otsusega 2013/43/ÜVJP (4) tehti konsortsiumile ülesandeks korraldada kaks kinnist seminari, mille eesmärk oli hõlbustada relvakaubanduslepingu üle peetavate läbirääkimiste edukat lõpuleviimist ja mis toimusid 2013. aasta märtsis ÜRO konverentsi raames,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Tõhusa mitmepoolsuse, ennetamise ja kolmandate riikidega tehtava koostöö põhimõtetel rajaneva massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia tõhusama rakendamise toetamiseks pikendatakse massihävitusrelvade leviku tõkestamise valdkonnaga tegelevate sõltumatute mõttekodade Euroopa võrgustiku tegevuse edendamist ja toetamist kolme aasta võrra, et täita järgmisi eesmärke:
a)
soodustada poliitilist ja julgeolekualast dialoogi ning pikaajalist arutelu massihävitusrelvade ja nende kandesüsteemide leviku vastases võitluses võetavate meetmete üle kodanikuühiskonnas ning eelkõige ekspertide, teadlaste ja akadeemikute vahel;
b)
anda nõukogu asjaomastes ettevalmistavates organites osalejatele võimalus konsulteerida võrgustikuga massihävitusrelvade leviku tõkestamisega seotud küsimustes ja võimaldada liikmesriikide esindajatel osaleda võrgustiku koosolekutel;
c)
olla kasulikuks lähteplatvormiks massihävitusrelvade leviku tõkestamise alastele liidu ja rahvusvahelise kogukonna meetmetele, eelkõige esitades aruandeid ja/või soovitusi liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja esindajatele;
d)
aidata suurendada kolmandate riikide teadlikkust massihävitusrelvade leviku alastest probleemidest ja vajadusest teha koostööd liiduga ja mitmepoolsetel foorumitel, eelkõige ÜROs, et hoida ära kogu maailmas muret tekitavate massihävitusrelvade leviku alaste programmide loomine, nende elluviimist tõkestada ning need peatada ja võimaluse korral kaotada;
e)
aidata koguda massihävitusrelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise alaseid ekspertteadmisi ja arendada sellealast institutsioonilist suutlikkust liidu ja kolmandate riikide mõttekodades ja valitsustes.
2. Võttes arvesse väike- ja kergrelvade alast ELi strateegiat, ei piirdu massihävitusrelvade leviku tõkestamise valdkonnaga tegelevate sõltumatute Euroopa mõttekodade võrgustiku tegevus üksnes massihävitusrelvade ja nende kandesüsteemide levikust põhjustatud ohtudega seotud küsimuste käsitlemisega, vaid see hõlmab ka tavarelvade, sealhulgas väike- ja kergrelvadega seotud küsimusi. Tavarelvadega seotud küsimuste lisamine võrgustiku tegevusvaldkonda annab suurepärase aluse pidada dialooge ja esitada soovitusi seoses selles valdkonnas võetavate liidu meetmetega, mida viiakse läbi väike- ja kergrelvade alase ELi strateegia rakendamise ning tavarelvade alase liidu poliitika raames.
3. Seda arvestades sisaldavad liidu toetatavad projektid järgmisi konkreetseid tegevusi:
a)
vahendite tagamine selleks, et korraldada ekspertidele ja praktikutele kolm iga-aastast nõupidamist ja kuni seitse sihtotstarbelist seminari kõikides massihävitusrelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise küsimustes, mis hõlmavad nii mittetavarelvi kui ka tavarelvi, eesmärgiga esitada kõrge esindaja esindajatele aruandeid ja/või soovitusi;
b)
kasutajatoe loomine konsortsiumis, et pakkuda üksikjuhtumipõhist ekspertteavet küsimuste kohta, mis on seotud kõikide massihävitusrelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise küsimustega, mis hõlmavad nii mittetavarelvi kui ka tavarelvi, et anda vastuseid kahe nädala jooksul;
c)
vahendite tagamine kolmandate riikide ja kodanikuühiskonnaga kolme olulise iga-aastase konverentsi korraldamiseks massihävitusrelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise teemal, et edendada rahvusvahelisel tasandil massihävitusrelvade leviku vastast ELi strateegiat ning väike- ja kergrelvade alast ELi strateegiat ning samuti liidu institutsioonide ja liidus tegutsevate mõttekodade rolli kõnealuses valdkonnas, eesmärgiga suurendada liidu sellealase poliitika nähtavust ning esitada kõrge esindaja esindajatele aruandeid ja/või soovitusi;
d)
vahendite tagamine internetipõhise platvormi haldamiseks ja arendamiseks, et soodustada kontaktide loomist ja edendada massihävitusrelvade ja tavarelvade, sealhulgas väike- ja kergrelvade leviku tõkestamisega seotud teemasid analüüsivate mõttekodade võrgustikus uurimistööalast dialoogi, ning samuti uue ekspertide põlvkonna koolitamiseks massihävitusrelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise alal;
e)
vahendite tagamine teadlikkuse suurendamiseks ning ekspertteadmiste kogumiseks ja institutsioonilise suutlikkuse arendamiseks massihävitusrelvade leviku tõkestamise alastes liidu ja kolmandate riikide mõttekodades ja valitsustes;
f)
liikmesriikide ja Euroopa välisteenistuse esitatud teemade käsitlemine konsortsiumi üldises uurimistegevuses.
Projektide üksikasjalik kirjeldus on esitatud lisas.
Artikkel 2
1. Käesoleva otsuse rakendamise eest vastutab kõrge esindaja.
2. Artikli 1 lõikes 3 osutatud tegevusi hõlmavate projektide tehnilist rakendamist teostab massihävitusrelvade leviku tõkestamise ELi konsortsium, mis on moodustatud strateegiliste uuringute sihtasutuse (Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS)), Frankfurti rahu-uuringute instituudi (Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF)), rahvusvahelise strateegiliste uuringute instituudi (International Institute for Strategic Studies (IISS)) ja Stockholmi rahvusvahelise rahu-uuringute instituudi (Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI)) põhjal. Konsortsium täidab oma ülesandeid kõrge esindaja vastutusel. Sel eesmärgil sõlmib kõrge esindaja konsortsiumiga vajalikud kokkulepped.
3. Liikmesriigid ja Euroopa välisteenistus esitavad konsortsiumi uurimisprogrammides hindamiseks erilist huvi pakkuvad prioriteedid ja teemad, mida tuleks käsitleda töödokumentides ja seminaridel kooskõlas liidu poliitikaga.
Artikkel 3
1. Lähtesumma artikli 1 lõikes 3 osutatud projektide rakendamiseks on 3 600 000 eurot.
2. Kulutusi, mida rahastatakse lõikes 1 sätestatud summast, hallatakse vastavalt liidu üldeelarve suhtes kohaldatavatele menetlustele ja eeskirjadele.
3. Järelevalvet lõikes 1 nimetatud kulude nõuetekohase haldamise üle teostab komisjon. Sel eesmärgil sõlmib komisjon konsortsiumiga rahastamislepingu. Rahastamislepingus sätestatakse, et konsortsium tagab liidu abi nähtavuse, mis vastab selle suurusele.
4. Komisjon püüab sõlmida lõikes 3 nimetatud rahastamislepingu niipea kui võimalik pärast käesoleva otsuse jõustumist. Komisjon teavitab nõukogu nimetatud protsessis esilekerkinud raskustest ja lepingu sõlmimise kuupäevast.
Artikkel 4
1. Kõrge esindaja annab nõukogule käesoleva otsuse rakendamise kohta aru, lähtudes konsortsiumi poolt koostatud regulaarsetest aruannetest. Nimetatud aruannete põhjal viib nõukogu läbi hindamise.
2. Komisjon annab aru artikli 1 lõikes 3 nimetatud projektide finantsaspektide kohta.
Artikkel 5
1. Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
2. Käesolev otsus kaotab kehtivuse 36 kuu möödumisel artikli 3 lõikes 3 nimetatud rahastamislepingu sõlmimisest.
Otsus kaotab kehtivuse kuue kuu möödumisel selle jõustumisest, kui selle aja jooksul ei ole sõlmitud nimetatud rahastamislepingut.
Brüssel, 10. märts 2014