NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 630/2013
ze dne 28. června 2013,
kterým se mění přílohy nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (1), a zejména na čl. 23 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro prevenci, tlumení a eradikaci přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, ovcí a koz. Použije se na produkci a uvádění živých zvířat a produktů živočišného původu na trh a v některých zvláštních případech na jejich vývoz.
(2)
Dne 19. ledna 2011 zveřejnil Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) společné stanovisko, které vypracoval společně s Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) o případné epidemiologické nebo molekulární souvislosti mezi TSE u zvířat a lidí (dále jen „společné stanovisko EFSA a ECDC“) (2). V tomto společném stanovisku EFSA a ECDC potvrdily EFSA a ECDC identifikaci netypických forem bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) u skotu a provedly rozlišení mezi klasickou BSE, netypickou BSE typu L a netypickou BSE typu H. Je proto vhodné vložit do přílohy I nařízení (ES) č. 999/2001 definice pro klasické případy BSE a pro netypické případy BSE.
(3)
Příloha III kapitola A část I nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla dohledu nad BSE u skotu poraženého pro lidskou spotřebu. Odkazuje na zvířata poražená v souladu se „zvláštní nutnou porážkou“, podle čl. 2 písm. n) směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických podmínkách produkce čerstvého masa a jeho uvádění na trh (3). Uvedená směrnice byla následně zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES (4). To vedlo k právní nejistotě a k omezení testování zvířat, která měla být testována. Je proto nutné jasně definovat nutnou porážku v rámci pravidel pro dohled nad BSE u skotu poraženého pro lidskou spotřebu v příloze III nařízení (ES) č. 999/2001.
(4)
Příloha III kapitola A část II nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla dohledu nad ovcemi a kozami. Výroční zprávy členských států o sledování a zkouškách přežvýkavců na přítomnost přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) v Unii v posledních letech ukázaly, že testování ovcí a koz neporažených pro lidskou spotřebu je pro identifikaci případů TSE obvykle efektivnější než testování zvířat poražených pro lidskou spotřebu. Členským státům by proto měla být umožněna větší flexibilita umožňující zaměřit se větší část omezeného počtu zkoušek požadovaných v uvedené příloze na subpopulace, kde je větší šance na identifikaci takových případů.
(5)
Příloha VII nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví eradikační opatření, která mají být provedena po potvrzení výskytu TSE u skotu, ovcí a koz, a minimální požadavky na šlechtitelské programy zaměřené na odolnost vůči TSE u ovcí. Uvedená příloha byla několikrát změněna, mimo jiné nařízeními Komise (ES) č. 727/2007 (5) a (ES) č. 746/2008 (6).
(6)
Dne 17. července 2007 podala Francie u Tribunálu žalobu proti Komisi ve věci T-257/07, na základě níž žádala o odklad provádění bodu 3 přílohy nařízení (ES) č. 727/2007 v rozsahu, v jakém vkládá do kapitoly A přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 bod 2.3 písm. b) podbod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4, nebo o úplné zrušení uvedeného nařízení. Podle Francie by tyto body povolovaly méně restriktivní opatření pro dohled a eradikaci než opatření stanovená dříve v případě ovcí a koz. Ve svém usnesení ze dne 28. září 2007 (7) Soud odložil uplatňování daných ustanovení až do vyhlášení rozsudku v hlavním řízení.
(7)
Komise následně požádala EFSA o pomoc při objasnění hlavních předpokladů, ze kterých nařízení (ES) č. 727/2007 vycházelo. S ohledem na objasnění EFSA bylo nařízení (ES) č. 999/2001 změněno nařízením (ES) č. 746/2008, které obnovilo ustanovení, jejichž použití bylo Tribunálem pozastaveno. Usnesením ze dne 30. října 2008 (8) Tribunál odložil provádění přílohy VII kapitoly A bodu 2.3 písm. b) podbodu iii), bodu 2.3 písm. d) a bodu 4 nařízení (ES) č. 999/2001 ve znění nařízení (ES) č. 746/2008 do vyhlášení rozsudku ve věci T-257/07 v hlavním řízení.
(8)
Rozsudkem ze dne 9. září 2011 ve věci T-257/07 (9) Tribunál zamítl žádost Francie o zrušení nařízení (ES) č. 746/2008 a zrušil odklad použití ustanovení přílohy VII kapitoly A nařízení (ES) č. 999/2001.
(9)
Dne 28. listopadu 2011 podala Francie ve věci C-601/11 P (10) kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu ve věci T-257/07, ve kterém žádala, aby soud zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-257/07 a vydal ve sporu konečné rozhodnutí, kterým bude zrušeno nařízení Komise (ES) č. 746/2008, nebo vrátil věc Tribunálu.
(10)
Je vhodné objasnit velmi složitou konstrukci možností a odchylek řízení pro tlumení a eradikaci klasické klusavky u ovcí a koz stanovených v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001. Příloha VII by měla pro nakažená stáda ovcí a koz stanovit pouze tři možnosti, a to možnost 1 pro odstranění všech zvířat, možnost 2 pro odstranění pouze vnímavých zvířat a možnost 3, při níž není odstranění zvířat povinné.
(11)
Opatření, která se použijí při každé z těchto tří možností, by měla být přepracována s cílem usnadnit srovnávání mezi těmito možnostmi a zlepšit povědomí o jejich důsledcích pro jednotlivá hospodářství. Vzhledem k tomu, že možnost 1 a možnost 2 zahrnují přísná eradikační opatření, která zlepšují tlumení nákazy, měla by být opatření následující po eradikaci v rámci možnosti 1 a možnosti 2 pružnější než v případě možnosti 3.
(12)
Je nutné vyjasnit podmínky, za kterých mohou být opatření k odstranění stanovená v možnosti 2 odložena. Je vhodné umožnit krátkodobý odklad v trvání nejvýše tří měsíců v souvislosti se zohledněním období bahnění. Dlouhodobý odklad však může být odůvodněn pouze potřebou získat více času na zvýšení úrovně genetické odolnosti vůči klasické klusavce v daném hospodářství. Vzhledem k tomu, že genetická odolnost vůči klasické klusavce byla dosud prokázána pouze u ovcí, neměl by být dlouhodobý odklad povolen u stád, v nichž se vyskytují pouze kozy. Tam, kde je povolen, by měl být omezen na dobu tří let za určitých podmínek.
(13)
Pokud je v hospodářstvích s chovem ovcí místního plemene ohroženého upuštěním od jeho využívání potvrzena klasická klusavka, měla by opatření následující po eradikaci stanovená v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001 vzít v úvahu, že je obtížné zavést a využívat pouze odolné ovce nebo zárodečné produkty ovcí téhož ohroženého plemene. V tomto konkrétním případě by mělo být členským státům umožněno použít pružnější pravidla pro genotyp chovných zvířat a zárodečných produktů zaváděných a používaných v hospodářstvích.
(14)
Společné stanovisko EFSA a ECDC naznačuje možnost, že by netypická klusavka mohla být nakažlivá jen mírně nebo vůbec. Toto zjištění se opírá převážně o nedostatek statistických rozdílů pozorované četnosti netypické klusavky/Nor98 mezi obecnou populací a stády, kde byl zjištěn pozitivní případ. Opatření týkající se omezení pohybu ovcí a koz u potvrzeného netypického případu klusavky již proto nejsou odůvodněná. Měl by však být zachován zvýšený dohled nad těmito stády za účelem získání více vědeckých údajů o netypické klusavce. Tato změna přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 je v souladu s budoucí možnou politikou předpokládanou v bodě 2.4.3 sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě - Druhý plán boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE) - Strategický dokument o přenosné spongiformní encefalopatii na období 2010-2015 (11).
(15)
Účast v šlechtitelských programech byla doposud omezena na stáda ovcí s vysokou genetickou hodnotou. Pokud byly šlechtitelské programy použity, byly účinné při zvyšování odolnosti vůči klasické klusavce u populací ovcí s vysokou genetickou hodnotou. Zdá se však, že rozšíření dědičného faktoru (alely) nesoucího odolnost bylo v běžné produkční populaci až dosud omezené. Příloha VII kapitola C nařízení (ES) č. 999/2001 by měla umožnit určování genotypu u plemenných beranů ze stád, která se neúčastní šlechtitelského programu, s cílem usnadnit větší šíření faktoru odolnosti vůči klasické klusavce v produkční populaci.
(16)
Příloha VIII kapitola A nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví podmínky obchodu se živými zvířaty, spermatem a embryi uvnitř Unie. Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, společné stanovisko EFSA a ECDC naznačuje, že netypická klusavka by mohla být nakažlivá jen mírně nebo vůbec. Na obchod uvnitř Unie by se tedy mělo vztahovat zrušení všech opatření týkajících se omezení pohybu ovcí a koz u potvrzeného případu netypické klusavky. Tento postoj je podpořen také skutečností, že Kodex zdraví suchozemských živočichů odhlasovaný v roce 2010 na 78. generálním zasedání Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) nedoporučuje žádné omezení obchodu s ohledem na netypickou klusavku.
(17)
Pravidla stanovená v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 týkající se obchodu s ovcemi a kozami a jejich spermatem a embryi uvnitř Unie by měla být co nejvíce uvedena do souladu s normami OIE, aby nebránila členským státům se schváleným vnitrostátním programem na tlumení klasické klusavky prohlásit status dané země jako zemi prostou klasické klusavky v souladu s podmínkami stanovenými v kodexu OIE. Změněná ustanovení o obchodu uvnitř Unie by však neměla nepříznivě ovlivnit stávající obchodní toky uvnitř Unie mezi členskými státy, v nichž vnitrostátní program na tlumení klasické klusavky schválen nebyl.
(18)
Za tímto účelem, a jak se navrhuje v bodě 2.4.3 Druhého plánu boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE), by měl být v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 stanoven rámec umožňující členským státům stanovit oficiální režim uznávání statusu klasické klusavky v hospodářstvích. Možnost zapojení hospodářství do obchodu s ovcemi a kozami uvnitř Unie s ohledem na klasickou klusavku by měla být stanovena podle jejího statusu klasické klusavky.
(19)
V příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 by měl být stanoven dvoustupňový systém statusu klasické klusavky v hospodářstvích. Status zanedbatelného rizika, který z technického hlediska odpovídá statusu hospodářství prostého klusavky stanovenému v článku 14.9.5. Kodexu zdraví suchozemských živočichů OIE a je založený na souladu s úplným seznamem požadavků OIE nejméně po dobu sedmi let (v souladu s pravidlem stanoveným v článku 6a a v příloze VII nařízení (ES) č. 999/2001, které podporuje rozvoj odolných genotypů u ovcí, návrh však uznává jako platnou možnost i genotyp ARR/ARR), by měl být vyžadován u přepravy zvířat pro plemenitbu a chov do členských států se schváleným vnitrostátním programem na tlumení klasické klusavky. Zvířata pro chov určená do jiných členských států by měla pocházet pouze z hospodářství s kontrolovaným rizikem klasické klusavky na základě souladu s kratším seznamem požadavků na dobu nejméně tří let, jak je tomu v současné době.
(20)
Vzhledem k tomu, že je obtížné prokázat, že území nebo část území členského státu je prosté tak komplexní nemoci, jako je klasická klusavka, která se vyznačuje dlouhou inkubační dobou, neexistencí jakékoli diagnostické metody in vivo a variabilní individuální vnímavostí zvířat v závislosti na jejich genetickém profilu, by se měl pojem „členský stát prostý klasické klusavky“ v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 nahradit pojmem „členský stát nebo oblast členského státu se zanedbatelným rizikem klasické klusavky“. Podmínky pro uznání členského státu nebo oblasti členského státu se zanedbatelným rizikem klasické klusavky by také měly být aktualizovány a do značné míry uvedeny do souladu s doporučeními uvedenými v článku 14.9.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů OIE.
(21)
Vzhledem k tomu, že příloha VIII nařízení (ES) č. 999/2001 by měla pokrýt všechny obchodní aspekty týkající se klasické klusavky, a vzhledem k tomu, že navrhované vytvoření oficiálního systému pro uznávání statusu klasické klusavky v hospodářstvích představuje vhodný základ pro stanovení diferencovaných záruk u zvířat, s nimiž má být obchodováno s členskými státy se schváleným vnitrostátním plánem tlumení klasické klusavky a s ostatními členskými státy, měla by uvedená příloha obsahovat také seznam členských států se schváleným vnitrostátním plánem tlumení klasické klusavky.
(22)
Příloha IX kapitola C nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze skotu, ovcí a koz, zejména želatiny určené k lidské spotřebě. Příloha IX kapitola D oddíl A nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu pocházejících ze skotu, ovcí a koz a z nich získaných produktů, zejména želatiny určené k použití jako složka krmiva, do Unie. Vzhledem k tomu, že kolagen určený pro výrobu potravin nebo krmiv se vyrábí ze stejných surovin jako želatina, měly by být dovozní podmínky pro kolagen určený pro výrobu potravin nebo krmiv v souladu s podmínkami stanovenými pro želatinu určenou pro totéž použití.
(23)
Příloha IX kapitola D oddíl B nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví zvláštní potvrzení, která mají doprovázet dovoz některých vedlejších produktů živočišného původu ze skotu, ovcí a koz a z nich získaných produktů do Unie. Tato potvrzení by měla být změněna tak, aby se použila také na produkty zpracované ve třetí zemi klasifikované jako země s kontrolovaným nebo neurčeným rizikem výskytu BSE, které jsou vyrobeny ze smíšeného materiálu pocházejícího z této třetí země, jakož i ze třetí země se zanedbatelným rizikem výskytu BSE. Zvláštní potvrzení o dovozu produktů obsahujících mléko ovcí a koz, které jsou určeny pro krmení hospodářských zvířat, by mělo být rovněž změněno tak, aby lépe odráželo omezení platná pro obchod s těmito produkty uvnitř Unie.
(24)
Příloha IX kapitoly E a H nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla pro dovoz ovcí a koz a ovčího a kozího spermatu a embryí do Unie. Tato pravidla pro dovoz by měla být aktualizována tak, aby odrážela podmínky pro obchodování v rámci Unie stanovené v příloze VIII nařízení (ES) č. 999/2001 včetně obecných předpokladů, pokud jde o dohled nad klasickou klusavkou a její eradikaci uvedené v přílohách III a VII nařízení (ES) č. 999/2001, jakož i ustanovení o zákazu krmení stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 999/2001.
(25)
Příloha X nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví metody analýzy použitelné pro testování TSE u skotu, ovcí a koz. Společné stanovisko EFSA a ECDC uvedlo, že původce netypické BSE typu L má významný zoonotický potenciál (přenos ze zvířete na člověka), který se jeví jako podobný nebo dokonce vyšší než u původce klasické BSE. Případy netypické BSE typu L a typu H byly identifikovány v několika zemích po celém světě a EFSA uvedla, že neobvykle vysoké stáří všech zjištěných případů H-BSE a L-BSE a jejich zdánlivě nízká prevalence v populaci by mohla naznačovat, že tyto netypické formy BSE vznikají spontánně. Za účelem získání více informací o netypické BSE je nutné shromáždit více relevantních údajů.
(26)
Za tímto účelem je třeba vyžadovat, aby byl materiál ze všech budoucích případů BSE potvrzených v Unii podroben diskriminačním testům, které umožňují přesnou identifikaci původce, tedy klasické BSE, netypické BSE typu L a netypické BSE typu H. Vzhledem k tomu, že některé členské státy a třetí země již zveřejnily údaje o fenotypu nedávných případů BSE, které se v nich vyskytly, mělo by být v příloze X kapitole C nařízení (ES) č. 999/2001 nařízeno povinné diskriminační testování budoucích potvrzených případů BSE v Unii.
(27)
Příloha X kapitola C bod 4 nařízení (ES) č. 999/2001 uvádí seznam zrychlených testů schválených pro dohled nad TSE u skotu, ovcí a koz.
(28)
Vzhledem k tomu, že se dvě následující zkušební soupravy pro zrychlené testy užívané pro dohled nad BSE u skotu již nevyrábějí, jak potvrdily dopisy od společnosti Enfer Scientific ze dne 21. srpna 2012 a společnosti Roche Diagnostics GmbH ze dne 31. srpna 2012, měly by být odstraněny ze seznamu zrychlených testů uvedených v příloze X kapitole C bodě 4: Enfer test & Enfer TSE Kit verze 2.0, automatizovaná příprava vzorku; Roche Applied Science PrionScreen.
(29)
Jelikož členské státy potřebují dostatek času k tomu, aby mohly přizpůsobit své vnitrostátní pokyny novým požadavkům zavedeným tímto nařízením, mělo by se toto nařízení použít od 1. července 2013.
(30)
Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(31)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. června 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 630/2013,
28. juuni 2013,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 999/2001 (millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad) lisasid
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad, (1) eriti selle artikli 23 esimest lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 999/2001 on sätestatud teatavate veistel, lammastel ja kitsedel esinevate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate (TSE) vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad. Seda kohaldatakse elusloomade ja loomsete saaduste tootmise ja turustamise ning teatavatel juhtudel ka nende ekspordi suhtes.
(2)
19. jaanuaril 2011 avaldas Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) koos Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusega (ECDC) ette valmistatud ühisarvamuse loomade TSEde ja inimeste võimalike epidemioloogiliste või molekulaarsete seoste kohta (edaspidi „EFSA ja ECDC ühisarvamus”) (2). EFSA ja ECDC ühisarvamuses kinnitasid EFSA ja ECDC veiste spongioosse entsefalopaatia (BSE) ebatüüpiliste vormide tuvastamist ning eristasid klassikalise BSE, ebatüüpilise L-tüübi BSE ja ebatüüpilise H-tüübi BSE. Seepärast on asjakohane lisada määruse (EÜ) nr 999/2001 I lisasse klassikalise BSE juhtumite ja ebatüüpilise BSE juhtumite määratlused.
(3)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 III lisa A peatüki I osas on sätestatud inimtoiduks tapetavate veiste BSE seiret käsitlevad eeskirjad. Selles viidatakse loomadele, kelle suhtes kohaldatakse „spetsiaalset hädatapmist”, nagu on määratletud nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi 64/433/EMÜ (ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta) (3) artikli 2 punktis n. See direktiiv on hiljem Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/41/EÜ (4) kehtetuks tunnistatud. See on tekitanud õiguslikku ebakindlust ja põhjustanud olukorra, kus loomi, keda oleks tulnud kontrollida, kontrollitakse vähem. Seepärast on vajalik määratleda määruse (EÜ) nr 999/2001 III lisas sätestatud inimtoiduks tapetavate veiste puhul BSE seire korraldamise eeskirjade raames selgelt mõiste „hädatapmine”.
(4)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 III lisa A peatüki II osas on sätestatud lammaste ja kitsede seiret käsitlevad eeskirjad. Liikmesriikide koostatud aastaaruannetest, milles käsitletakse mäletsejaliste seiret ja kontrollimist seoses transmissiivse spongioosse entsefalopaatia esinemisega liidus, on viimastel aastatel selgunud, et nende lammaste ja kitsede kontrollimisel, keda ei tapeta inimtoiduks, on tehtud TSE juhtumeid kindlaks tulemuslikumalt kui inimtoiduks tapetavate loomade kontrollimisel. Seepärast tuleks liikmesriikidele võimaldada suuremat paindlikkust, et keskenduda kõnealuses lisas nõutud piiratud arvu kontrollide puhul rohkem alampopulatsioonidele, kus selliste juhtumite kindlakstegemise tõenäosus on suurem.
(5)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisas on sätestatud likvideerimismeetmed, mida tuleb võtta, kui TSE olemasolu veistel, lammastel ja kitsedel on leidnud kinnitust, ning TSE suhtes resistentsete lammaste aretamise programmi miinimumnõuded. Seda lisa on muudetud mitu korda, sealhulgas komisjoni määrustega (EÜ) nr 727/2007 (5) ja (EÜ) nr 746/2008 (6).
(6)
17. juulil 2007 esitas Prantsusmaa komisjoni vastu Üldkohtule kohtuasjas T-257/07 hagi, milles palus peatada määruse (EÜ) nr 727/2007 lisa punkti 3 täitmine osas, milles sellega lisatakse määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisa A peatükki punkti 2.3 alapunkti b alapunkt iii, punkti 2.3 alapunkt d ja punkt 4, või tühistada kogu määrus. Prantsusmaa sõnul antakse nende punktidega luba võtta lammaste ja kitsede puhul järelevalve- ja likvideerimismeetmeid, mis on varem ette nähtud meetmetest vähem piiravad. 2007. aasta 28. septembri otsusega (7) peatas Üldkohus nende sätete kohaldamise kuni otsuse tegemiseni põhikohtuasjas.
(7)
Seejärel pöördus komisjon EFSA poole, et saada selgitusi peamiste eelduste kohta, millel põhineb määrus (EÜ) nr 727/2007. EFSA selgitusi arvestades muudeti määrust (EÜ) nr 999/2001 määrusega (EÜ) nr 746/2008, millega ennistati sätted, mille rakendamise Üldkohus oli peatanud. 2008. aasta 30. oktoobri otsusega (8) peatas Üldkohus määruse (EÜ) nr 999/2001 (mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 746/2008) VII lisa A peatüki punkti 2.3 alapunkti b alapunkti iii, punkti 2.3 alapunkti d ja punkti 4 kohaldamise seni, kuni langetatakse otsus põhikohtuasjas T-257/07.
(8)
2011. aasta 9. septembri otsusega kohtuasjas T-257/07 (9) jättis Üldkohus Prantsusmaa taotluse määrus (EÜ) nr 746/2008 tühistada rahuldamata ja tühistas määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisa A peatüki nimetatud sätete kohaldamise peatamise.
(9)
28. novembril 2011 esitas Prantsusmaa kohtuasjas C-601/11 P (10) apellatsioonikaebuse Üldkohtu otsuse peale kohtuasjas T-257/07, paludes tühistada Üldkohtu otsuse kohtuasjas T-257/07 ning teha lõplik kohtuotsus ja tühistada määrus (EÜ) nr 746/2008 või saata asi tagasi Üldkohtusse.
(10)
On asjakohane selgitada lammaste ja kitsede puhul kohaldatavaid keerulisi klassikalise skreipi kontrollimise ja likvideerimise võimalusi ja erandeid, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisas. VII lisas tuleks sätestada nakatunud lamba- ja kitsekarjade jaoks vaid kolm võimalust: kõikide loomade hävitamine (1. võimalus), nakkuskahtlusega loomade hävitamine (2. võimalus) ja loomade hävitamine ei ole kohustuslik (3. võimalus).
(11)
Kõigi kolme valikuvõimaluse puhul kohaldatavad meetmed tuleks ümber sõnastada, et lihtsustada valikuvõimaluste võrdlemist ja suurendada teadlikkust igale üksikule põllumajandusettevõttele kaasnevatest tagajärgedest. Kuna 1. ja 2. võimalus hõlmavad rangeid likvideerimismeetmeid, mis tõhustavad haiguse kontrollimist, peaksid 1. ja 2. võimaluse puhul jõustatavad likvideerimisjärgsed meetmed olema 3. võimaluse puhul jõustatavatest meetmetest paindlikumad.
(12)
On vaja selgitada tingimusi, mille alusel võib 2. võimaluse all sätestatud likvideerimismeetmete võtmist edasi lükata. Seoses poegimisperioodiga on asjakohane lubada edasilükkamist, mis ei ole pikem kui kolm kuud. Pikaajaline edasilükkamine on õigustatud üksnes juhul, kui selleks, et suurendada põllumajandusettevõttes geneetilist resistentsust klassikalise skreipi suhtes, on vaja rohkem aega. Kuna geneetiline resistentsus klassikalise skreipi suhtes on leidnud seni kinnitust vaid lammaste puhul, ei tohiks pikaajalist edasilükkamist lubada karja puhul, mis koosneb vaid kitsedest. Edasilükkamise lubamise korral tuleks see piirata teatud tingimustel kolme aastaga.
(13)
Kui klassikalise skreipi esinemine leiab kinnitust põllumajandusettevõttes, kus hoitakse kadumisohus olevaid kohalikku tõugu lambaid, tuleks määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisas sätestatud likvideerimisjärgsete meetmete puhul võtta arvesse seda, kui keeruline on selle ohustatud tõu puhul tuua põllumajandusettevõttesse ja kasutada seal vaid resistentseid lambaid või resistentsete lammaste spermat ja embrüoid. Sel konkreetsel juhul peaks liikmesriikidel olema lubatud kohaldada seoses tõuaretajate kasutatavate genotüüpidega ning põllumajandusettevõttesse toodava ja seal kasutatava sperma ja embrüotega paindlikumaid eeskirju.
(14)
EFSA ja ECDC ühisarvamuses on öeldud, et ebatüüpiline skreipi võib olla vähenakkav või hoopiski mittenakkav. See järeldus tugineb eeskätt vaadeldud ebatüüpilise skreipi/Nor98 sageduse statistilise erinevuse puudumisele üldise populatsiooni ja karjade vahel, kus oli kindlaks tehtud positiivne juhtum. Seepärast ei ole lammaste ja kitsede liikumispiirangud ebatüüpilise skreipi tuvastamise puhul enam õigustatud. Nende karjade üle tuleks siiski säilitada põhjalikum järelevalve, et koguda ebatüüpilise skreipi kohta rohkem teaduslikke andmeid. See määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisa muudatus on kooskõlas tulevaste poliitiliste valikutega, mis on kavandatud Euroopa Parlamendile ja nõukogule suunatud komisjoni teatise („TSE tegevuskava nr 2: strateegiadokument transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate kohta aastateks 2010-2015”) (11) jaotises 2.4.3.
(15)
Aretusprogrammides on osalenud seni vaid suure geneetilise potentsiaaliga lambakarjad. Nende programmidega on õnnestunud suurendada suure geneetilise potentsiaaliga lambapopulatsiooni resistentsust klassikalise skreipi suhtes. Ent resistentsust kandva päriliku teguri (alleeli) levik tavalise produktiivkarja seas tundub olevat seni piiratud. Määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisa C peatükiga tuleks lubada aretusprogrammiga hõlmamata karjade tõujäärade genotüübi määramist, et võimaldada klassikalise skreipi suhtes resistentse teguri laiemat levikut produktiivkarja seas.
(16)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisa A peatükis on sätestatud elusloomade, sperma ja embrüote liidusisest kaubandust reguleerivad eeskirjad. Nagu on märgitud EFSA ja ECDC ühisarvamuse põhjenduses 14, võib ebatüüpiline skreipi olla vähenakkav või hoopiski mittenakkav. Seepärast tuleks liidusiseses kaubanduses kaotada kõik liikumispiirangud, mis kehtestatakse lammastele ja kitsedele ebatüüpilise skreipi tuvastamise korral. Seda seisukohta toetab ka asjaolu, et maismaaloomade tervishoiu eeskirjas, mille üle hääletati 2010. aastal Maailma Loomatervise Organisatsiooni (OIE) 78. korralisel istungjärgul, ei soovitata ebatüüpilise skreipi puhul mingeid kaubanduspiiranguid.
(17)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisas sätestatud eeskirjad, mis on seotud lammaste ja kitsede ning nende sperma ja embrüote liidusisese kaubandusega, tuleks viia võimalikult hästi vastavusse OIE standarditega, et nendega ei välistataks liikmesriigi jaoks, kellel on heakskiidetud riiklik klassikalise skreipi kontrollimise programm, võimalust taotleda riigile klassikalise skreipi puhul vastavalt OIE eeskirjas sätestatud tingimustele taudivaba staatust. Muudetud liidusisese kaubanduse sätted ei tohiks siiski kahjustada olemasolevaid liidusiseseid kaubandusvooge liikmesriikide vahel, kellel puudub heakskiidetud riiklik klassikalise skreipi kontrollimise programm.
(18)
Seepärast ja nagu on kavandatud TSE tegevuskava nr 2 lõikes 2.4.3, tuleks määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisas sätestada raamistik, mis võimaldab liikmesriikidel kehtestada ametlik süsteem põllumajandusettevõtete klassikalise skreipi staatuse tunnistamiseks. Pidades silmas klassikalise skreipi esinemist, peaks põllumajandusettevõtte võimaluse osaleda liidusiseses kaubanduses määrama kindlaks ettevõtte klassikalise skreipi staatus.
(19)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisas tuleks kehtestada põllumajandusettevõtete klassikalise skreipi staatuse jaoks kahetasandiline süsteem. Selleks et transportida aretamiseks ja kasvatamiseks ette nähtud loomi liikmesriikidesse, millel on heakskiidetud riiklik klassikalise skreipi kontrollimise programm, tuleks nõuda, et liikmesriigil peab olema olnud vähemalt seitsme aasta jooksul OIE maismaaloomade tervishoiu eeskirja jaotises 14.9.5 sätestatud ja kõigi OIE loetelus esitatud nõuete täitmisele tuginev väikese riskiga riigi staatus, mis vastab tehnilises mõttes skreipivaba põllumajandusettevõtte staatusele (kooskõlas määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklis 6a ja VII lisas sätestatud eeskirjaga, milles pooldatakse lammaste puhul resistentsete genotüüpide arendamist; ettepanekus tunnistatakse kehtiva valikuna siiski ka ARR/ARR genotüüpi). Tuleks nõuda, et teistesse liikmesriikidesse saadetavad aretusloomad peavad olema pärit üksnes põllumajandusettevõtetest, kus on kontrollitud klassikalise skreipi risk, kusjuures riski hindamisel on lähtutud sellest, kas ettevõtte on täitnud vähemalt kolme aasta jooksul teatud nõudeid, mida nõutakse ka praegu.
(20)
Võttes arvesse seda, kui keeruline on tõestada, et liikmesriigis või mõnes selle piirkonnas ei ole nii keerulist haigust kui klassikaline skreipi, mida iseloomustab pikk inkubatsiooniaeg, in vivo diagnostikameetodite puudumine ja loomade geneetilisest profiilist sõltuvad erinevused individuaalses vastuvõtlikkuses, tuleks mõiste „liikmesriik, kus ei esine klassikalist skreipit” asendada määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisas mõistega „liikmesriik või selle piirkond, kus klassikalise skreipi risk on väike”. Samuti tuleks ajakohastada tingimusi, mille alusel tunnistatakse liikmesriik või selle piirkond alaks, kus klassikalise skreipi risk on väike, ning viia need tingimused enamjaolt vastavusse OIE maismaaloomade tervishoiu eeskirja jaotises 14.9.3 sätestatud soovitustega.
(21)
Kuna määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisa peaks hõlmama kõiki klassikalise skreipiga seotud kaubandusaspekte ning võttes arvesse seda, et plaan luua põllumajandusettevõtete klassikalise skreipi staatuse tunnistamiseks ametlik süsteem on sobiv selleks, et kehtestada loomadega kauplemiseks liikmesriikidega, kellel on heakskiidetud riiklik klassikalise skreipi kontrollimise programm, ja liikmesriikidega, kellel seda programmi ei ole, erinevad tagatised, peaks see lisa sisaldama ka seda programmi omavate liikmesriikide loetelu.
(22)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 IX lisa C peatükis on sätestatud eeskirjad, mis on seotud veistelt, lammastelt ja kitsedelt pärit saaduste, eriti inimtoiduks ettenähtud želatiini importimisega liitu. Määruse (EÜ) nr 999/2001 IX lisa D peatüki A jaos on sätestatud eeskirjad, mis on seotud veistelt, lammastelt ja kitsedelt pärit kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete, eriti söödakomponendina kasutatava želatiini importimisega liitu. Kuna toidus või söödas kasutatavat kollageeni toodetakse samadest toorainetest kui želatiini, tuleks toidus või söödas kasutatava kollageeni imporditingimused vastavusse viia samaks otstarbeks ette nähtud želatiini puhul sätestatud eeskirjadega.
(23)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 IX lisa D peatüki B jaos sätestatakse erikinnitused, mis peavad veistelt, lammastelt ja kitsedelt pärit kõrvalsaaduste ja nendest saadud toodete importimisel kaasas olema. Neid kinnitusi tuleks muuta, et need kehtiksid ka kontrollitud või määratlemata BSE riskiga kolmandas riigis töödeldud toodete suhtes, mis on valmistatud sellest riigist või väikese BSE riskiga kolmandast riigist pärit segamaterjalist. Muuta tuleks ka erikinnitust, mida kasutatakse lamba- või kitsepiima sisaldavate ja põllumajandusloomade söötmiseks ette nähtud toodete importimisel, et kajastada paremini liidusiseses kaubanduses nende toodete puhul kohaldatavaid piiranguid.
(24)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 IX lisa E ja H peatükis on sätestatud eeskirjad lammaste ja kitsede ning lammaste ja kitsede sperma ja embrüote importimiseks liitu. Neid impordieeskirju tuleks ajakohastada, et kajastada määruse (EÜ) nr 999/2001 VIII lisas sätestatud liidusiseses kaubanduses kohaldatavaid tingimusi, sealhulgas määruse (EÜ) nr 999/2001 III ja VII lisas sätestatud klassikalise skreipi seire ja likvideerimisega seotud üldnõudeid ning samuti määruse (EÜ) nr 999/2001 IV lisas sätestatud söödaga seotud keeldu.
(25)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisas on sätestatud analüüsimeetodid, mida kohaldatakse veistel, lammastel ja kitsedel esineva TSE kontrollimiseks. EFSA ja ECDC ühisarvamuses on märgitud, et L-tüüpi ebatüüpilise BSE tekitajal on märkimisväärne zoonootiline potentsiaal (ülekandumine loomadelt inimestele), mis tundub olevat sarnane klassikalise BSE tekitaja omaga või on isegi sellest suurem. Ebatüüpilise BSE L-tüübi ja H-tüübi juhtumeid on tuvastatud mitmes riigis üle kogu maailma ning EFSA märkis, et kõikide H-BSE ja L-BSE tuvastatud juhtumite ebatavaline vanus ja nende harv esinemine populatsioonis võib viidata sellele, et need ebatüüpilised BSE vormid kerkivad esile spontaanselt. Selleks et saada ebatüüpilise BSE kohta rohkem teadmisi, tuleb koguda rohkem asjakohaseid andmeid.
(26)
Selleks tuleb nõuda, et kõikide tulevikus liidus kinnitust leidvate BSE juhtumitega seotud materjal esitataks eristustestide läbiviimiseks, mis võimaldavad haigustekitaja, nimelt klassikalise BSE, L-tüüpi ebatüüpilise BSE ja H-tüüpi ebatüüpilise BSE, täpselt kindlaks teha. Kuna teatud liikmesriigid ja kolmandad riigid on juba avaldanud üksikasjad oma viimaste BSE juhtumite fenotüübi kohta, tuleks tulevikus liidus kinnitust leidvate BSE juhtumite puhul muuta eristustestide läbiviimine määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa C peatüki alusel kohustuslikuks.
(27)
Määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa C peatüki punktis 4 on sätestatud veistel, lammastel ja kitsedel esinevate TSEde seireks ette nähtud kiirtestide loetelu.
(28)
Kuna kaht veistel esineva BSE seireks ette nähtud kiirtestide komplekti - komplekti Enfer-test ja Enfer TSE Kit’i versioon 2.0, automatiseeritud proovide ettevalmistamine, ning komplekti Roche Applied Science PrionScreen - enam ei toodeta, nagu kinnitatakse Enfer Scientificu 2012. aasta 21. augusti kirjas ja Roche Diagnostics GmbH 2012. aasta 31. augusti kirjas, tuleks need testikomplektid X lisa C peatüki punktis 4 sätestatud kiirtestide loetelust välja jätta.
(29)
Kuna liikmesriigid vajavad piisavalt aega, et viia oma riiklikud juhised kooskõlla käesoleva määrusega kehtestatud uute nõuetega, tuleks käesolevat määrust hakata kohaldama 1. juulil 2013.
(30)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 999/2001 vastavalt muuta.
(31)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 999/2001 lisasid muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 28. juuni 2013