PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1247/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát a četnost vykazování obchodů do registrů obchodních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem zabránit nejednotnostem by se měly na všechny údaje zasílané do registrů obchodních údajů podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 vztahovat stejná pravidla, normy a formáty týkající se všech registrů obchodních údajů, všech protistran a všech druhů derivátů. Pro popis derivátového obchodu by se proto měl použít specifický soubor údajů.
(2)
Vzhledem k tomu, že OTC deriváty obvykle nelze jednoznačně identifikovat podle existujících kódů, které se běžně používají na finančních trzích, jako jsou mezinárodní identifikační čísla cenných papírů (ISIN) ani popsat pomocí kódu ISO klasifikace finančních nástrojů, je třeba vypracovat nový a univerzální způsob identifikace. Je-li k dispozici specifický identifikační kód produktu, který splňuje zásady specifičnosti, neutrality, spolehlivosti, otevřeného zdroje, přizpůsobitelnosti, přístupnosti, dostupnosti za přiměřenou cenu, je nabízen v odpovídajícím rámci řízení a je přijat pro používání v EU, měl by se použít. Není-li k dispozici specifický identifikační kód produktu splňující tyto požadavky, měla by se použít prozatímní taxonomie.
(3)
Podkladový nástroj by měl být identifikován jednotným identifikačním kódem, avšak v současné době na trhu neexistuje žádný běžně používaný standardizovaný kód k identifikaci podkladového nástroje v koši. Protistrany by proto měly přinejmenším uvést, že podkladovým nástrojem je koš, a tam, kde je to možné, použít kódy ISIN pro standardizované indexy.
(4)
Aby byla zajištěna provázanost, měly by být všechny strany derivátové smlouvy identifikovány specifickým kódem. K identifikaci všech finančních a nefinančních smluvních stran, makléřů, ústředních protistran a beneficiárních vlastníků by se měl použít, jakmile bude k dispozici, celosvětový identifikační kód právnické osoby nebo prozatímní identifikační kód subjektu definovaný v rámci řízení, který je v souladu s doporučeními Rady pro finanční stabilitu týkajícími se požadavků na údaje a je přijat pro používání v EU, zejména s cílem zajistit provázanost s Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a zprávou Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) o vykazování údajů o OTC derivátech a požadavcích na jejich agregaci, která popisuje identifikační kódy právnických osob jako nástroj pro agregaci údajů. V případě obchodování na účet klientů by beneficiární vlastníci měli být identifikováni jako jednotlivci nebo subjekty, jejichž jménem byla smlouva uzavřena.
(5)
Měl by se zohlednit přístup používaný v třetích zemích a také přístup samotných registrů obchodních údajů, když zahajují svou činnost. S cílem zajistit nákladově efektivní řešení pro protistrany a zmírnit operační riziko pro registry obchodních údajů by proto datum zahájení vykazování mělo zahrnovat data zavedení různých kategorií derivátů, počínaje nejstandardizovanějšími kategoriemi a následně rozšířením na další kategorie. Derivátové smlouvy, které byly uzavřeny před datem, k datu nebo po datu vstupu nařízení (EU) č. 648/2012 v platnost, jež nezůstaly nevypořádány ke dni nebo po datu zahájení vykazování, nemají pro regulatorní účely zásadní význam. Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012 se na ně však vztahuje oznamovací povinnost. Aby však byl v uvedených případech zajištěn efektivní a přiměřený režim vykazování a byly zohledněny obtíže při opětovném zjišťování údajů týkajících se ukončených smluv, měla by být na takové vykazování ponechána delší lhůta.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(7)
Postupem podle článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formát vykazování derivátových smluv
Informace obsažené ve zprávě podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 se poskytují ve formátu stanoveném v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Četnost vykazování derivátových smluv
U smluv vykazovaných do registru obchodních údajů se v případech stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 provádí tržní přeceňování nebo ocenění podle modelu denně. Veškeré další náležitosti, které se vykazují, stanovené v příloze tohoto nařízení a v příloze aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, jež se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012, se vykazují tak, jak k nim dochází, a s ohledem na lhůtu podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012, zejména pokud jde o uzavření, změnu nebo ukončení smlouvy.
Článek 3
Identifikace protistran a ostatních subjektů
1. Ve zprávě se použije identifikační kód právnické osoby, který umožní identifikovat:
a)
beneficiárního vlastníka, který je právnickou osobou;
b)
makléře;
c)
ústřední protistranu;
d)
beneficiárního vlastníka, který je členem clearingového systému a je právnickou osobou;
e)
protistranu, která je právnickou osobou;
f)
předkládající subjekt.
2. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby, zpráva musí obsahovat prozatímní identifikační kód definovaný na úrovni Unie, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý,
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
3. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby ani prozatímní identifikační kód subjektu, ve zprávě se použije, pokud je k dispozici, identifikační kód společnosti podle normy ISO 9362.
Článek 4
Identifikace derivátů
1. Ve zprávě je derivátová smlouva identifikována pomocí specifického identifikačního kódu produktu, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý;
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
2. Neexistuje-li specifický identifikační kód produktu, derivátová smlouva se ve zprávě identifikuje pomocí kombinace přiděleného kódu ISO 6166 ISIN nebo identifikačního kódu alternativního nástroje s odpovídajícím kódem ISO 10962 klasifikace finančních nástrojů.
3. Není-li k dispozici kombinace uvedená v odstavci 2, druh derivátu se určí podle níže uvedeného:
a)
kategorie derivátu se určí jako jedna z těchto kategorií:
i)
komoditní deriváty;
ii)
úvěrové deriváty;
iii)
měnové deriváty;
iv)
akciové deriváty;
v)
úrokové deriváty;
vi)
ostatní.
b)
druh derivátu se určí jako jeden z těchto druhů:
i)
rozdílové smlouvy;
ii)
dohody o úrokové míře;
iii)
forwardy;
iv)
futures;
v)
opce;
vi)
swapy;
vii)
ostatní.
c)
V případě derivátů, které nespadají do konkrétní kategorie derivátů nebo konkrétního druhu derivátů, se ve zprávě objeví kategorie derivátu nebo druh derivátu, na níž nebo na němž se protistrany dohodnou, že se mu derivátová smlouva nejvíce podobá.
Článek 5
Datum zahájení vykazování
1. Úvěrové derivátové a úrokové derivátové smlouvy se vykazují:
a)
do 1. července 2013, pokud byl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. dubnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl do 1. dubna 2013 pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
2. Derivátové smlouvy neuvedené v odstavci 1 se vykazují:
a)
do 1. ledna 2014, pokud byl pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. říjnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován do 1. října 2013;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
3. Derivátové smlouvy, které byly ke dni 16. srpna 2012 nevypořádány a stále nejsou vypořádány ke dni zahájení vykazování, se do registru obchodních údajů vykáží do 90 dnů od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
4. Derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpnem 2012 a zůstaly k 16. srpnu 2012 nevypořádány, nebo
b)
byly uzavřeny k 16. srpnu 2012 nebo po tomto datu
a ke dni zahájení vykazování nebo po něm nezůstaly nevypořádány, se vykazují do registru obchodních údajů do tří let od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
5. Datum zahájení vykazování se prodlouží o 180 dnů pro vykazování informací uvedených v článku 3 aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, které se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1247/2012,
19. detsember 2012,
milles sätestatakse rakenduslikud tehnilised standardid seoses kauplemisteabehoidlatele esitatava kauplemisteabe vormi ja teabe esitamise sagedusega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrust (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta, (2) eriti artikli 9 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
(1)
Ebaühtluse vältimiseks tuleks seoses kõigi kauplemisteabehoidlate, vastaspoolte ja iga tüüpi tuletislepingutega järgida kauplemisteabehoidlatele vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artiklile 9 saadetud kõigi andmete puhul samu eeskirju, standardeid ja vorme. Seepärast tuleks tuletislepingute tehingute kirjeldamiseks kasutada kordumatut andmete kogumit.
(2)
Kuna börsivälised tuletislepingud ei ole tavaliselt ei üheselt tuvastatavad olemasolevate koodidega, mis on finantsturgudel laialt kasutusel, nt rahvusvahelise väärtpaberite tunnuskoodiga (ISIN), ega kirjeldatavad ISO finantsinstrumentide klassifikatsiooni (CFI) koodiga, tuleb välja töötada uus ja üldkasutatav tuvastamise meetod. Kui toote kordumatu tunnuskood on olemas ja see järgib kordumatuse, neutraalsuse, usaldusväärsuse, avatuse, skaleeritavuse ja juurdepääsu põhimõtteid, sellel on mõistlik kulubaas, see antakse asjakohase otsustusraamistiku alusel ja see on vastu võetud ELis kasutamiseks, tuleks kasutada seda. Kui sellistele nõuetele vastav toote kordumatu tunnuskood puudub, tuleks kasutada ajutist taksonoomiat.
(3)
Alusvara tuleks tuvastada ühtse tunnuskoodi alusel, kuigi praegu siiski ei olemas kogu turgu hõlmavat standardkoodi alusvara korvis tuvastamiseks. Seepärast peaksid vastaspooled vähemalt märkima, et alusvara kuulub korvi ja kasutama võimaluse korral ISIN-koodi standardnäitajate puhul.
(4)
Ühtsuse tagamiseks tuleks kõik tuletislepingute pooled tuvastada kordumatu tunnuskoodi alusel. Selleks et tagada eelkõige kooskõla makse- ja arveldussüsteemide komitee ja Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni aruandega börsiväliste tuletislepingute puhul andmete esitamise ja koondamise nõuete kohta, milles kirjeldatakse juriidilise isiku tunnuskoode kui andmete koondamise vahendit, tuleks kõigi finantssektorisse kuuluvate ja selle väliste vastaspoolte, maaklerite, kesksete vastaspoolte ja õigustatud isikute tuvastamiseks kasutada ELis kasutamiseks vastuvõetud ülemaailmset juriidilise isiku tunnuskoodi, kui see on olemas, või ajutist üksuse tunnuskoodi, ning mis tuleb kindlaks määrata otsustusraamistiku alusel, mis vastab finantsstabiilsuse nõukogu (FSB) soovitustele andmenõuete kohta. Juhul kui kaupleb agentuur, tuleks õigustatud isikud tuvastada füüsilise või juriidilise isikuna, kelle nimel leping sõlmiti.
(5)
Arvesse tuleks võtta kolmandate riikide ja samuti kauplemisteabehoidlate poolt äritegevuse alustamisel kasutatud lähenemisviisi. Selleks et tagada vastaspooltele kulutõhus lahendus ja vähendada kauplemisteabehoidlate operatsiooniriski, peaks teatamise alustamine olema sõltuvalt tuletislepingu liikidest järgjärguline, alustades kõige enam standarditud varaklassidega ja laiendades seda seejärel muudele varaklassidele. Tuletislepingud, mis olid sõlmitud enne määruse (EL) nr 648/2012 jõustumise kuupäeva, sellel päeval või pärast seda, kuid mis ei kehti teatamise alguskuupäeval või pärast seda, ei oma regulatiivsetel eesmärkidel suurt tähtsust. Nendest tuleb siiski teavitada vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 9 lõike 1 punktile a. Et tagada kõnealustel juhtudel tõhus ja proportsionaalne teavitamiskord ja võtta arvesse raskusi lõpetatud lepingute kohta andmete rekonstrueerimisel, tuleks nendest teavitamiseks ette näha pikem tähtaeg.
(6)
Käesolev määrus põhineb rakenduslike tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (edaspidi ESMA) esitas komisjonile.
(7)
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määruse (EL) nr 1095/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve)) (3) artiklile 15 viis ESMA enne nende rakenduslike tehniliste standardite esitamist, millel käesolev määrus põhineb, läbi avaliku arutelu, analüüsis võimalikku asjaomast kasu ja kulusid ning küsis arvamust määruse artikli 37 kohaselt loodud väärtpaberituru sidusrühmade kogult,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Tuletislepingutest teavitamise vorm
Määruse (EL) nr 648/2012 artikli 9 kohane teave esitatakse käesoleva määruse lisas määratletud vormis.
Artikkel 2
Tuletislepingutest teavitamise sagedus
Nagu sätestatud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 11 lõikes 2, hinnatakse kauplemisteabehoidlatele teatatud lepingute väärtust iga päev turuhinnas või mudelipõhiselt. Kõik muud esitatava teabe üksikasjad, nagu sätestatud käesoleva määruse lisas ja regulatiivseid tehnilisi standardeid käsitleva delegeeritud õigusakti lisas, milles on täpsustatud kauplemisteabehoidlatele teatatavad miinimumandmed, mis tuleb esitada kauplemisteabehoidlale vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 9 lõikele 5, esitatakse sündmuste toimumise järel ja võttes arvesse määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 9 eelkõige lepingu sõlmimise, muutmise või lõpetamisega seoses kehtestatud tähtaegu.
Artikkel 3
Vastaspoolte ja teiste isikute tuvastamine
1. Teates kasutatakse juriidilise isiku tunnuskoodi, et tuvastada:
(a)
juriidilisest isikust õigustatud isik;
(b)
vahendav üksus;
(c)
keskne vastaspool;
(d)
juriidilisest isikust kliiriv liige;
(e)
juriidilisest isikust vastaspool;
(f)
andmeid esitav üksus.
2. Kui juriidilise isiku tunnuskood puudub, märgitakse teates liidu tasandil määratletud üksuse ajutine tunnuskood, mis on:
(a)
kordumatu;
(b)
neutraalne;
(c)
usaldusväärne;
(d)
avatud;
(e)
skaleeritav;
(f)
kasutatav;
(g)
mõistliku kuluga kättesaadav;
(h)
ning kuulub asjakohase otsustamisraamistiku reguleerimisalasse.
3. Kui puudub nii juriidilise isiku tunnuskood kui ka üksuse ajutine tunnuskood, kasutatakse võimaluse korral ISO 9362 kohast ettevõtte tunnuskoodi.
Artikkel 4
Tuletislepingute tuvastamine
1. Teates tuvastatakse tuletisleping toote kordumatu tunnuskoodi abil, mis on:
(a)
kordumatu;
(b)
neutraalne;
(c)
usaldusväärne;
(d)
avatud;
(e)
skaleeritav;
(f)
kasutatav;
(g)
mõistliku kuluga kättesaadav;
(h)
ning kuulub asjakohase otsustamisraamistiku reguleerimisalasse.
2. Kui tootel puudub kordumatu tunnuskood, tuvastatakse tuletisleping, kasutades kombinatsiooni ISO 6166 alusel määratud ISIN-koodist või instrumendi alternatiivsest tunnuskoodist ja ISO 10962-le vastavast CFI koodist.
3. Kui lõikes 2 osutatud kombinatsiooni ei saa kasutada, tuvastatakse tuletislepingu tüüp järgmiselt:
(a)
tuletislepingu liik tuvastatakse ühena järgmistest:
i)
kaubatuletisinstrumendid;
ii)
krediidituletisinstrumendid;
iii)
valuutatuletisinstrumendid;
iv)
aktsiatuletisinstrumendid;
v)
intressituletisinstrumendid;
vi)
muud tuletisinstrumendid.
(b)
tuletislepingu tüüp tuvastatakse ühena järgmistest:
i)
hinnavahelepingud;
ii)
tähtpäevaintressiga lepingud;
iii)
forvardlepingud;
iv)
futuurlepingud;
v)
optsioonilepingud;
vi)
vahetuslepingud;
vii)
muud lepingud.
(c)
tuletislepingute puhul, mis ei kuulu ühtegi konkreetsesse tuletislepingute liiki ega tüüpi, koostatakse teade tuletislepingute sellise liigi või tüübi alusel, mis vastaspoolte kokkuleppel sarnaneb tuletislepingule kõige enam.
Artikkel 5
Tuletislepingutest teavitamise alguskuupäev
1. Krediidituletislepingutest ja intressituletislepingutest teavitamise tähtaeg on järgmine:
(a)
1. juuli 2013, kui vastava tuletisinstrumentide liigi kauplemisteabehoidla on registreeritud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel enne 1. aprilli 2013;
(b)
90 päeva pärast teatava tuletisinstrumentide liigi jaoks kauplemisteabehoidla registreerimist määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel, kui selle konkreetse tuletisinstrumentide liigi jaoks ei ole 1. aprillil 2013 või enne seda määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel registreeritud ühtegi kauplemisteabehoidlat;
(c)
1. juuli 2015, kui selle konkreetse tuletisinstrumentide liigi jaoks ei ole registreeritud kauplemisteabehoidlat määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel 1. juuliks 2015. Teatamiskohustus algab kõnealusel kuupäeval ja lepingutest teatatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 9 lõikele 3 ESMA-le, kuni selle konkreetse tuletislepingute liigi jaoks registreeritakse kauplemisteabehoidla.
2. Sellistest tuletislepingutest teavitamise tähtaeg, millele ei ole osutatud lõikes 1:
(a)
1. jaanuar 2014, kui selle konkreetse tuletisinstrumentide liigi kauplemisteabehoidla on registreeritud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel enne 1. oktoobrit 2013;
(b)
90 päeva pärast teatava tuletisinstrumentide liigi jaoks kauplemisteabehoidla registreerimist määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel, kui selle konkreetse tuletisinstrumentide liigi jaoks ei ole 1. oktoobril 2013 või enne seda määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel registreeritud ühtegi kauplemisteabehoidlat;
(c)
1. juuli 2015, kui selle konkreetse tuletisinstrumentide liigi jaoks ei ole registreeritud kauplemisteabehoidlat määruse (EL) nr 648/2012 artikli 55 alusel 1. juuliks 2015. Teavitamiskohustus algab kõnealusel kuupäeval ja lepingutest teavitatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 9 lõikele 3 ESMAt, kuni selle konkreetse tuletislepingute liigi jaoks registreeritakse kauplemisteabehoidla.
3. Sellistest tuletislepingutest, mis kehtisid 16. augustil 2012 ja kehtivad veel lepingutest teavitamise alguskuupäeval, teavitatakse kauplemisteabehoidlat 90 päeva jooksul alates konkreetsest tuletisinstrumentide liigist teavitamise alguse kuupäevast.
4. Sellistest tuletislepingutest, mis:
(a)
sõlmiti enne 16. augustit 2012 ja mis kehtisid veel 16. augustil 2012, või
(b)
sõlmiti 16. augustil 2012 või pärast seda,
ning mis ei kehti teavitamise alguskuupäeval või pärast seda, teavitatakse kauplemisteabehoidlat 3 aasta jooksul alates konkreetsest tuletislepingute liigist teavitamise alguskuupäevast.
5. Regulatiivseid tehnilisi standardeid käsitleva selle delegeeritud õigusakti artiklis 3, milles täpsustatakse kauplemisteabehoidlale määruse (EL) nr 648/2012 artikli 9 lõike 5 kohaselt esitada tulevad miinimumandmed, osutatud teabe esitamise alguskuupäeva lükatakse edasi 180 päeva.
Artikkel 6
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. detsember 2012