NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
EUROOPA KESKPANGA MÄÄRUS (EL) nr 1011/2012,
17. oktoober 2012,
väärtpaberiosaluste statistika kohta
(EKP/2012/24)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 5,
võttes arvesse nõukogu 25. juuni 1996. aasta määrust (EÜ) nr 2223/96 ühenduses kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta (edaspidi „ESA 95”), (1) eelkõige selle A lisa,
võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (2) eelkõige selle artikli 5 lõiget 1 ja artikli 6 lõiget 4,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga 27. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 958/2007 (investeerimisfondide varade ja kohustuste statistika kohta) (EKP/2007/8), (3)
võttes arvesse Euroopa Keskpanga 19. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 24/2009 (väärtpaberistamise tehingutes osalevate FVCde varade ja kohustuste statistika kohta) (EKP/2008/30), (4)
võttes arvesse Euroopa Keskpanga 19. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 25/2009 rahaloomeasutuste sektori bilansi kohta (EKP/2001/32), (5)
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ, (6)
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta, (7)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ülesannete täitmiseks ning finantsturgude ja finantstegevuste jälgimiseks euroalal tervikuna on Euroopa Keskpangal (EKP), keda abistavad riikide keskpangad (RKPd), vaja koguda kõrge kvaliteediga statistilist teavet väärtpaberite kaupa väärtpaberite kohta, milles on euroala institutsioonisektorite osalus, ja väärtpaberite kohta, mida emiteerivad euroala residendid ja milles on euroalavälistele institutsioonisektorite osalus.
(2)
Pädevad asutused rakendavad krediidiasutuste usaldatavusjärelevalve, finantssüsteemi stabiilsuse ja rahapoliitika ülekandemehhanismi analüüsiga seotud poliitikat, milles kaasa aitamiseks on EKP-l vaja pangandusgruppidelt koguda väärtpaberite kaupa teavet grupi osaluste kohta.
(3)
Andmete kogumise eesmärk on anda EKP-le igakülgne statistiline teave euroala liikmesriikide majandussektorite ja konkreetsete pangandusgruppide positsioonide kohta, mis on võetud teatavates väärtpaberite klassides, ja seoste kohta väärtpaberite omanike ja emitentide majandussektorite vahel ning euroala residentide poolt emiteeritud väärtpaberite turu kohta. Finantskriisis ilmnes, kui tähtis on omada täpset teavet majandussektorite ja pangandusgruppide positsioonide kohta teatavates väärtpaberite klassides agregeerimata kujul, kuna agregeeritud andmed ei võimaldanud kohaselt tuvastada nakkusest tulenevaid riske finantsstabiilsusele konkreetsete finantsasutuste osas konkreetsete väärtpaberite klassidega seoses. Õigeaegne teave väärtpaberiosaluste kohta konkreetsete väärtpaberite kaupa võimaldab EKP-l jälgida riskide ülekandumist finantsturgudelt reaalmajandusse.
(4)
Lisaks toetab see statistiline teave EKPd finantsturgude arengu analüüsis ja majandussektorite väärtpaberiportfellide muudatuste ning finantsvahendajate ja finantssektoriväliste investorite vaheliste seoste jälgimises.
(5)
Võttes arvesse rahapoliitika ja finantssüsteemi stabiilsuse omavahelist seost, on väärtpaberiosaluste positsioonide ja finantsvoogude statistilise teabe kogumine väärtpaberite kaupa, samuti positsioonidest voogude tuletamise jaoks, vajalik ka EKP regulaarsete ja ühekordsete analüüside puhul, et toetada EKP rahandus- ja finantsanalüüsi ning EKPSi kaasabi finantssüsteemi stabiilsuses. Statistiline teave võimaldab institutsioonisektorite väärtpaberiosaluste teavet kombineerida teabega terve maailma üksikemitentide kohta, mis on oluline töövahend finantstasakaalu kadumise tekkimise ja arengu jälgimisel.
(6)
Samuti on vajalik, et EKP saab anda analüütilist ja statistilist tuge Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule kooskõlas nõukogu 17. novembri 2012. aasta määrusega (EÜ) nr 1096/2010, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega (8).
(7)
Seetõttu peab EKP nõukogu kindlaks tegema aruandekohustuslikud pangandusgrupid andmete kogumiseks käesoleva määruse alusel, võttes arvesse iga kontserni konsolideeritud bilansi mahtu võrrelduna kõikide Euroopa Liidu pangandusgruppide konsolideeritud bilansimahuga, kontserni tegevuse olulisust konkreetses pangandustegevuse segmendis ja kontserni osatähtsust euroala ja/või konkreetse liikmesriigi finantssüsteemi stabiilsuses ja toimimises.
(8)
Kohaldada tuleb konfidentsiaalse statistilise teabe kaitsele ja kasutamisele nõukogu määruse (EÜ) nr 2533/98 artiklis 8 sätestatud standardeid.
(9)
Käesolevas määruses sätestatud aruandlusnõuded ning nendest tehtavad erandid ei mõjuta teiste EKP õigusaktide ja instrumentidega sätestatud aruandlusnõudeid, mis võivad osaliselt hõlmata väärtpaberiosaluste statistilise teabe väärtpaberi kaupa aruandlust.
(10)
On vaja kehtestada tõhus kord tehniliste muudatuste tegemiseks käesoleva määruse lisadesse, tingimusel et need ei muuda aluspõhimõtteid ega mõjuta liikmesriikide andmeesitajate aruandluskoormust. See kord peab sätestama, et arvesse võetakse EKPSi statistikakomitee seisukohti,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1. „andmete kogumine väärtpaberite kaupa”- üksikute väärtpaberite kaupa andmete kogumine.
2. „positsioon”- punktis 15 osutatud liiki väärtpaberite seis, milles on tegelikul andmeesitajal osalus või mis on tema halduses vaatlusperioodi lõpul ning mida on täpsemalt määratletud II lisa 4. osas;
3. „emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus”, „emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja”, „tütarettevõtja” ja „filiaal”- mõisteid kasutatakse direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 tähenduses;
4. „pangandusgrupp”- a) emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus koos kõikide tütarettevõtjate ja filiaalidega, v.a kindlustusandjad (kindlustusseltsid), kes on saanud ametliku tegevusloa kooskõlas direktiivi 73/239/EMÜ (9) artikliga 6 või direktiivi 2002/83/EÜ (10) artikliga 4; või b) emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja koos kõikide tütarettevõtjate ja filiaalidega, v.a kindlustusandjad, kes on saanud ametliku tegevusloa kooskõlas direktiivi 73/239/EMÜ artikliga 6 või direktiivi 2002/83/EÜ artikliga 4, tingimusel et mõlemal juhul on emaettevõtja pangandusgrupi peaettevõtja. Ilma tütarettevõtjata üksus on omaette grupp, v. a juhul kui üksus on ise tütarettevõtja;
5. „resident”- mõistet kasutatakse määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 1 punkti 4 tähenduses;
6. „rahaloomeasutus”, „krediidiasutus”, „rahaturufond”- mõisteid kasutatakse määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) artikli 1 tähenduses. Rahaloomeasutuste sektor hõlmab krediidiasutused ja rahaturufondid;
7. „investeerimisfond”- mõistet kasutatakse määruse (EÜ) nr 958/2007 (EKP/2007/8) artikli 1 tähenduses;
8. „väärtpaberistamistehingutesse kaasatud finantsvahendusettevõte (FVC)”- mõistet kasutatakse määruse (EÜ) nr 24/2009 (EKP/2008/30) artikli 1 tähenduses;
9. „kontopidaja”- finantsinstitutsioonide sektorisse (S.12 (11) kuuluv üksus, kes hoiab ja haldab finantsinstrumente klientide kontodel, sh haldamine ja direktiivi 2004/39/EÜ I lisa B jao punktis 1 osutatud kõrvalteenused, näiteks sularaha/tagatise haldus;
10. „pangandusgrupi peaettevõtja”- pangandusgrupi emaettevõtja, tingimusel et see on ELi emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus või ELi emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja vastavalt määratlusele direktiivi 2006/48/EÜ artiklis 4 ja liidu liikmesriikide rakendusaktides, võttes arvesse et „EL” asendatakse „euroalaga” ja „liikmesriik”„euroala liikmesriigiga”;
11. „aruandva pangandusgrupi peaettevõtja”- pangandusgrupi peaettevõtja, keda EKP nõukogu käsitleb andmeid esitava grupina artikli 4 lõike 2 kohaselt;
12. „investor”- finantsinstrumente omav üksus või isik;
13. „hallatavad väärtpaberid”- kontopidajate poolt investorite nimel hoitavad ja hallatavad väärtpaberid;
14. „asjaomane RKP”- RKP liikmesriigis, kus andmeesitaja on resident;
15. „väärtpaberid”- järgmised väärtpaberite liigid:
16. „väärtpaberiosalus”- punktis 15 osutatud liiki väärtpaberite majandussisuga omamine;
17. „ISIN kood”- väärtpaberitele omistatud rahvusvaheline väärtpaberite identifitseerimisnumber, mis koosneb 12 tähtnumbrilisest märgist ja on väärtpaberite emissiooni unikaalne tuvastus (määratlus ISO 6166).
Artikkel 2
Tegelik andmeid esitav üldkogum
1. Tegelikku andmeid esitavasse üldkogumisse kuuluvad residendiks olevad rahaloomeasutused, investeerimisfondid, FVCd, kontopidajad ja pangandusgrupi peaettevõtjad, keda EKP nõukogu käsitleb andmeid esitavate gruppidena kooskõlas lõikega 4 ja kellele on nende aruandluskohustusest teatatud kooskõlas lõikega 5 (edaspidi ühiselt „tegelikud andmeesitajad” ja üksikult „tegelik andmeesitaja”).
2. Juhul kui rahaturufond, investeerimisfond või FVC ei ole oma riigi seaduste kohaselt juriidiline isik, on käesolevast määrusest tulenev aruandluskohustus nende seaduslikel esindajatel või, nende puudumisel, isikutel, kes kohaldatavate riigi seaduste kohaselt vastutavad nende tegevuse eest.
3. Tegelikud andmeesitajad peavad esitama täisaruandluse, kui neile pole antud artiklis 4 sätestatud erandit.
4. EKP nõukogu võib otsustada, et pangandusgrupp on andmeid esitav grupp, kui pangandusgrupi konsolideeritud bilansi varad on vastavalt direktiivi 2006/48/EÜ V jaotise 4. peatüki 1. jaole:
a)
suuremad kui 0,5% liidu pangandusgruppide konsolideeritud bilansivara kogumahust (edaspidi „0,5% piirmäär”) kooskõlas EKP-le kättesaadavate viimaste andmetega, s.t:
i)
andmed lõikes 5 osutatud teatele eelneva kalendriaasta detsembri lõpu seisuga; või
ii)
kui alapunktis 1 osutatud andmed ei ole kättesaadavad, andmed eelneva aasta detsembri lõpu seisuga; või
b)
alla 0,5% piirmäära või sellega võrdsed, kui pangandusgrupp täidab teatavaid kvantitatiivseid või kvalitatiivseid kriteeriume, millest nähtub tema tähtsus euroala finantssüsteemi stabiilsusele ja toimimisele (näiteks seoses euroala finantseerimisasutuste vastastikuse seotusega, asendamatusega, äriühingu struktuuri keerukusega) ja/või konkreetsele euroala liikmesriigile (näiteks seoses pangandusgrupi suhtelise tähtsusega pangandusteenuste turu teatatavas segmendis ühes või enamas liikmesriigis).
5. Asjaomane RKP edastab aruandvatele pangandusgrupi peaettevõtjatele teate EKP nõukogu otsuse kohta ja nende käesolevast määrusest tulenevate kohustuste kohta kooskõlas lõikega 4.
6. Ilma et see piiraks artiklit 10, alustavad aruandvate pangandusgruppide peaettevõtjad, keda teavitati kooskõlas lõikega 5 pärast aruandluse alustamist käesoleva määruse kohaselt, andmete edastamist hiljemalt 6 kuud pärast teate saamist.
7. Aruandva pangandusgrupi peaettevõtja, keda teavitati kooskõlas lõikega 5, teatab asjaomasele RKP-le muutustest oma ärinimes või õiguslikus vormis, ühinemistest või ümberkujundamistest ja mis tahes muust sündmusest või asjaolust, mis mõjutab tema aruandluskohustusi, 14 päeva jooksul alates selle sündmuse toimumisest või asjaolu ilmnemisest.
8. Aruandvad pangandusgrupi peaettevõtjad, keda teavitati kooskõlas lõikega 5, jäävad seotuks käesolevas määruses sätestatud kohustustega, kuni asjaomane RKP teatab vastupidist.
Artikkel 3
Statistikaaruandluse nõuded
1. Rahaloomeasutused, investeerimisfondid ja kontopidajad esitavad asjaomasele RKP-le väärtpaberite kaupa andmed kvartali või kuu lõpu seisuga ning finantsvood vaatluskuu või -kvartali kohta kooskõlas lõikega 5 või statistilise teabe, mis on vajalik nende voogude tuletamiseks, oma ISIN koodidega väärtpaberiosaluste kohta kooskõlas I lisa 2. osaga. Neid andmeid esitatakse kord kvartalis või kord kuus kooskõlas asjaomase RKP poolt määratletud aruandlusjuhistega.
2. Kontopidaja teavitab asjaomast RKPd tegutsemisest kontopidajana ühe nädala jooksul pärast haldustegevuse alustamise kuupäeva, olenemata sellest, kas tema suhtes hakatakse kohaldama regulaarset aruandluskohustust käesoleva määruse alusel, v.a juhul, kui kontopidaja on sellest teavitanud teisi pädevaid asutusi.
Kontopidajad esitavad asjaomasele RKP-le kord kuus või kvartalis andmed väärtpaberite kaupa kvartali või kuu lõpu seisuga kooskõlas asjaomase RKP poolt määratletud aruandlusjuhistega ning vaatluskuu või -kvartali finantsvood kooskõlas lõikega 5 järgmiste ISIN koodiga väärtpaberite osas:
a)
väärtpaberid, mida nad haldavad residentidest investorite nimel, kes ei esita andmeid oma väärtpaberiosaluste kohta lõike 1 alusel, kooskõlas I lisa 3. osaga;
b)
väärtpaberid, mida nad haldavad finantssektoriväliste investorite nimel, kes on euroala liikmesriikide residendid, kooskõlas I lisa 4. osaga;
c)
euroala üksuste poolt emiteeritud väärtpaberid, mida nad haldavad investorite nimel, kes on euroalavälise liikmesriigi residendid, ja väljaspool liitu residendiks olevate investorite nimel, kooskõlas I lisa 5. osaga.
3. Aruandvate pangandusgruppide peaettevõtjad esitavad asjaomasele RKP-le kord kvartalis väärtpaberite kaupa andmed kvartali lõpu positsioonide kohta nende grupi väärtpaberiosaluste kohta ISIN koodidega, sh mitteresidentidest üksused. Need andmed esitatakse grupi brutoportfellina ilma sama grupi üksuste poolt emiteeritud väärtpaberite osalusi tasaarvestamata.
Kooskõlas asjaomase RKP juhistega esitavad aruandvate pangandusgruppide peaettevõtjad andmed väärtpaberiosaluste kohta, kasutades ühte kolmest I lisa 6. osas sätestatud meetodist.
4. Käesolevast määrustest tulenevad aruandlusnõuded, sh nendest tehtavad erandid, ei mõjuta aruandlusnõudeid, mis on sätestatud a) määruses (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32); b) määruses (EÜ) nr 958/2007 (EKP/2007/8); ja c) määruses (EÜ) nr 24/2009 (EKP/2008/30).
5. Tegelikud andmeesitajad peavad kooskõlas asjaomase RKPga esitama kas a) väärtpaberite kaupa andmed kuu- või kvartali finantsvoogude kohta ja asjaomase RKP nõudmisel muud muutused mahtudes; või b) statistilise teabe, mis on vajalik finantsvoogude tuletamiseks, kasutades ühte I lisa 1. osas sätestatud meetoditest. Täiendavad nõuded ja juhised voogude koostamiseks on sätestatud II lisa 3. osas.
6. Tegelikud andmeesitajad peavad asjaomase RKP nõudmisel esitama kord kvartalis või kuus andmed kvartali või kuu lõpu positsioonide kohta kooskõlas lõikega 5, statistilise teabe vaatluskvartali või -kuu kohta väärtpaberiosaluste kohta ilma ISIN koodideta kooskõlas I lisa 7. osaga. Käesolevat lõiget ei kohaldata tegelikele andmeesitajatele, kellele on antud erand artikli 4 alusel.
7. Väärtpaberite kaupa kvartalilõpu ja kuulõpu positsioone ja artikli 5 kohaselt statistilist teavet vaatluskvartali või -kuu jooksul esitatakse kooskõlas II lisa 1, 2. ja 4. osaga ja artiklis 5 sätestatud raamatupidamisreeglitega.
Artikkel 4
Erandid
1. Iga asjaomane RKP võib oma äranägemisel anda tegelikele andmeesitajatele järgmisi erandeid.
a)
euroala liikmesriigis, kus kõikide residentidest investorite poolt hoitavate ISIN koodiga väärtpaberite osalused kokku on turuväärtusega, mis on väiksem kui 40 miljardit eurot või sellega võrdne:
i)
RKPd võivad anda rahaloomeasutustele, investeerimisfondidele, FVCdele ja kontopidajatele erandeid artikli 3 lõikes 1sätestatud aruandlusnõuetest, kui erandi saanud rahaloomeasutuste, investeerimisfondide, FVCde ja kontopidajate positsioonid kokku kogu riigi rahaloomeasutuste, investeerimisfondide, FVCde ja kontopidajate positsioonidest ei ületa 40%. FVCdel, kes ei esita väärtpaberite kaupa andmeid kooskõlas määrusega (EÜ) nr 24/2009 (EKP/2008/30), on õigus kooskõlas asjaomaselt RKP-lt saadud juhistega seda piirmäära ületada kahe esimese aasta jooksul pärast aruandluse algust käesoleva määruse alusel;
ii)
RKPd võivad anda kontopidajatele erandi artikli 3 lõike 2 punktis a sätestatud aruandlusnõuetest, kui kõikide erandi saanud kontopidajate osakaal riigi väärtpaberihalduses ei ületa 40%;
b)
euroala liikmesriigis, kus kõikide residentidest investorite poolt hoitavate ISIN koodiga väärtpaberite osalused kokku on turuväärtusega, mis on üle 40 miljardi euro:
i)
RKPd võivad anda rahaloomeasutustele, investeerimisfondidele, FVCdele ja kontopidajatele erandeid artikli 3 lõikes 1 sätestatud aruandlusnõuetest, kui erandi saanud rahaloomeasutuste, investeerimisfondide, FVCde ja kontopidajate positsioonid kokku kogu riigi rahaloomeasutuste, investeerimisfondide, FVCde ja kontopidajate positsioonidest ei ületa 5%;
ii)
RKPd võivad anda kontopidajatele erandi artikli 3 lõike 2 punktis a sätestatud aruandlusnõuetest, kui kõikide erandi saanud kontopidajate osakaal riigi väärtpaberihalduses ei ületa 5%;
c)
RKPd peavad konsulteerima EKPga teabe osas, mida kasutatakse väärtpaberiosaluse kogumahu turuväärtuse tuvastamiseks, mis on vajalik käesoleva lõike alusel erandite andmiseks.
2. RKPd võivad teha artikli 3 lõikes 1 sätestatud aruandlusnõuetest erandeid vastavalt järgmisele:
a)
RKPd võivad krediidiasutusi osaliselt või täielikult aruandlusnõuetest vabastada, kui nende krediidiasutuste väärtpaberiosalus asjaomases euroala liikmesriigis kokku ei ületa 5% positsioonides;
b)
seda piirmäära võib tõsta 15%ni esimeseks kaheks aastaks pärast aruandluse alustamist käesoleva määruse alusel;
c)
punktides a ja b osutatud piirmäärasid arvutatakse asjaomase liikmesriigiväärtpaberiosaluste kogumahu põhjal pärast lõikes 1 osutatud erandite kohaldamist.
3. RKPd võivad anda rahaturufondidele erandeid artikli 3 lõikes 1 sätestatud aruandlusnõuetest, kui nende ISIN koodiga väärtpaberite koguosalus on vähem kui 2% kõikide euroala rahaturufondide väärtpaberiosalustest. See 2% künnis arvutatakse kõikide asjaomase liikmesriigi rahaturufondide väärtpaberiosaluste põhjal, võttes arvesse lõike 1 alusel antud erandeid.
4. RKPd võivad anda FVCdele erandeid artikli 3 lõikes 1 sätestatud aruandlusnõuetest, kui nende ISIN koodiga väärtpaberite koguosalus on vähem kui 2% kõikide euroala FVCde väärtpaberiosalustest. See 2% künnis arvutatakse kõikide asjaomase liikmesriigi FVCde väärtpaberiosaluste põhjal, võttes arvesse lõike 1 alusel antud erandeid.
5. RKPd võivad kontopidajatele anda järgmisi erandeid:
a)
RKPd võivad vabastada kontopidajad artikli 3 lõike 2 punktis a sätestatud aruandlusnõuetest osaliselt või täielikult, kui artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud andmeid saab tuletada muudest statistilistest või järelevalvega seotud andmeallikatest kooskõlas III lisas määratletud statistika miinimumstandarditega. Täiendavalt kohaldatakse järgmist:
i)
liikmesriikides, mille puhul kohaldatakse lõike 1 punktis a sätestatud erandeid ja kus artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud andmeid esitavad vahetult investorid, peavad need andmed katma artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud väärtpaberite kogusest vähemalt 60% väärtpaberite kaupa arvestuses;
ii)
liikmesriikides, mille puhul kohaldatakse lõike 1 punktis b sätestatud erandeid ja kus artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud andmeid esitavad vahetult investorid, peavad need andmed katma artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud väärtpaberite kogusest vähemalt 75% väärtpaberite kaupa arvestuses.
b)
RKPd võivad vabastada kontopidajad artikli 3 lõike 2 punktides b ja c sätestatud aruandlusnõuetest osaliselt või täielikult, kui mitteresidentidest investorite nimel hoitavate väärtpaberite koguväärtus jääb alla 10 miljardi euro.
6. RKPd võivad anda aruandvatele pangandusgrupi peaettevõtjatele artikli 3 lõikes 3 sätestatud aruandlusnõuetest erandeid vastavalt järgmisele:
a)
RKPd võivad lubada aruandvatel pangandusgrupi peaettevõtjatel esitada väärtpaberite kaupa statistilist teavet, mis hõlmab 95% nende grupi ISIN koodiga väärtpaberite osaluste väärtusest kooskõlas käesoleva määruse nõuetega, kui grupi ülejäänud 5% väärtpaberite osalus ei ole emiteeritud ühe emitendi poolt;
b)
RKPd võivad nõuda aruandvatelt pangandusgrupi peaettevõtjatelt täiendavat teavet punkti a alusel aruandlusest vabastatud väärtpaberite liigi kohta.
7. RKPd võivad teha erandeid käesoleva määruse aruandlusnõuetest, kui tegelikud andmeesitajad esitavad samu andmeid määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32), määruse (EÜ) nr 958/2007 (EKP/2007/8), või määruse (EÜ) nr 24/2009 (EKP/2008/30) alusel või RKPd saavad samu andmeid tuletada kooskõlas III lisas määratletud miinimumstandarditega.
8. Lõigetes 1, 2, 3 või 4 osutatud erandi saanud tegelike andmeesitajate osas jätkavad RKPd aastaandmete kogumist väärtpaberiosaluste või hallatavate väärtpaberite kohta kooskõlas artikli 3 lõikes 1 sätestatud nõuetega kas agregeeritult või väärtpaberite kaupa.
9. RKPd kontrollivad lõigetes 1 kuni 7 sätestatud tingimuste täitmist, kui on kohaldatavad, mis on asjakohased iga kalendriaasta alguses antavate, uuendatavate või lõpetatavate erandite osas.
10. Asjaomane RKP võib lõpetada mis tahes erandi, mis on antud kontopidajatele lõike 5 punkti a alusel, kui muud statistilised või järelevalvega seotud andmeallikad kooskõlas III lisas määratletud statistika miinimumstandarditega ei ole olnud õigeaegselt kättesaadavad kolme järjestikuse aruandlusperioodi jooksul, olenemata sellest, kas see on toimunud kontopidaja süül. Kontopidajad alustavad artiklis 3 sätestatud andmete aruandlusega hiljemalt kolm kuud pärast kuupäeva, mil asjaomane RKP on neile teatanud erandi tühistamisest.
11. RKPd võivad kohaldada tegelike andmeesitajate suhtes, kellele on antud erand käesoleva artikli kohaselt, ühekordseid aruandlusnõudeid vastavalt nende poolt vajalikuks peetud üksikasjadele. Tegelikud andmeesitajad peavad ühekordselt nõutava teabe esitama 15 tööpäeva jooksul pärast taotluse esitamist asjaomase RKP poolt.
12. Tegelikud andmeesitajad võivad neile RKP poolt antud erandeid mitte kasutada ja täita aruandlusnõudeid. Tegelik andmeesitaja, kes ei kasuta asjaomase RKP poolt antud erandeid, peab nende hilisemal kasutamisel saama eelnevalt RKP loa.
Artikkel 5
Raamatupidamiseeskirjad
1. Kui käesolev määrus ei sätesta teisiti, on käesolevale määrusele vastava aruandluse jaoks tegelike andmeesitajate poolt järgitavad raamatupidamisreeglid need, millega rakendatakse riigis nõukogu 8. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/635/EMÜ pankade ja muude finantsasutuste raamatupidamise ja konsolideeritud aastaaruannete kohta (12), ja kõik muud kohaldatavad rahvusvahelised standardid.
2. Ilma et see mõjutaks riigisisest raamatupidamistava, tuleb väärtpaberiosaluste aruandlus esitada nimiväärtuses või väärtpaberi koguste põhjal. Esitada võib ka turuväärtused kooskõlas II lisa 4. osaga.
3. Ilma et see mõjutaks riigisisest raamatupidamistava ja tasaarvestuskorda, tuleb statistika eesmärgil esitada väärtpaberiosaluste brutoaruandlus.
4. Väärtpaberiosalused, mis on antud laenuks väärtpaberite laenutehingute alusel või müüdud tagasiostu lepingu alusel, tuleb kajastada endiselt algse omaniku osalusena (ja mitte ajutise omandaja osalusena), kui pöördtehinguks on kindel kohustus (mitte ainult võimalus). Juhul kui ajutine omandaja müüb saadud väärtpaberid, tuleb müük kajastada otsese väärtpaberitehinguna ja kajastada ajutise omandaja bilansis väärtpaberiportfelli negatiivse positsioonina.
Artikkel 6
Tähtajalisus
1. RKPd otsustavad kas neil on vaja saada tegelikelt andmeesitajatelt andmeid lõikes 2 sätestatud kvaliteedikontrolli tegemiseks ja tähtaegade täitmiseks.
2. RKPd edastavad EKP-le tegelike andmeesitajate:
a)
kvartaliandmed väärtpaberite kaupa kooskõlas artikli 3 lõigetega 1, 2 ja 5 andmetega hõlmatud kvartali lõpule järgneva 70nda kalendripäeva tööpäeva lõpuks; või
b)
kuuandmed väärtpaberite kaupa kooskõlas artikli 3 lõikega 5 ja I lisa 1. osaga kooskõlas ühega järgmistest võimalustest:
i)
kord kvartalis vaatluskvartali kolme kuu kohta andmetega hõlmatud kvartali lõpule järgneva 63nda kalendripäeva tööpäeva lõpuks; või
ii)
kord kuus vaatluskvartali iga kuu kohta andmetega hõlmatud kuu lõpule järgneva 63nda kalendripäeva tööpäeva lõpuks; ja
c)
kord kvartalis positsioonide kohta väärtpaberite kaupa kooskõlas artikli 3 lõikega 3 tööpäeva lõpuks järgmistel tähtpäevadel:
i)
2013 kuni 2015: 70. kalendripäeval pärast andmetega hõlmatud kvartali lõppu; ja
ii)
alates 2016: 55. kalendripäeval pärast andmetega hõlmatud kvartali lõppu.
3. Kui lõikes 2 osutatud tähtpäev langeb TARGET2 puhkepäevale, pikendatakse tähtaega järgmise TARGET2 tööpäevani, millest on teatatud EKP veebilehel.
Artikkel 7
Miinimumnõuded ja riigisisene aruandluskord
1. Tegelikud andmeesitajad peavad järgima nende suhtes kehtivaid aruandlusnõudeid kooskõlas III lisas sätestatud miinimumstandarditega.
2. RKPd määratlevad ja rakendavad riigi erisusi arvestades aruandluskorra, mida tegelikud andmeesitajad peavad järgima. RKPd otsustavad, kas kontopidajad peavad esitama väärtpaberite kaupa andmed investorite kaupa. RKPd tagavad, et see aruandluskord annab nõutava statistilise teabe ja võimaldab kontrollida III lisas sätestatud andmete edastamise, täpsuse ja parandusi käsitlevate miinimumnõuete järgimist.
Artikkel 8
Statistilise teabe kontrollimine ja kohustuslik kogumine
RKPdel on õigus kontrollida teavet kooskõlas asjaomase RKP poolt määratletud vajalike üksikasjadega või koguda teavet, mida tegelikud andmeesitajad peavad käesoleva määruse kohaselt esitama, ilma et see mõjutaks EKP sama õigust seda ise teha. Eelkõige kasutavad RKPd neid õigusi siis, kui tegelikud andmeesitajad ei täida III lisas sätestatud miinimumstandardeid.
Artikkel 9
Muudatuste tegemise lihtsustatud kord
Võttes arvesse EKPSi statistikakomitee seisukohti, on EKP juhatusel õigus teha käesoleva määruse lisades tehnilisi muudatusi, kui see ei muuda aluspõhimõtteid ega tegelike andmeesitajate aruandluskoormust. EKP juhatus teatab EKP nõukogule mis tahes sellisest muudatusest põhjendamatu viivituseta.
Artikkel 10
Esmakordne andmete esitamine
Andmete esimene esitamine käesoleva määruse alusel toimub andmete osas detsembri 2013 vaatlusperioodi kohta. Esimese aruandlusega peavad RKPd EKP-le esitama ainult andmed positsioonide kohta.
Artikkel 11
Lõppsäte
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Frankfurt Maini ääres, 17. oktoober 2012