PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2014
o opatřeních proti zavlékání viru slintavky a kulhavky z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska do Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 6868)
(Text s významem pro EHP)
(2014/689/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS stanoví zásady veterinárních kontrol zvířat dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(2)
Směrnice 97/78/ES stanoví zásady veterinárních kontrol produktů dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(3)
Slintavka a kulhavka je endemická v Libyi a byla potvrzena v Tunisku od 25. dubna 2014 a v Alžírsku od 23. července 2014.
(4)
Slintavka a kulhavka je jednou z nejnakažlivějších chorob skotu, ovcí, koz a prasat. Virus způsobující nákazu se může rychle šířit, zejména prostřednictvím produktů získaných z nakažených zvířat a kontaminovaných předmětů, včetně dopravních prostředků, jako jsou vozidla pro přepravu hospodářských zvířat. Virus může také přetrvávat v kontaminovaném prostředí mimo hostitelské zvíře po několik týdnů v závislosti na teplotě.
(5)
Přítomnost slintavky a kulhavky v Alžírsku, Libyi a Tunisku může představovat závažné nebezpečí pro hospodářská zvířata v Unii.
(6)
Ačkoli v Maroku nebyla slintavka a kulhavka potvrzena, je tato třetí země možnou tranzitní zemí pro vozidla pro přepravu hospodářských zvířat vracející se z Alžírska, Libye a Tuniska do Unie.
(7)
Drastické zhoršení situace v případě slintavky a kulhavky v Libyi a její rozšíření do Tuniska a Alžírska a v rámci těchto zemí vyžadují přijetí určitých ochranných opatření na úrovni Unie, která zohlední přežití viru slintavky a kulhavky v životním prostředí a potenciální trasy přenosu tohoto viru.
(8)
Vozidla a plavidla používaná pro přepravu živých zvířat do Alžírska, Libye a Tuniska mohou být v těchto infikovaných zemích kontaminována virem slintavky a kulhavky, a proto při svém návratu představují nebezpečí zavlečení nákazy do Unie.
(9)
Nejvhodnějším způsobem, jak snížit nebezpečí rychlého přenosu viru na dlouhé vzdálenosti, je vhodné očištění a dezinfekce vozidel a plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
(10)
Je proto vhodné zajistit, aby všechna vozidla a plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, která přepravovala živá zvířata do míst určení v Alžírsku, Libyi a Tunisku, byla náležitě očištěna a vydezinfikována a aby toto očištění a dezinfekce byly řádně doloženy v prohlášení, které předkládá provozovatel nebo řidič příslušnému orgánu v místě vstupu.
(11)
Provozovatel nebo řidič by měl zajistit uchování osvědčení o provedení očištění a dezinfekce pro každé vozidlo a plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat po dobu nejméně tří let.
(12)
Členské státy by měly mít možnost vozidla, která přepravují krmiva z infikovaných zemí nebo přepravovala krmiva do těchto zemí a u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
(13)
Kromě toho, ačkoliv dovoz živých zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce nebyl povolen z žádné země v Africe, dovoz některých kategorií koňovitých je povolen z Alžírska, Libye a Tuniska v souladu s ustanoveními směrnice Rady 2009/156/ES (3) a koňovití z uvedených třetích zemí mohou být přepravováni přes Unii do jiné třetí země v souladu s rozhodnutím Komise 2010/57/EU (4). Členské státy by proto měly mít možnost na místě podrobit vozidla pro hospodářská zvířata přepravující koňovité z těchto třetích zemí dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné ke zmírnění nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se „vozidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ nebo „plavidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ rozumí každé vozidlo nebo plavidlo, které je nebo bylo používáno pro přepravu živých suchozemských zvířat.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo řidič vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat při příjezdu z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska poskytl příslušnému orgánu daného členského státu v místě vstupu na území Unie údaje prokazující, že prostor pro přepravu nebo nakládku, v patřičných případech vnějšek vozidla, nakládací rampa, vybavení, které přišlo do kontaktu se zvířaty, kola, kabina řidiče a ochranný oděv/boty použité při vykládce byly po poslední vykládce zvířat očištěny a vydezinfikovány.
2. Údaje zmíněné v odstavci 1 musí být uvedeny v prohlášení vyplněném podle vzoru uvedeného v příloze I nebo v jakémkoli jiném odpovídajícím formátu, který zahrnuje přinejmenším údaje stanovené v uvedeném vzoru.
3. Originál prohlášení podle odstavce 2 příslušný orgán uchová po dobu tří let.
Článek 3
1. Příslušný orgán členského státu v místě vstupu do Unie provede zrakovou kontrolu za účelem zjištění, zda vozidla pro přepravu hospodářských zvířat z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska byla uspokojivým způsobem očištěna a vydezinfikována.
2. Orgán příslušný pro vydávání veterinárního osvědčení pro dovoz živých zvířat, která mají být naložena, do Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska provede zrakovou kontrolu plavidel pro přepravu hospodářských zvířat s cílem zjistit, zda byla před nakládkou zvířat uspokojivým způsobem vyčištěna a vydezinfikována.
3. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce proběhly uspokojivým způsobem, nebo v případě, že příslušné orgány kromě opatření uvedených v odstavci 1 nařídily, zajistily a provedly dodatečnou dezinfekci vozidel nebo plavidel pro přepravu hospodářských zvířat použitých pro přepravu zvířat, která byla předtím očištěna, stvrdí příslušný orgán tuto skutečnost vydáním osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze II.
4. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat nebyly provedeny uspokojivým způsobem, přijme příslušný orgán jedno z těchto opatření:
a)
nařídí provedení náležitého očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat na místě, které určí, co nejblíže místu vstupu na území dotčeného členského státu, a vydá osvědčení zmíněné v odstavci 3;
b)
pokud v blízkosti místa vstupu není žádné vhodné zařízení pro čištění a dezinfekci nebo hrozí-li nebezpečí, že zbytkové živočišné produkty mohou uniknout z neočištěného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat:
i)
odepře vstup dotyčného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat do Unie nebo
ii)
na místě provede předběžnou dezinfekci vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, které nebylo dostatečně očištěno a vydezinfikováno, do doby provedení opatření podle písmene a).
5. Originál osvědčení podle odstavce 3 uchová provozovatel nebo řidič příslušného vozidla pro přepravu hospodářských zvířat po dobu tří let. Kopii tohoto osvědčení uchová příslušný orgán po dobu tří let.
Článek 4
Příslušný orgán členského státu, kde se nachází místo vstupu do Unie, může každé vozidlo, které přepravovalo krmiva, přijíždějící z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska, u něhož nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 5
Příslušný orgán členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu, může vozidla přepravující koňovité z Alžírska, Libye a Tuniska, kteří mají být dovezeni do Unie v souladu s ustanoveními směrnice 2009/156/ES a v případě tranzitu v souladu s rozhodnutím 2010/57/EU, u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije do dne 1. října 2015.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. září 2014.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
29. september 2014,
milles käsitletakse suu- ja sõrataudi Alžeeriast, Liibüast, Marokost ja Tuneesiast liitu sissetoomise vältimiseks võetavaid meetmeid
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 6868 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2014/689/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/496/EMÜ, millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ning muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 7,
võttes arvesse nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/78/EÜ, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted, (2) eriti selle artikli 22 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivis 91/496/EMÜ on sätestatud kolmandatest riikidest liitu saabuvate loomade veterinaarkontrolli põhimõtted. Selles on sätestatud meetmed, mida komisjon saab võtta, kui kolmanda riigi territooriumil ilmneb või levib haigus, mis võib kujutada endast tõsist ohtu loomade või inimeste tervisele.
(2)
Direktiivis 97/78/EÜ on sätestatud kolmandatest riikidest liitu toodavate loomade veterinaarkontrolli põhimõtted. Selles on sätestatud meetmed, mida komisjon saab võtta, kui kolmanda riigi territooriumil ilmneb või levib haigus, mis võib kujutada endast tõsist ohtu loomade või inimeste tervisele.
(3)
Liibüas on suu- ja sõrataud endeemiline ning on kinnitatud, et kõnealust haigust esineb Tuneesias alates 25. aprillist 2014 ja Alžeerias alates 23. juulist 2014.
(4)
Suu- ja sõrataud on veiste, lammaste, kitsede ja sigade üks kõige nakkavamatest taudidest. Seda haigust põhjustav viirus võib väga kiiresti levida eelkõige haigestunud loomadest valmistatud toodete ja saastunud elutute objektide, sealhulgas näiteks loomaveokite kaudu. Viirus jääb saastunud keskkonnas väljaspool peremeeslooma püsima mitmeks nädalaks sõltuvalt temperatuurist.
(5)
Suu- ja sõrataudi esinemine Alžeerias, Liibüas ja Tuneesias võib kujutada endast tõsist riski liidu elusloomadele.
(6)
Kuigi suu- ja sõrataudi esinemist Marokos ei ole kinnitatud, on see kolmas riik Alžeeriast, Liibüast ja Tuneesiast liitu naasvate loomaveokite jaoks võimalik transiidiriik.
(7)
Kuna suu- ja sõrataudiga seotud olukord on Liibüas järsult halvenenud ning see taud on levinud Tuneesiasse ja Alžeeriasse, kus selle levimus suureneb, on liidu tasandil vaja kehtestada kaitsemeetmed, võttes arvesse suu- ja sõrataudi põhjustava viiruse püsimajäämist keskkonnas ja selle võimalikke levikuteid.
(8)
Loomaveokid ja loomaveolaevad, mida kasutatakse elusloomade vedamiseks Alžeeriasse, Liibüasse või Tuneesiasse, kus nakkus levib, võivad seal saastuda suu- ja sõrataudi põhjustava viirusega ja seetõttu põhjustada liitu naastes viiruse liitu sissetoomise.
(9)
Loomaveokite ja loomaveolaevade nõuetekohane puhastamine ja desinfitseerimine on kõige sobivam viis, millega takistada viiruse kiiret edasikandumist pikkade vahemaade taha.
(10)
Seepärast on asjakohane tagada, et kõiki loomaveokeid ja loomaveolaevu, millega veetakse elusloomi Alžeeriasse, Liibüasse või Tuneesiasse, puhastatakse ja desinfitseeritakse nõuetekohaselt ja et see märgitakse deklaratsiooni, mille käitaja või juht esitab sisenemiskohas pädevale asutusele.
(11)
Käitaja või juht peaks tagama, et iga loomaveoki ja loomaveolaeva puhastamise ja desinfitseerimise kohta säilitatakse sertifikaati vähemalt kolm aastat.
(12)
Liikmesriikidel peaks olema võimalus nõuda, et kohapeal desinfitseeritaks iga sellist veokit, mis transpordib sööta riikidest, kus nakkus levib, või on sööta sinna transportinud ning mille puhul ei saa välistada märkimisväärset liidu territooriumile suu- ja sõrataudi toomise riski, sh selle veoki rehve või mis tahes muid selliseid osi, mille desinfitseerimist peetakse riski vähendamiseks vajalikuks.
(13)
Arvesse tuleks võtta ka seda, et kuigi suu- ja sõrataudi suhtes vastuvõtlikesse liikidesse kuuluvaid elusloomi ei ole lubatud liitu tuua ühestki Aafrika riigist, on lubatud Alžeeriast, Liibüast ja Tuneesiast importida teatavatesse kategooriatesse kuuluvaid hobuslasi kooskõlas nõukogu direktiiviga 2009/156/EÜ (3) ja kõnealustest riikidest pärit hobuslasi on lubatud vedada liidu kaudu muusse kolmandasse riiki kooskõlas komisjoni otsusega 2010/57/EL (4). Liikmesriikidel peaks seepärast olema võimalus nõuda kõnealustest kolmandatest riikidest pärit hobuslasi transportivate loomaveokite rehvide või veoki mis tahes muude selliste osade kohapealset desinfitseerimist, mille desinfitseerimist peetakse suu- ja sõrataudi liitu sissetoomise riski vähendamiseks vajalikuks.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesolevas otsuses tähendab „loomaveok” ja „loomaveolaev” iga veokit või laeva, mida kasutatakse või on kasutatud elusate maismaaloomade veoks.
Artikkel 2
1. Liikmesriigid tagavad, et loomaveoki või loomaveolaeva käitaja või juht esitab Alžeeriast, Marokost, Liibüast või Tuneesiast liidu territooriumile sisenemise kohas liikmesriigi pädevale asutusele teabe, mis tõendab, et veoruumi, laadimisruumi, olemasolu korral veoki kere, laadimisrampi, loomadega kokku puutunud seadmeid, rehve ja juhikabiini ning mahalaadimisel kasutatud kaitseriietust/-jalatseid on pärast viimast loomade mahalaadimist puhastatud ja desinfitseeritud.
2. Lõikes 1 osutatud teave tuleb esitada I lisas esitatud deklaratsiooni näidist järgides või muus samaväärses vormis, kus on esitatud vähemalt näidises sätestatud teave.
3. Lõikes 2 osutatud deklaratsiooni originaali säilitab pädev asutus vähemalt kolm aastat.
Artikkel 3
1. Liidu territooriumile sisenemise koha liikmesriigi pädev asutus kontrollib visuaalselt Alžeeriast, Marokost, Liibüast või Tuneesiast liidu territooriumile saabuvaid loomaveokeid, et teha kindlaks, kas veokid on nõuetekohaselt puhastatud ja desinfitseeritud.
2. Pädev asutus, kes vastutab Alžeeriast, Marokost, Liibüast või Tuneesiast imporditavate elusloomade puhul veterinaarsertifikaadi väljastamise eest, kontrollib visuaalselt loomaveolaevu, et teha kindlaks, kas laevu on enne loomade laadimist nõuetekohaselt puhastatud ja desinfitseeritud.
3. Kui lõigetes 1 ja 2 osutatud kontrolli käigus selgub, et puhastamine ja desinfitseerimine on tehtud nõuetekohaselt, või kui pädev asutus on lisaks lõikes 1 osutatud meetmetele tellinud, korraldanud või teinud eelnevalt puhastatud loomaveoki või loomaveolaeva täiendava desinfitseerimise, siis kinnitab pädev asutus seda, väljastades II lisas sätestatud näidise kohase sertifikaadi.
4. Kui lõigetes 1 ja 2 osutatud kontrolli käigus selgub, et loomaveoki või loomaveolaeva puhastamine ja desinfitseerimine ei ole olnud nõuetekohane, peab pädev asutus toimima ühel järgmistest viisidest:
a)
ta suunab loomaveoki või loomaveolaeva nõuetekohasele puhastamisele ja desinfitseerimisele pädeva asutuse määratud kohas, mis asub asjaomases liikmesriigis, võimalikult lähedal liidu territooriumile sisenemise kohale ning väljastab lõikes 3 osutatud sertifikaadi;
b)
kui liidu territooriumile sisenemise koha lähedal ei ole sobivat puhastamise ja desinfitseerimise kohta või kui on risk, et puhastamata loomaveokist või loomaveolaevast eraldub loomsete saaduste jääke
i)
keelab loomaveokil või loomaveolaeval liitu siseneda või
ii)
teeb nõuetekohaselt puhastamata ja desinfitseerimata loomaveoki või loomaveolaeva esialgse kohapealse desinfitseerimise, kuni kohaldatakse punktiga a ette nähtud meetmed.
5. Lõikes 3 osutatud sertifikaadi originaali säilitab loomaveoki käitaja või juht kolm aastat. Selle sertifikaadi koopiat säilitab pädev asutus kolm aastat.
Artikkel 4
Liitu sisenemise koha liikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et kohapeal desinfitseeritakse iga selline veok, mis on transportinud sööta ja mis on saabunud Alžeeriast, Liibüast, Marokost või Tuneesiast ning mille puhul ei saa välistada märkimisväärset liidu territooriumile suu- ja sõrataudi toomise riski, sh selle veoki rehve või veoki mis tahes muid selliseid osi, mille desinfitseerimist peetakse riski vähendamiseks vajalikuks.
Artikkel 5
Sisenemise piiripunkti liikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et kohapeal desinfitseeritaks sellist loomaveokit, mis veab Alžeeriast, Liibüast või Tuneesiast pärit hobuslasi liitu kooskõlas direktiiviga 2009/156/EÜ või veab kõnealuseid hobuslasi läbi liidu kooskõlas otsusega 2010/57/EL ning mille puhul ei saa välistada märkimisväärset liidu territooriumile suu- ja sõrataudi toomise riski, sh selle veoki rehve või veoki mis tahes muid selliseid osi, mille desinfitseerimist peetakse riski vähendamiseks vajalikuks.
Artikkel 6
Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 1. oktoobrini 2015.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 29. september 2014