ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 466/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii, které zůstává jejím hlavním úkolem i cílem, provádí Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro regiony mimo EU o finanční sílu EIB ve prospěch cílových třetích zemí. Prováděním těchto finančních operací EIB nepřímo přispívá k plnění obecných zásad a cílů politiky Unie, jež zahrnují zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, a k prosperitě Unie v měnících se globálních ekonomických podmínkách.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 této smlouvy stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce.
(3)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a k tomu, aby EIB mohla financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB mimo Unii rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí. To dále posiluje úvěruschopnost EIB vzhledem k finančním trhům, což má prvořadý význam.
(4)
Poslední záruka EU na finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013 byla stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (2). Záruka EU na finanční operace EIB mimo Unii ve prospěch unijních politik by měla být stanovena s ohledem na víceletý finanční rámec na období 2014-2020.
(5)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a z makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu mimo Unii.
(6)
Měl by být vypracován seznam zemí, které mohou být potenciálně způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné vytvořit seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU.
(7)
S ohledem na nedávný vývoj, který Unii umožnil otevřít novou kapitolu vztahů s Bhútánem a Myanmarem/Barmou a s cílem podpořit probíhající politické a hospodářské reformy v obou těchto zemích, by měl být Bhútán doplněn na seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB, a Myanmar/Barma by měl být doplněn na oba uvedené seznamy.
(8)
Za účelem zohlednění zásadního politického vývoje by měl být náležitě přezkoumán seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé pro finanční operace EIB v rámci záruky EU, a na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III. Změny Komise v příloze III by měly vycházet z celkového hodnocení zahrnujícího ekonomické, sociální, environmentální a politické aspekty, zejména pak ty, které souvisejí s demokracií, lidskými právy a základními svobodami. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Aby se zohlednil budoucí vývoj skutečných potřeb na dotování záručního fondu podle nařízení (ES, Euratom) č. 480/2009, je zapotřebí rozdělit maximální strop záruky EU na pevně stanovený strop dosahující maximální částky 27 000 000 000 EUR a nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR. Financování záručního fondu v souhrnném rozpočtu Unie (rozpočtová položka 01 03 06) je zajišťováno zpětně na základě údajů o plnění týkajících se neuhrazených zaručených úvěrů pro třetí země na konci roku n-2. S ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1638/2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství se na svěřeneckém účtu zřízeném pro účely finančního nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP) nahromadily na základě „zpětných toků“ prostředky získané ze středomořského rizikového kapitálu a úvěrových investic v rámci operací sjednaných před rokem 2007, na něž bylo využito rozpočtových prostředků Unie. Část těchto prostředků by měla být využita na záruční fond jako mimořádné opatření k zajištění toho, aby stropy pro finanční operace EIB stanovené tímto rozhodnutím byly v období 2014-2020 udržovány na příslušné úrovni. Zbývající část těchto prostředků by měla být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie.
(10)
Otázky, které by měly být posouzeny pro úplné nebo částečné uvolnění nepovinné dodatečné částky, by měly zahrnovat: pokrok při provádění tohoto rozhodnutí ze strany EIB, zejména výsledky operací EIB na základě informací mimo jiné z rámce pro měření výsledků, včetně údajů o dopadu na rozvoj; potřeby financování záručního fondu s přihlédnutím k minulým i budoucím neuhrazeným částkám na veškeré činnosti kryté záručním fondem; makroekonomická, finanční a politická situace způsobilých regionů a zemí v době přezkumu v polovině období.
(11)
Částky kryté zárukou EU v jednotlivých regionech by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, a nikoliv cíle, které má EIB splnit. Tyto stropy by měly být posouzeny v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období, zejména s ohledem na případné změny v seznamu regionů a zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB.
(12)
Finanční operace EIB by měly být v souladu se strategiemi přijímající země. V této souvislosti, v zájmu soudržnější a lépe cílené činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců stanoví rozhodnutí č. 1080/2011/EU obecné cíle finančních operací EIB pro všechny způsobilé regiony a země: rozvoj místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků, sociální a hospodářskou infrastrukturu a zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a to na základě komparativních výhod EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Tyto cíle by měly být v zájmu další podpory udržitelného růstu a vytváření pracovních míst zachovány i v tomto rozhodnutí.
(13)
Zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování, a to včetně malých a středních podniků z Unie, které investují v regionech, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a v boji proti nezaměstnanosti. Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, její finanční operace by se měly zaměřovat na výsledek. EIB by měla pokud možno investovat do činnosti malých a středních podniků v oblasti výzkumu a inovací s cílem podpořit místní rozvoj. EIB by měla spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé a jež by měly být součástí místního hospodářství, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na jejich klienty a aby vznikala přidaná hodnota ve srovnání s jinými zdroji financování. EIB by rovněž měla v co největší možné míře zvyšovat diverzifikaci svých finančních partnerů v zemích, v nichž provádí operace. Během svého důkladného posuzování by EIB měla vyhodnotit, zda jsou finanční operace na podporu malých a středních podniků prováděné finančními zprostředkovateli v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny, rámcem pro měření výsledků a standardy EIB. EIB by měla vytvořit mechanismus podávání zpráv s cílem zajistit, že jsou fondy určené malým a středním podnikům využívány k jejich prospěchu. V rámci svého příspěvku k přezkumu v polovině období by EIB měla předložit konsolidovanou zprávu o financování malých a středních podniků podle tohoto rozhodnutí.
(14)
Krytí zárukou EU, které je omezeno na rizika státní nebo politické povahy, není samo o sobě dostatečné k zajištění smysluplné činnosti EIB na podporu mikrofinancování. Proto by tato činnost měla být případně uskutečňována v kombinaci s rozpočtovými prostředky, které jsou k dispozici v rámci jiných nástrojů, a prostřednictvím institucí působících jako zprostředkovatelé, a to i na místní úrovni, s cílem prosazovat růst a nepřímo přispívat ke snížení chudoby v chudších zemích.
(15)
EIB by měla i nadále financovat investiční projekty v oblasti sociální, environmentální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy a energetiky, a měla by zvážit posílení své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud má tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
(16)
Pro posílení rozměru záruky EU v oblasti změny klimatu by měl být zaveden cílový celkový objem operací a systém umožňující předběžné posouzení emisí skleníkových plynů u projektů podporovaných v rámci záruky EU. Finanční operace EIB na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by měly tvořit nejméně 25 % všech finančních operací EIB s cílem dále podpořit celosvětové cíle Unie v oblasti změny klimatu. EIB by ve spolupráci s Komisí měla poskytovat své odborné znalosti, aby podpořila veřejné i soukromé subjekty, na něž se vztahují finanční operace EIB, při řešení problémů spojených se změnou klimatu a při nejlepším možném využití dostupných finančních prostředků. Pro projekty na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by mělo být k dispozici zvýhodněné financování. Finanční operace EIB by měly být podle možnosti a ve vhodných případech doplněny finančními prostředky ze souhrnného rozpočtu Unie prostřednictvím účinné a náležité kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska by výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu měla obsahovat podrobnou zprávu o finančních nástrojích využívaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních operací EIB a příslušné výše grantů.
(17)
V oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace zemí, zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. V této souvislosti a v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by EIB měla mít možnost podporovat partnerské země prostřednictvím přímých zahraničních investic společností z Unie, které prosazují hospodářskou integraci s Unií a přispívají k podpoře technologií a předávání znalostí za předpokladu, že během odpovídajícího posouzení investičního projektu byla náležitá pozornost věnována minimalizaci rizik, že finanční operace EIB budou mít nepříznivé dopady na zaměstnanost v Unii. EIB by měla být rovněž povzbuzována, aby na své vlastní riziko podporovala přímé zahraniční investice společností z Unie v partnerských zemích, s přihlédnutím ke schopnosti EIB nést riziko.
(18)
EIB by měla u činností podporovaných podle tohoto rozhodnutí pravidelně provádět následná hodnocení nebo hodnocení v polovině období s cílem posoudit jejich relevantnost, výkonnost a účinky na rozvoj a určit aspekty, které by mohly vést ke zlepšení budoucích činností. Taková hodnocení by měla přispívat k odpovědnosti a provedení analýzy udržitelnosti.
(19)
Praktická opatření na propojení obecných cílů záruky EU a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie včetně zásady diferenciace stanovené v rámci evropské politiky sousedství. Regionální operačně-technické pokyny by měly být v návaznosti na přijetí tohoto rozhodnutí přezkoumány a na základě přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období dále aktualizovány, aby se přizpůsobily vývoji vnějších politik a priorit Unie. Aktualizace regionálních operačně-technických pokynů by měla mimo jiné zohlednit odpovídající vývoj ve způsobilých zemích.
(20)
V souladu s protokolem č. 5 o statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“) a ke Smlouvě o fungování EU, mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi ohledně souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Unie. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise záporné stanovisko ke kterékoli z těchto operací, neměla by se na takovou operaci záruka EU vztahovat.
(21)
I když silnou stránkou EIB zůstává to, že je specifickým modelem jakožto investiční banka ve veřejném vlastnictví, která poskytuje dlouhodobé půjčky určené k naplnění politických cílů stanovených jejími akcionáři, její finanční operace by měly přispívat k naplňování obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, tedy k upevňování a podpoře demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k plnění mezinárodních závazků a dohod, včetně dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. EIB by měla zejména přispívat k hospodářské, finanční a technické spolupráci se třetími zeměmi v souladu s článkem 212 Smlouvy o fungování EU. Činnost EIB by mimoto měla být v souladu s mezinárodním právem, včetně dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. V příslušných fázích životnosti projektu by činnost EIB měla být také v souladu s Úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí Evropské hospodářské komise OSN (Aarhuská úmluva). Ve vztahu k rozvojovým zemím by finanční operace EIB měly posilovat udržitelný hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, a to zejména v těch zemích, které jsou nejvíce znevýhodněné, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, jakož i zajištění souladu s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a jiné příslušné mezinárodní organizace. V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla v rámci svého příspěvku k provádění opatření, jež jsou nezbytná k podpoře cílů unijní politiky rozvojové spolupráce, ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu za účelem dosažení rozvojových cílů tisíciletí Organizace spojených národů pro rok 2015 a po roce 2015 za účelem dosažení případných nových rozvojových cílů, které by mohly rozvojové cíle tisíciletí upravit či nahradit.
(22)
Činnost EIB podle tohoto rozhodnutí by měla podporovat provádění Evropského konsensu o rozvoji, Agendy pro změnu a zásad účinnosti podpory uvedených v Pařížském prohlášení z roku 2005, akčním programu z Akkry z roku 2008 a v dohodě o Busanském partnerství z roku 2011. Tato činnost by navíc měla být v souladu se strategickým rámcem EU a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, a mezinárodními dohodami o životním prostředí včetně závazků v oblasti biologické rozmanitosti. Měla by být realizována prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením schopnosti EIB posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty investičních projektů, včetně lidských práv, základních svobod a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. V této souvislosti by EIB měla realizovat a dále rozvíjet svůj rámec pro měření výsledků, který představuje podrobný soubor ukazatelů pro měření výkonnosti posuzujících hospodářský, environmentální, sociální a rozvojový dopad jejích finančních operací po celou dobu životnosti projektu EIB. Realizace rámce pro měření výsledků by měla být posouzena v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období. Při provádění důkladného posouzení v souvislosti s investičními projekty by EIB ve vhodných případech a v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie a mezinárodními osvědčenými postupy, jakož i s právem Unie a vnitrostátním právem přijímající země, měla požadovat, aby předkladatelé investičních projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky s cílem zohlednit dopad projektů na příslušné zúčastněné strany. EIB by měla být v kontaktu s navrhovateli a příjemci projektů po celou dobu jejich vypracovávání. Dohody o financování podepsané během období, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a týkající se finančních operací EIB, jejichž stranou jsou veřejné subjekty, by měly obsahovat výslovnou možnost pozastavit vyplácení prostředků, pokud dojde podle tohoto rozhodnutí k odvolání způsobilosti země, kde se investiční projekt realizuje.
(23)
Mělo by být zajištěno, aby finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj investičních projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s obecnými cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu větší vnitřní provázanosti vnější činnosti Unie by měl být dále prohlouben dialog o politice a strategii mezi Komisí a EIB, včetně Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), přičemž Evropský parlament a Rada by měly být náležitě informovány. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly podle možnosti nacházet při delegacích Unie, aby došlo k prohloubení této spolupráce a aby se obě instituce mohly podělit o provozní náklady. Memorandum o porozumění mezi Evropskou komisí a Evropskou investiční bankou o spolupráci a koordinaci v regionech, na které se vztahuje mandát pro poskytování úvěrů třetím zemím, jež bylo v roce 2013 přezkoumáno za účelem prohloubení spolupráce a včasné vzájemné výměny informací mezi Komisí, ESVČ a EIB na operativní úrovni, by se mělo i nadále uplatňovat. Spolupráce v rámci memoranda o porozumění by měla zejména zahrnovat pravidelný přezkum uplatňování zásady diferenciace v zemích v rámci evropské politiky sousedství. Zvláštní význam v procesu přípravy příslušných programových dokumentů s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise, případně včetně ESVČ, pak má včasná a systematická výměna názorů mezi těmito orgány. Je také zapotřebí posílit spolupráci týkající se otázek dodržování lidských práv, základních svobod a předcházení konfliktům. EIB by měla být po dobu životnosti projektu EIB motivována ke spolupráci s delegacemi Unie.
(24)
Vnější vztahy Unie by měly být podpořeny několika nástroji, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (4). S cílem posílit soulad celkové podpory Unie v dotčených regionech je třeba využívat příležitostí k tomu, aby bylo financování EIB ve vhodných případech kombinováno s rozpočtovými zdroji Unie, a to ve formě finančních nástrojů uvedených v hlavě VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a ve formě technické pomoci při přípravě a realizaci projektů prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci II zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (6), nástroje pro evropské sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (7), nástroje pro rozvojovou pomoc zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (8), nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (9), nástroje pro celosvětové prosazování demokracie a lidských práv zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (10), nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (11) a nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zřízeného nařízením Rady (EU) č. 237/2014 (12). Po přijetí rozhodnutí č. 1080/2011/EU Komise zřídila platformu EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů mimo Unii, zejména při plnění souhrnného rozpočtu Unie a úvěrů EIB a při výměně osvědčených postupů ohledně správy a řízení a hodnotících kritérií na úrovni projektu. Účast EIB a dalších finančních institucí na mechanismech kombinování grantů a úvěrů by měla být plně v souladu s vnějšími cíli Unie, účinností pomoci a transparentností.
(25)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by EIB měla dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s evropskými a mezinárodními finančními institucemi, a to zejména s těmi, které se účastní platformy EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci. K této spolupráci případně patří odvětvové podmínky a vzájemná důvěra v postupy, využívání spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Spolupráce by se měla zakládat na zásadě vzájemnosti. Ve vhodných případech by měl být prosazován vzájemný přístup EIB k finančním nástrojům zřízeným jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi. Třístranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) týkající se spolupráce mimo Unii, které umožňuje, aby se skupina EIB a EBRD ve své činnosti vzájemně doplňovaly a co nejlépe využívaly svých komparativních výhod, bylo v roce 2012 aktualizováno tak, aby zohlednilo rozšíření zeměpisné působnosti EBRD na středomořský region, a mělo by se i nadále uplatňovat. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi.
(26)
EIB by měla být motivována k tomu, aby i nadále financovala operace mimo Unii také na vlastní riziko, mimo jiné i na podporu ekonomických zájmů Unie, v zemích a ve prospěch investičních projektů, které mají podle posouzení EIB dostatečnou bonitu, a s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, tak aby mohlo být využívání záruky EU zaměřeno na země a investiční projekty, u nichž záruka EU podle posouzení EIB vede k přidané hodnotě, a to i v oblasti udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje.
(27)
EIB by měla rozšířit řadu nabízených inovačních finančních nástrojů, mimo jiné větším zaměřením na vyvíjení záručních nástrojů. EIB by kromě toho měla aktivně usilovat o účast na nástrojích pro sdílení rizik a na dluhových nástrojích kapitálového trhu pro financování projektů se stabilním a předvídatelným vývojem peněžních toků. Měla by zejména zvážit podporu dluhových nástrojů kapitálového trhu, které byly vydány nebo poskytnuty ve prospěch investičního projektu uskutečňovaného ve způsobilých zemích. Dále by EIB měla zvýšit poskytování úvěrů v místních měnách a vydávání dluhopisů na místních trzích, za předpokladu, že přijímající země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB. Při diverzifikaci a rozšiřování nástrojů kapitálového trhu by se mělo dbát především na to, aby takové nástroje nevedly k rizikovým finančním praktikám a zadlužení, a aby tudíž nemohly ohrožovat finanční stabilitu.
(28)
Komise by měla každý rok předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva by měla posoudit finanční operace EIB a jejich soulad s tímto rozhodnutím, jejich přidanou hodnotu a přínos pro vnější politiky Unie, jejich kvalitu, dopad na rozvoj podle rámce EIB pro měření výsledků a finanční výhody přenesené na příjemce. Tato zpráva by rovněž měla obsahovat informace o čerpání záruky EU, financování opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, následných opatřeních týkajících se fungování memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv a popis spolupráce s Komisí a dalšími evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva by měla být zveřejněna s cílem umožnit příslušným zúčastněným stranám, včetně občanské společnosti, vyjádřit své stanovisko.
(29)
Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe. Tyto operace by měly být i nadále řízeny v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, jež by měly ze zásad řádné bankovní praxe vycházet, včetně vhodných kontrolních opatření a souladu s prohlášením EIB o sociálních a environmentálních normách, jakož i v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). S cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům, daňovým únikům a praní peněz by EIB při svých finančních operacích měla náležitě provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, které za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor. V zájmu zajištění transparentnosti by EIB ve spolupráci s místními finančními zprostředkovateli měla v rámci možností vytvořit seznam konečných příjemců úvěrů.
(30)
EIB by měla přijmout příslušná opatření, která zajistí, aby při finančních operacích EIB krytých zárukou EU byly uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci, praní peněz a jakémukoli protiprávnímu jednání chráněny finanční zájmy Unie a aby byl úřad OLAF oprávněn provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách příjemců. V souladu s pokynem „Politika pro předcházení nedovoleným postupům v činnostech Evropské investiční banky a odrazování od nich“ přijatým v roce 2008 a revidovaným v roce 2013 by EIB měla úzce spolupracovat s příslušnými orgány Unie a členských států s cílem posílit platná opatření proti praní peněz a financování terorismu a přispět ke zlepšení jejich prosazování. V souladu se svou politikou vnitřních informátorů by EIB měla rovněž věnovat zvláštní pozornost informacím od informátorů týkajícím se potenciálních případů podvodu, korupce nebo jiné nezákonné činnosti, aby bylo možné zajistit řádná následná opatření, zpětnou vazby a ochranu proti odvetným opatřením.
(31)
Řídící orgány EIB by měly být motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku za financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka za všechny platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, v souvislosti s úvěry, úvěrovými zárukami a dluhovými nástroji kapitálového trhu poskytnutými nebo vydanými ve prospěch investičních projektů EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2.
2. Pro účely záruky EU jsou způsobilé úvěry, úvěrové záruky a dluhové nástroje kapitálového trhu, které jsou poskytnuty nebo vydány ve prospěch investičních projektů uskutečňovaných ve způsobilých zemích podle vlastních pravidel a postupů EIB, včetně prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách, a na podporu relevantních cílů vnější politiky Unie, jestliže EIB poskytuje finanční prostředky v souladu s podepsanou dohodou, jejíž účinnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie jsou nadále řízeny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
4. Záruka EU je omezena na 65 % celkové vyplacené a zaručené částky v rámci finančních operací EIB po odečtení splacených částek a přičtení všech souvisejících částek.
5. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
6. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 5 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí, jímž bude EIB poskytnuta nová záruka EU na krytí ztrát v rámci jejích finančních operací mimo Unii, prodlouží se toto období automaticky jedenkrát o šest měsíců.
Článek 2
Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
1. Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014-2020 částku 30 000 000 000 EUR. Částky, které se původně pro finanční operace plánovaly, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
Tento maximální strop je rozdělen na:
a)
pevně stanovený strop s maximální částkou dosahující 27 000 000 000 EUR;
b)
nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR.
Evropský parlament a Rada rozhodnou v souladu s řádným legislativním postupem o úplném nebo částečném uvolnění částky uvedené v písmenu b) a její regionální distribuci na základě přezkumu v polovině období uvedeného v článku 19.
2. Pevně stanovený strop uvedený v odst. 1 písm. a) se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů zajistí EIB postupně vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU.
Článek 3
Obecné cíle a zásady
1. Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování.
2. Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu EU, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 SEU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
4. Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU nepřímo k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, jako je zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
5. V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj usiluje EIB o posílení místního soukromého sektoru v přijímajících zemích podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o to, aby zahrnovaly i podporu, kterou Unie poskytuje investičním projektům malých a středních podniků. Za účelem účinného sledování využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků stanoví EIB společně s finančními zprostředkovateli odpovídající smluvní požadavky, včetně norem pro předkládání zpráv příjemci.
EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří se nepodílejí na finančních operacích EIB prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím nástrojů umístěných v zahraniční nespolupracující jurisdikci uvedené v článku 13.
6. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravy na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastruktury pro širokopásmové připojení.
7. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkového cíle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a regionů vůči nepříznivým dopadům změny klimatu. Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu, která bude aktualizována do konce roku 2015. Za tímto účelem by měla být do postupu environmentálního hodnocení zařazena analýza uhlíkové stopy, aby bylo možno určit, zda návrhy projektu optimalizují zlepšení v oblasti energetické účinnosti. Objem těchto operací bude v období, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, představovat alespoň 25 % celkových finančních operací EIB.
8. Do konce roku 2015 a v souladu s unijními i mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu aktualizuje EIB ve spolupráci s Komisí svoji strategii týkající se změny klimatu z hlediska finančních operací EIB. Tato aktualizace by měla mimo jiné zahrnovat konkrétní opatření s cílem zajistit, aby investiční projekty podle tohoto rozhodnutí byly v souladu s cíli Unie v oblasti změny klimatu, a posílit úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
9. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečněné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které jsou potenciálně způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze III a neobsahuje žádnou zemi, jež není uvedena v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti získat financování EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech na základě řádného legislativního postupu.
2. Pokud jde o změny přílohy III, Komise má pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 18. Rozhodnutí Komise vychází z celkového posouzení zahrnujícího ekonomické sociální, environmentální a politické aspekty, a to zejména ty, které se týkají demokracie, lidských práv a základních svobod, i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady.
3. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III, není s výhradou odstavce 4 dotčeno krytí zárukou EU, které se vztahuje na finanční operace EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
4. Čerpání prostředků z finančních operací EIB, na něž se vztahuje globální záruka podle čl. 8 odst. 1, se neumožňuje zemím, které nejsou uvedeny v příloze III.
5. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Unii.
Článek 5
Přínos finančních operací EIB pro politiky Unie
1. Do jednoho roku po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost aktualizují Komise a EIB stávající regionální operačně-technické pokyny pro finanční operace EIB.
Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny zejména zajistí, aby financování EIB podle tohoto rozhodnutí doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje Unie v oblasti pomoci v jednotlivých regionech.
Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.
Komise aktualizované regionální operačně-technické pokyny okamžitě po jejich vydání předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
Finanční operace EIB jsou v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny a strategiemi přijímající země.
Přezkum regionálních operačně-technických pokynů probíhá v návaznosti na přezkum v polovině období uvedený v článku 19.
2. V rámci postupu podle článku 19 protokolu č. 5 podává Komise vyjádření k finančním operacím EIB. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise nepříznivé stanovisko, záruka EU se na takovou operaci nevztahuje.
Článek 6
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie musí být dále posilován s cílem maximalizovat součinnost mezi finančními operacemi EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména aktualizací regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 5, v souvislosti s níž je ve vhodných případech konzultována ESVČ ohledně politických otázek, a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů, přípravy zásoby vhodných investičních projektů EIB a výročních zpráv EIB předkládaných Komisi;
c)
jiných politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně diferencovaném základě, jakož i na úrovni delegací Unie, při současném zohlednění úlohy EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 7
Spolupráce s ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech provádějí ve spolupráci s dalšími evropskými vícestrannými finančními institucemi a finančními institucemi členských států (dále jen „evropské finanční instituce“) a mezinárodními finančními institucemi, včetně regionálních rozvojových bank (dále jen „mezinárodní finanční instituce“) s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu, společně vyvíjet nové inovativní finanční nástroje a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a vzájemně sladěné podmínky pro investiční projekty a jednotlivá odvětví a ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráci uvedenou v odstavci 1 usnadní koordinace mezi Komisí, EIB a příslušnými evropskými a mezinárodními finančními institucemi působícími v jednotlivých regionech, případně uskutečňovaná v kontextu memorand o porozumění nebo jiných rámců Unie pro regionální spolupráci.
Článek 8
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, s výjimkou finančních operací spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo státem kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 je Palestina zastoupena palestinskou samosprávou a Kosovo (13) je zastoupeno kosovskými úřady.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, pokud to bylo způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka ke krytí politických rizik“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. V případě finančních operací EIB spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu se použije pouze záruka ke krytí politických rizik.
5. Finanční dohody s konkrétními předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB obsahují také příslušná environmentální a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB.
6. Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou informovány o politice přidělování v souladu s článkem 14.
7. Je-li záruka EU uplatněna, EIB Unii postoupí jakákoli relevantní práva týkající se jakýchkoli povinností v souvislosti se svými finančními operacemi, a to v souladu s dohodou o záruce uvedenou v článku 14.
Článek 9
Posouzení a sledování investičních projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
Pokud je to vhodné, toto hodnocení obsahuje posouzení toho, jak zvýšit během doby životnosti projektu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházení konfliktů, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné.
2. EIB kromě předběžného posouzení rozvojových aspektů sleduje také provádění finančních operací. Po předkladatelích projektů zejména požaduje, aby důkladně sledovali provádění projektu až do jeho dokončení, mimo jiné i dopady investičního projektu na hospodářství, rozvoj, sociální otázky, životní prostředí a lidská práva. EIB pravidelně ověřuje informace poskytnuté předkladateli projektu a se souhlasem předkladatelů projektů je zpřístupňuje veřejnosti. Pokud je to možné, zprávy o dokončení projektu spojeného s finančními operacemi EIB se, kromě důvěrných informací, zveřejňují.
3. EIB usiluje o to, aby se sledování vztahovalo také na provádění zprostředkovatelských operací a činnost finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.
4. EIB zřídí ucelený systém předběžného posouzení relativních i absolutních hodnot emisí skleníkových plynů v souvislosti s finančními operacemi EIB v případech, kdy tyto emise dosahují významných prahových hodnot, jak jsou vymezeny v příslušné metodice EIB začleněné ve strategii EIB týkající se změny klimatu, a kdy jsou údaje k dispozici.
5. Výsledky sledování jsou pokud možno zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.
Článek 10
Vnější účelově vázané příjmy pro záruční fond
Splátky a příjmy ve výši 110 000 000 EUR, které pocházejí z operací uzavřených před rokem 2007, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin úvěrů, dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z úvěrů a z prostředků uložených na svěřeneckých účtech, a které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství a lze je přičítat podpoře poskytované ze souhrnného rozpočtu Unie, představují vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a využijí se ve prospěch záručního fondu.
Částky nad 110 000 000 EUR, které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství, se po odečtení nákladů na řízení a poplatků zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva se zveřejní a obsahuje:
a)
posouzení finančních operací EIB na úrovni projektu, odvětví, země a regionu a jejich souladu s tímto rozhodnutím;
b)
souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávané výstupy, výsledky a rozvojové dopady finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele hodnocení výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí;
c)
posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5;
d)
souhrnné posouzení finančních výhod přenesených na příjemce finančních operací EIB;
e)
posouzení kvality finančních operací EIB, zejména rozsah zohlednění environmentální a sociální udržitelnosti při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů;
f)
podrobné informace o čerpání záruky EU;
g)
informace o objemu financování projektů v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, o celkovém dopadu na relativní i absolutní hodnoty emisí skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 4, jakož i počet projektů posuzovaných z hlediska klimatických rizik;
h)
popis spolupráce s Komisí a ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva obsahuje zejména rozpis finančních zdrojů z Unie a zdrojů z ostatních evropských a mezinárodních finančních institucí využívaných v kombinaci s financováním ze strany EIB, což poskytuje přehled o celkových investicích podporovaných finančními operacemi EIB uskutečněnými podle tohoto rozhodnutí. Zpráva také upozorňuje na sjednání nových memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí;
i)
informace o následných opatřeních týkajících se memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv v tom rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB podle tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely předkládání zpráv uvedeného v odstavci 1 poskytne EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných podle tohoto rozhodnutí, včetně všech údajů potřebných k tomu, aby Komise mohla vypracovat zprávy podle odstavce 1. EIB může Komisi poskytnout také dodatečné relevantní informace, aby Evropský parlament a Rada získaly ucelený přehled o vnější činnosti EIB.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje, jakož i dodatečné informace nezbytné k tomu, aby Komise plnila své povinnosti v oblasti předkládání zpráv nebo reagovala na požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o částkách nesplacených v rámci finančních operací EIB. EIB poskytne Komisi také jakékoli jiné potřebné doklady v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje záruka EU, předloží EIB Komisi své hodnocení rizik a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB.
5. EIB alespoň jednou ročně poskytne Komisi orientační víceletý program plánovaného objemu finančních operací EIB, jež mají být podepsány tak, aby se zajistil soulad prognóz EIB se stropy zavedenými tímto rozhodnutím a aby Komise mohla zajistit odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o financování záručního fondu. Komise tuto prognózu zohlední při přípravě návrhu souhrnného rozpočtu Unie.
6. EIB pravidelně poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB podle tohoto rozhodnutí a v rámci dalších vnějších mandátů.
7. Informace uvedené v odstavcích 2 až 6 poskytuje EIB na vlastní náklady. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 6 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
Článek 12
Transparentnost a zveřejňování informací
1. EIB v souladu s vlastní politikou transparentnosti a zásadami Unie pro přístup k dokumentům a informacím a postupně i se standardy Mezinárodní iniciativy na podporu transparentnosti rozvojové pomoci zveřejní na svých internetových stránkách informace týkající se:
a)
všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální a environmentální dopad;
b)
memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti;
c)
pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod usiluje EIB o to, aby bylo umožněno jejích zveřejnění;
d)
politiky EIB pro přidělování prostředků.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace týkající se všech případů zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14 a dohody, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, uvedené v čl. 15 odst. 2, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 13
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací netoleruje EIB žádné nezákonné činnosti, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků, korupce a podvodů ohrožujících zájmy Unie. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděné ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraničního nástroje umístěného v nespolupracující jurisdikci, kterou za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor.
Ve svých finančních operacích uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie upravujícím předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, případně včetně požadavku ohledně přijetí přiměřených opatření ke zjištění totožnosti skutečných vlastníků.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB podepíší dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8, a informují o ní Evropský parlament a Radu.
Článek 15
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. Komise a EIB podepíší samostatnou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, a to nejpozději do dne podpisu dohody uvedené v článku 14.
Článek 16
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 17
Opatření proti podvodům
1. EIB bezodkladně uvědomí úřad OLAF a poskytne mu nezbytné informace, jakmile má v jakékoli fázi přípravy, provádění nebo ukončování projektů, na něž se vztahuje záruka EU, důvodné podezření že došlo k možnému podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávní jednání, které může ohrozit finanční zájmy Unie.
2. V zájmu ochrany finančních zájmů Evropské unie je úřad OLAF oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy vyplývajícími z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), aby zjistil, zda ve spojitosti s finančními operacemi nedošlo k podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. OLAF může příslušným orgánům dotčených členských států předat informace získané během vyšetřování.
Jestliže se uvedené protiprávní jednání potvrdí, je EIB nápomocna při vymáhání finančních prostředků s ohledem na své finanční operace a v rámci svých pravomocí.
3. Finanční dohody podepsané v souvislosti s projekty podpořenými na základě tohoto rozhodnutí obsahují ustanovení umožňující pozastavení finančních operací EIB a v případě potřeby odpovídající opatření k vymáhání finančních prostředků v případech podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání. Rozhodnutí, zda pozastavit nebo zrušit financování EIB, přijímá EIB po náležitém posouzení všech okolností a rizik.
4. EIB se nadále spoléhá na své jednotné kontaktní místo pro boj proti korupci a podvodům určené zaměstnancům EIB a všem zúčastněným stranám.
5. EIB při svých finančních operacích uplatňuje svůj Mechanismus pro vyloučení protistran zapojených do podvodného a korupčního jednání, který obsahuje kritéria pro vyloučení uvedená v centrální databázi Unie pro vyloučení s cílem zajistit, aby byla práva všech stran dodržena.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článku 4 se Komisi svěřuje na dobu neurčitou počínaje dnem 11. května 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Přezkum v polovině období
Komise do 31. prosince 2016 ve spolupráci s EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období, hodnotící provádění tohoto rozhodnutí v počátečních letech, doplněnou případně o návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Zpráva v polovině období vychází z nezávislého externího hodnocení a příspěvku EIB.
Tato zpráva zahrnuje zejména:
a)
posouzení provádění politiky přidělování;
b)
posouzení podávání zpráv EIB a případná doporučení na jeho zlepšení;
c)
posouzení rámce pro měření výsledků, včetně ukazatelů a kritérií výkonnosti a jejich přínosu k dosažení cílů tohoto rozhodnutí;
d)
podrobný popis kritérií posuzovaných pro účely doporučení ohledně případného úplného nebo částečného uvolnění nepovinné dodatečné částky.
Článek 20
Předložení závěrečné zprávy
Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 466/2014/EL,
16. aprill 2014,
millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 209 ja 212,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist
(1)
Lisaks oma põhiülesandele rahastada investeeringuid Euroopa Liidus, mis jääb endiselt tema peamiseks ülesandeks ja eesmärgiks, teeb Euroopa Investeerimispank (EIP) finantseerimistehinguid ka väljaspool liitu, et toetada liidu välispoliitikat. See võimaldab kasutada EIP rahalisi vahendeid, et täiendada liiduvälistele piirkondadele kättesaadavaid liidu eelarvevahendeid finantseeringut saavate kolmandate riikide kasuks. Selliste finantseerimistehingute tegemisega toetab EIP kaudselt liidu üldpõhimõtteid ja poliitikaeesmärke, mis hõlmavad vaesuse vähendamist kaasava majanduskasvu ja säästva majanduse kaudu, keskkonnaalast ja sotsiaalset arengut, ning liidu heaolu maailma muutuvates majandustingimustes.
(2)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 209 lõikes 3, koostoimes selle artikliga 208, on sätestatud, et EIP aitab oma põhikirjas esitatud tingimuste kohaselt kaasa liidu arengukoostööpoliitika eesmärkide edendamiseks vajalike meetmete rakendamisele.
(3)
Eesmärgiga toetada liidu välistegevust ja selleks, et võimaldada EIP-l oma krediidireitingut mõjutamata rahastada investeeringuid väljaspool liitu, on enamikule EIP liiduvälistele tehingutele antud ELi eelarvetagatis (edaspidi „ELi tagatis”), mida haldab komisjon. See toetab samuti EIP krediidivõimelisust finantsturgudel ning see on esmatähtis.
(4)
Viimatine ELi tagatis, mis katab ajavahemikul 1. veebruarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 sõlmitud EIP finantseerimistehinguid, nähti ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1080/2011/EL (2). Liidu poliitika toetuseks väljaspool liitu tehtavatele EIP finantseerimistehingutele tuleks anda ELi tagatis mitmeaastase finantsraamistiku perioodiks 2014-2020.
(5)
Nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 480/2009 (3) loodud välistegevuse tagatisfond („tagatisfond”) tagab liidu eelarve jaoks likviidsuspuhvri EIP finantseerimistehingutest ning makromajanduslikust finantsabist ja Euratomi laenudest tekkiva kahjumi puhuks.
(6)
Tuleks koostada ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks potentsiaalselt kõlblike riikide loetelu. Samuti on asjakohane koostada ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks tegelikult kõlblike riikide loetelu.
(7)
Bhutan tuleks lisada EIP finantseeringu saamiseks tegelikult kõlblike riikide loetelusse ning Myanmar/Birma tuleks lisada mõlemasse loetelusse, et võtta arvesse hiljutisi arenguid, mis võimaldasid liidul avada uue peatüki suhetes Bhutani ja Myanmari/Birmaga, ning eesmärgiga toetada mõlemas riigis käimasolevaid poliitilisi ja majandusreforme.
(8)
Oluliste poliitiliste arengute kajastamiseks tuleks ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks tegelikult kõlblike riikide loetelu vajaduse korral läbi vaadata ning komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmise kohta. Komisjoni III lisa muudatused peaksid tuginema üldisele hinnangule, mis hõlmab majanduslikke, sotsiaalseid, keskkonnaalaseid ja poliitilisi aspekte ning eelkõige demokraatia, inimõiguste ja põhivabadustega seotud aspekte. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama kõikide asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(9)
Selleks et võtta arvesse tagatisfondi tegelike vajaduste võimalikke muutusi kooskõlas määrusega (EÜ, Euratom) nr 480/2009, tuleks ELi tagatise ülemmäär jagada kindlaksmääratud 27 000 000 000 euro suuruseks ülemmääraks ja fakultatiivseks 3 000 000 000 euro suuruseks lisasummaks. Tagatisfondi eraldised liidu välistegevusele (eelarverida 01 03 06) tehakse liidu üldeelarves tagantjärele, lähtudes tagasimaksmata tagatisega välislaenude summast aasta n-2 lõpus. Arvestades ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1638/2006, millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta, on enne 2007. aastat liidu eelarvevahendeid kasutades tehtud tehingute raames riskikapitalist ja laenuinvesteeringutest tulenevad tagasisaadavad vahendid kogunenud Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu (FEMIP) jaoks avatud usalduskontole. Osa nendest tagasisaadavatest vahenditest tuleks kasutada tagatisfondi erakorralise meetmena, millega tagada, et käesoleva otsuse kohased EIP finantseerimistehingute ülemmäärad püsivad aastatel 2014-2020 asjakohasel tasemel. Ülejäänud vahendid tuleks kanda tagasi liidu üldeelarvesse.
(10)
Nimetatud fakultatiivse lisasumma täieliku või osalise aktiveerimise puhul tuleks kaaluda järgmisi aspekte: kui edukalt rakendab EIP käesolevat otsust, eelkõige EIP tehingute tulemused, mille aluseks on muu hulgas tulemuste mõõtmise raamistikust saadud teave, sealhulgas arengumõju; tagatisfondi rahastamisvajadused, võttes arvesse kõikide tagatisfondist rahastatavate tegevuste varasemaid ja tulevasi jääke; rahastamiskõlblike piirkondade ja riikide makromajanduslik, finants- ja poliitiline olukord vahehindamise ajal.
(11)
Summad, mida ELi tagatis katab igas piirkonnas, peaksid jätkuvalt vastama ELi tagatisega EIP rahastamistegevuse ülemmääradele, mitte EIP jaoks kohustuslikele sihtsummadele. Käesoleva otsuse rakendamise vahehindamise käigus tuleks hinnata ka ülemmäärasid, eelkõige seoses EIP finantseeringu saamiseks tegelikult kõlblike piirkondade ja riikide loetelu võimaliku muutmisega.
(12)
EIP finantseerimistehingud peaksid olema kooskõlas finantseeringut saava riigi enda strateegiatega. Sellest tulenevalt ja selleks et suurendada EIP välisfinantseerimistehingute sidusust ja parandada nende keskendamist liidu poliitika toetamisele ning eesmärgiga tagada finantseeringu saajatele maksimaalne kasu, sätestati otsuses nr 1080/2011/EL kõigis rahastamiskõlblikes piirkondades ja riikides tehtavate EIP finantseerimistehingute jaoks üldeesmärgid, st kohaliku erasektori arendamine, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) toetamiseks, sotsiaalse ja majandusliku infrastruktuuri arendamine ning kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine, tuginedes EIP suhtelisele tugevusele valdkondades, kus ta on häid tulemusi saavutanud. Nimetatud eesmärgid tuleks käesolevas otsuses säilitada, et veelgi enam edendada jätkusuutlikku majanduskasvu ja töökohtade loomist.
(13)
VKEde, sealhulgas käesoleva otsusega hõlmatud piirkondadesse investeerivate liidu VKEde juurdepääsu parandamine rahastamisele võib olla väga olulise tähtsusega majandusarengu soodustamisel ja tööpuuduse vastu võitlemisel. Selleks et EIP suudaks tõhusalt VKEsid aidata, peaksid EIP finantseerimistehingud olema tulemustele suunatud. EIP peaks võimaluse korral investeerima VKEde teadustegevusse ja innovatsiooni, et toetada kohalikku arengut. EIP peaks tegema koostööd rahastamiskõlblike riikide kohalike finantsvahendusasutustega, mis peaksid olema integreeritud kohalikku majandusse, eelkõige eesmärgiga tagada, et osa rahalisest kasust antakse edasi nende klientidele ning et pakutakse lisaväärtust võrreldes muude rahastamisallikatega. EIP peaks võimaluse korral samuti mitmekesistama oma finantspartnerite valikut sihtriikides. Hoolsuskohustuse täitmise kontrollimise ajal peaks EIP hindama, kas VKEsid finantsvahendusasutuste kaudu toetavad finantseerimistehingud vastavad piirkondlikele tehnilistele tegevussuunistele, tulemuste mõõtmise raamistikule ja EIP standarditele. EIP peaks looma aruandlusmehhanismi selle tagamiseks, et VKEdele ette nähtud rahalisi vahendeid kasutatakse nende kasuks. EIP peaks vahehindamisse oma panuse andmise osana esitama konsolideeritud aruande VKEde finantseerimise kohta käesoleva otsuse alusel.
(14)
ELi tagatis, millega on kaetud vaid riigirisk ja poliitilist laadi riskid, ei ole iseenesest piisav tagama EIP tulemuslikku tegevust mikrofinantseerimise toetamisel. Seepärast peaks selline tegevus toimuma vajaduse korral muude rahastamisvahendite kaudu kättesaadavate eelarvevahendite toel ja vahendusasutuste kaudu, sealhulgas kohalikul tasandil, sest see on võimalus edendada majanduskasvu ja aidata kaudselt vähendada vaesust vaesemates riikides.
(15)
EIP peaks jätkama investeerimisprojektide rahastamist sotsiaalse, keskkonnaalase ja majandusliku infrastruktuuri, sealhulgas transpordi ja energia valdkondades ning kaaluma oma tegevuse laiendamist tervishoiu ja hariduse infrastruktuuri toetamisel, kui see annab selget lisaväärtust.
(16)
ELi tagatise kliimamuutustealase mõõtme tugevdamiseks tuleks kehtestada üldine tehingute mahu sihtmäär ja süsteem, mis võimaldaks eelnevalt hinnata ELi tagatise alusel toetatavate projektide kasvuhoonegaaside heitkogust. EIP finantseerimistehingud, mida tehakse kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise toetamiseks, peaksid moodustama vähemalt 25 % EIP kõikidest finantseerimistehingutest, et veelgi enam edendada liidu kliimaeesmärke ülemaailmsel tasandil. EIP peaks pakkuma oma tehnilisi eriteadmisi koostöös komisjoniga, et aidata EIP finantseerimistehingutest kasu saavatel avaliku ja erasektori asutustel tulla toime kliimamuutustest tulenevate probleemidega ning kasutada võimalikult hästi ära olemasolevat rahastamist. Kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise projektide jaoks peaksid olema kättesaadavad soodusvahendid. EIP finantseerimistehinguid tuleks võimaluse korral ja juhul, kui see on asjakohane, täiendada liidu üldeelarve raames kättesaadavate vahenditega, ühendades liidu välisabi kontekstis tõhusalt ja asjakohaselt kliimamuutuste vastu võitlemise rahastamiseks ette nähtud toetused ja laenud. Sellega seoses peaks komisjoni poolt Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal esitatav aruanne sisaldama üksikasjalikku ülevaadet selliste projektide rahastamiseks kasutatud rahastamisvahenditest, näidates ära EIP finantseerimistehingute summad ja vastavad toetuste summad.
(17)
Üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades peaks EIP finantseerimistehingute põhieesmärk olema riikide piirkondlik integratsioon, eelkõige majanduslik integratsioon ühinemiseks valmistuvate riikide, naabruspoliitikas osalevate riikide ja liidu vahel. Sellega seoses peaks EIP suutma üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades toetada partnerriike selliste liidu äriühingute välismaiste otseinvesteeringute kaudu, kes edendavad koos liiduga majandusintegratsiooni ning aitavad kaasa tehnoloogia- ja teadmussiirde edendamisele, eeldusel et investeerimisprojektidega seotud hoolsuskohustuse täitmise kontrollimise ajal on nõuetekohaselt kaalutud kõiki tegureid eesmärgiga minimeerida riske, et EIP finantseerimistehingud mõjuvad kahjulikult tööhõive olukorrale liidus. EIPd tuleks samuti julgustada toetama liidu äriühingute omal riisikol tehtavaid välismaiseid otseinvesteeringuid partnerriikidesse, võttes arvesse EIP riskitaluvust.
(18)
EIP peaks korraldama regulaarselt käesoleva otsuse kohase toetava tegevuse järel- või vahehindamise, et hinnata selle asjakohasust, tulemusi ja mõju ning teha kindlaks sellised aspektid, mis võiksid parandada edaspidist tegevust. Sellised hindamised peaksid toetama vastutust ja jätkusuutlikkuse analüüsi.
(19)
Praktilised meetmed, millega ELi tagatise üldeesmärgid ühendatakse nende rakendamisega, tuleb sätestada piirkondlikes tehnilistes tegevussuunistes. Sellised suunised peaksid olema kooskõlas liidu laiema regionaalpoliitika raamistikuga, sealhulgas Euroopa naabruspoliitikas kasutatava diferentseerimispõhimõttega. Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised tuleks pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist läbi vaadata ja neid tuleks pärast vahehindamist täiendavalt ajakohastada, et kohandada neid liidu välispoliitika ja prioriteetide arenguga. Piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ajakohastamisel tuleks muude kaalutluste hulgas võtta arvesse asjakohaseid arenguid rahastamiskõlblikes riikides.
(20)
Vastavalt Euroopa Liidu lepingule (ELi leping) ja ELi toimimise lepingule lisatud protokollile nr 5 Euroopa Investeerimispanga põhikirja kohta, esitatakse taotlused, mis on esitatud otse EIP-le käesoleva otsuse alusel tehtavate EIP finantseerimistehingute kohta, komisjonile arvamuse andmiseks selle kohta, kas need on vastavuses asjaomaste liidu õigusaktide ja poliitikaga. Käesoleva otsuse alusel tehtavatele EIP finantseerimistehingutele ei tuleks anda ELi tagatist, kui komisjon avaldab sellise tehingu kohta eitava arvamuse.
(21)
Kuigi EIP tugevus peitub tema erilises mudelis ehk selles, et see on avaliku sektori investeerimispank, mille ülesanne on anda pikaajalisi laene oma aktsionäride seatud poliitiliste eesmärkide täitmiseks, peaksid EIP finantseerimistehingud toetama liidu välistegevuse üldpõhimõtteid, millele on osutatud ELi lepingu artiklis 21 ja milleks on demokraatia ja õigusriigi ning inimõiguste ja põhivabaduste tugevdamine ja toetamine, ning aitama rakendada rahvusvahelisi kohustusi ja lepinguid, sealhulgas keskkonnalepinguid, mille osaline liit on. Eelkõige peaks EIP aitama kaasa majandus-, finants- ja tehnilisele koostööle kolmandate riikidega kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 212. Lisaks peaks EIP tegevus olema kooskõlas rahvusvahelise õigusega, sealhulgas tuleks järgida ÜRO põhikirja põhimõtteid. EIP tegevus peaks samuti olema kooskõlas ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsiooni) sätetega projektide asjaomastes etappides. EIP finantseerimistehingutega tuleks toetada arengumaade ja eriti kõige ebasoodsamas olukorras olevate arengumaade jätkusuutlikku majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast arengut, nende sujuvat ja järkjärgulist integreerimist maailmamajandusse ning selliste eesmärkide järgimist, mille liit on ÜRO ja muude asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonide raames heaks kiitnud. Samal ajal kui EIP aitab rakendada meetmeid, mis on vajalikud liidu arengukoostöö poliitika eesmärkide edendamiseks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 209 lõikele 3, peaks EIP püüdma kaudselt toetada Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni aastatuhande arengueesmärkide saavutamist 2015. aastaks ning pärast 2015. aastat mis tahes uute arengueesmärkide saavutamist, millega võidakse aastatuhande arengueesmärke muuta või need asendada, kõikides piirkondades, kus ta tegutseb.
(22)
Käesoleva otsuse kohase EIP tegevusega tuleks toetada Euroopa arengukonsensuse, muutuste kava ja 2005. aasta Pariisi deklaratsioonis, 2008. aasta Accra tegevuskavas ja 2011. aasta Busani partnerluslepingus esitatud abi tõhususe põhimõtete rakendamist. Peale selle peaks see olema kooskõlas ELi inimõiguste ja demokraatia strateegilise raamistiku ning tegevuskavaga, mille nõukogu võttis vastu 25. juunil 2012. aastal, ning rahvusvaheliste keskkonnaalaste kokkulepetega, sealhulgas bioloogilise mitmekesisuse valdkonna kohustustega. Tegevus tuleks ellu viia mitme konkreetse meetme kaudu, eelkõige tugevdades EIP suutlikkust hinnata investeerimisprojektide keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja arenguaspekte, sealhulgas inimõiguste, põhivabaduste ja konfliktidega seotud riske, ning toetades ametiasutuste ja kodanikuühiskonnaga konsulteerimist kohalikul tasandil. Sellega seoses peaks EIP rakendama ja edasi arendama oma tulemuste mõõtmise raamistikku, mis sisaldab üksikasjalikke tulemuslikkuse näitajaid, mille abil mõõdetakse EIP finantseerimistehingute mõju majandusele, keskkonnale, ühiskonnale ja arengule kogu EIP projektitsükli jooksul. Käesoleva otsuse rakendamise vahehindamise käigus tuleks hinnata ka tulemuste mõõtmise raamistiku rakendamist. Hoolsuskohustuse täitmise kontrollimisel seoses investeerimisprojektiga peaks EIP vajaduse korral ja kooskõlas liidu sotsiaalsete ja keskkonnaalaste põhimõtete, rahvusvaheliste parimate tavade, liidu õiguse ja finantseeringut saava riigi õigusega nõudma, et investeerimisprojekti läbiviija korraldaks kohalikul tasandil konsultatsioone ja teeks nende tulemused avalikkusele teatavaks, et võtta arvesse projektide mõju asjakohastele sidusrühmadele. EIP peaks pidama sidet projektide läbiviijate ja projektide kaudu finantseeringu saajatega kogu projektide väljatöötamise aja jooksul. Käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemikul allkirjastatud finantseerimislepingud, milles osalevad riikliku sektori asutused, peaksid sõnaselgelt sisaldama võimalust peatada väljamaksed, juhul kui riik, kus investeerimisprojekti ellu viiakse, ei ole käesoleva otsuse alusel enam rahastamiskõlblik.
(23)
Kõikidel tasanditel alates strateegilisest kavandamisest kuni investeerimisprojekti väljatöötamiseni tuleks tagada, et EIP finantseerimistehingud oleksid kooskõlas liidu välispoliitika ja käesolevas otsuses sätestatud üldeesmärkidega ning toetaksid seda poliitikat ja neid eesmärke. Pidades silmas vajadust suurendada liidu välistegevuse sidusust, tuleks komisjoni ja EIP vahel, sealhulgas Euroopa välisteenistuse osalusel, täiendavalt tugevdada dialoogi poliitika ja strateegia teemal, samal ajal Euroopa Parlamenti ja nõukogu sellest nõuetekohaselt teavitades. Sellise koostöö soodustamiseks ja tegevuskulude jagamiseks peaksid väljaspool liitu asuvad EIP esindused paiknema võimaluse korral alati liidu delegatsioonidega samas kohas. Euroopa Komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga vaheline vastastikuse mõistmise memorandum koostöö ja koordineerimise kohta välisvolitustega hõlmatud piirkondades vaadati 2013. aastal läbi eesmärgiga parandada koostööd ja varajast vastastikust teabevahetust komisjoni, Euroopa välisteenistuse ja EIP vahel tegevustasandil ning selle kohaldamist tuleks jätkata. Koostöö vastastikuse mõistmise memorandumi raamistikus peaks hõlmama eelkõige naabruspoliitikas kasutatava diferentseerimispõhimõtte kohaldamise regulaarset läbivaatamist. Eriti oluline on, et komisjon ja EIP, sealhulgas Euroopa välisteenistus, vahetaksid vajaduse korral asjakohaste programmidokumentide koostamisel varajases etapis ja süstemaatiliselt arvamusi, et tagada maksimaalne sünergia nende tegevuse vahel. Samuti tuleks tõhustada koostööd inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning konfliktide ennetamise küsimustes. EIPd tuleks ergutada tegema EIP projektitsükli jooksul koostööd liidu delegatsioonidega.
(24)
Liidu välissuhteid tuleks toetada mitmete õigusaktidega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 236/2014 (4). Pidades silmas vajadust parandada liidu üldise toetuse sidusust asjaomastes piirkondades, tuleks vajaduse korral ja seal, kus see on asjakohane, otsida võimalusi, et kombineerida EIP rahastamist liidu eelarvevahenditega, tehes seda Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (5) VIII jaotises sätestatud rahastamisvahendite vormis ning projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel antava tehnilise abina vastavalt ühinemiseelse abi rahastamisvahendile (IPA II), mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 231/2014, (6) Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendile (ENI), mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 232/2014, (7) arengukoostöö rahastamisvahendile, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 233/2014, (8) partnerluse rahastamisvahendile koostööks kolmandate riikidega, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 234/2014, (9) rahastamisvahendile demokraatia ja inimõiguste edendamiseks kogu maailmas, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 235/2014, (10) stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendile, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 230/2014 (11) ja tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahendile, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 237/2014 (12). Pärast otsust nr 1080/2011/EL lõi komisjon ELi platvormi väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamiseks, et optimeerida toetuste ja laenude ühendamiseks ette nähtud mehhanismide toimimist väljaspool liitu eelkõige liidu üldeelarve täitmisel ja EIP laenude rakendamisel ning vahetada projektitasandil parimaid valitsemistavasid ja hindamiskriteeriumeid. EIP ja teiste finantseerimisasutuste osalemine ühendamismehhanismides peaks olema täielikult kooskõlas liidu välistegevuse eemärkidega, abi tõhususe põhimõtetega ja läbipaistvusega.
(25)
Käesoleva otsuse reguleerimisalasse kuuluvate liiduväliste finantseerimistehingute puhul peaks EIP püüdma veelgi parandada koordineerimist ja koostööd Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, eelkõige nendega, kes osalevad väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamiseks ette nähtud ELi platvormi töös. Selline koostöö hõlmab vajaduse korral koostööd sektoripõhiste tingimuste täitmisel ja menetluste vastastikust usaldamist, kaasrahastamise kasutamist ja osalemist ülemaailmsetes algatustes, näiteks abi koordineerimist ja tulemuslikkust edendavates algatustes. Sellise koordineerimise ja koostöö abil tuleks püüda minimeerida võimalikke topeltkulusid ja tegevuse tarbetut dubleerimist. Koostöö peaks põhinema vastastikkuse põhimõttel. Vastavalt vajadusele tuleks edendada EIP vastastikust juurdepääsu muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste loodud rahastamisvahenditele. Eesmärgiga hõlmata Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) geograafilise ulatuse laienemine Vahemere piirkonnale, ajakohastati 2012. aastal komisjoni, EIP grupi ning EBRD vahelist kolmepoolset vastastikuse mõistmise memorandumit, mis käsitleb koostööd väljaspool liitu ning võimaldab EIP grupil ja EBRD-l tegutseda teineteist vastastikku täiendavalt, tuginedes oma vastavatele suhtelistele eelistele; seda memorandumit tuleks jätkuvalt kohaldada. Käesolevas otsuses sätestatud põhimõtteid tuleks kohaldada ka siis, kui EIP rahastamist rakendatakse muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega sõlmitud koostöökokkulepete kaudu.
(26)
EIPd tuleks ergutada jätkama liiduväliste tehingute rahastamist ka omal riisikol, sealhulgas liidu majandushuvide toetamiseks, sellistes riikides ja selliste investeerimisprojektide puhul, millel on EIP hinnangul piisav krediidivõimelisus, ning võttes arvesse EIP enda riskitaluvusvõimet, nii et ELi tagatise kasutamisel saaks keskenduda riikidele ja investeerimisprojektidele, mille puhul ELi tagatis annab EIP enda hinnangul, sealhulgas jätkusuutliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase arengu osas lisaväärtust.
(27)
EIP peaks laiendama pakutavate innovatiivsete rahastamisvahendite valikut, sealhulgas keskendudes rohkem tagatisvahendite arendamisele. Peale selle peaks EIP aktiivselt püüdma osaleda riskijagamisvahendites ning stabiilset ja prognoositavat rahavoogu tekitavate projektide rahastamises võlakapitaliturgude abil. Eelkõige peaks EIP kaaluma selliste võlakapitalituru instrumentide toetamist, mis on antud rahastamiskõlblikes riikides teostatavatele investeerimisprojektidele. Peale selle peaks EIP suurendama kohalikus vääringus antavate laenude mahtu ja emiteerima võlakirju kohalikel turgudel, tingimusel et finantseeringut saavad riigid rakendavad eelkõige finantssektoris EIP tegevuse hõlbustamiseks vajalikke struktuurireforme ning muid meetmeid. Kapitalituru instrumentide mitmekesistamisel ja laiendamisel tuleks erilist tähelepanu pöörata selle tagamisele, et need instrumendid ei tooks kaasa riskantseid finantstavasid ja võlgasid ega hakkaks seega ohustama finantsstabiilsust.
(28)
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande. Aruandes tuleks hinnata EIP finantseerimistehinguid ja nende vastavust käesolevale otsusele, nende lisaväärtust ja panust liidu välispoliitikasse, nende kvaliteeti, nende arengumõju EIP tulemuste mõõtmise raamistikule tuginedes ja finantseeringu saajatele edastatud rahalist kasu. Aruandes peaks samuti olema teave ELi tagatise kasutamise, kliimamuutusi ja bioloogilist mitmekesisust käsitlevate meetmete käesoleva otsuse kohase rahastamise, EIP ja Euroopa Ombudsmani vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi toimimise järelhindamise kohta ning komisjoni ja muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega tehtava koostöö, sealhulgas kaasrahastamise kirjeldus. Aruanne tuleks avalikustada, et asjakohastel sidusrühmadel, sealhulgas kodanikuühiskonnal oleks võimalik arvamust avaldada.
(29)
Liidu välispoliitikat toetavaid EIP finantseerimistehinguid tuleks ka edaspidi teha usaldusväärse pangandustava põhimõtete kohaselt. Neid tehinguid tuleks jätkuvalt teha EIP kehtestatud eeskirjade ja menetluste kohaselt, mis peaksid neid põhimõtteid kajastama, sealhulgas rakendades asjakohaseid kontrollimeetmeid ja järgides EIP avaldust sotsiaalsete ja keskkonnastandardite kohta, samuti kooskõlas kontrollikoja ja Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) vastavate eeskirjade ja menetlustega. EIP peaks oma finantseerimistehingutes rakendama nõuetekohaselt oma poliitikat liidu, ÜRO, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni või rahapesuvastase töökonna hinnangul nõrgalt reguleeritud või koostööst keelduvate jurisdiktsioonide suhtes, et aidata kaasa rahvusvahelisele maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja rahapesu vastasele võitlusele. Läbipaistvuse huvides peaks EIP võimaluse korral koostama koostöös kohalike finantsvahendajatega nimekirja lõplikest laenusaajatest.
(30)
EIP peaks võtma asjakohaseid meetmeid selle tagamiseks, et ELi tagatisega finantseerimistehingute puhul oleksid liidu finantshuvid kaitstud pettuste, korruptsiooni, rahapesu ja mis tahes muu ebaseadusliku tegevuse vastaste ennetavate meetmetega ning et OLAFil oleks õigus teha kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi finantseeringu saajate valdustes. EIP peaks vastavalt 2008. aastal vastu võetud ja 2013. aastal läbivaadatud sisesuunistele Euroopa Investeerimispanga tegevuses keelatud käitumise ennetamise ja tõkestamise poliitika kohta (EIP pettusevastane poliitika) tegema tihedat koostööd liidu ja liikmesriikide pädevate asutustega, et tugevdada kehtivaid rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemise meetmeid ning aidata parandada nende jõustamist. Kooskõlas oma rikkumistest teatamise poliitikaga peaks EIP samuti pöörama potentsiaalse pettuse, korruptsiooni või muu ebaseadusliku tegevuse juhtumitega seoses erilist tähelepanu õigusrikkumisest teatajatelt saadavale teabele, nähes ette nõuetekohased järelmeetmed, tagasiside ja kaitse survemeetmete vastu.
(31)
EIP juhtorganeid tuleks ergutada võtma vajalikke meetmeid, et kohandada EIP tegevust viisil, mis aitaks tõhusalt toetada ELi välispoliitikat, ning et täita käesolevas otsuses sätestatud nõuded,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
ELi tagatis
1. Liit annab Euroopa Investeerimispangale (EIP) väljaspool liitu tehtavate finantseerimistehingute jaoks eelarvetagatise (edaspidi „ELi tagatis”). ELi tagatis antakse üldtagatisena EIP-l saada olevate laekumata maksete katmiseks seoses lõike 2 kohaselt kõlblike EIP investeerimisprojektide teostamiseks antud laenude, laenutagatiste ja võlakapitalituru instrumentidega.
2. ELi tagatise saamiseks on kõlblikud rahastamiskõlblikes riikides teostatavatele investeerimisprojektidele antud EIP laenud, laenutagatised ja võlakapitalituru instrumendid, mis on antud kooskõlas EIP kehtestatud eeskirjade ja menetlustega, kaasa arvatud EIP avaldusega keskkonnaalaste ja sotsiaalsete põhimõtete ja standardite kohta, ning asjakohaste liidu välispoliitika eesmärkide toetamiseks, kui EIP finantseering on antud allkirjastatud lepingu alusel, mis ei ole aegunud ja mida ei ole tühistatud (edaspidi „EIP finantseerimistehingud”).
3. Liidu välispoliitikat toetavaid EIP finantseerimistehinguid tuleks ka edaspidi teha usaldusväärse panganduse tavade põhimõtete kohaselt.
4. ELi tagatis on piiratud 65 protsendiga EIP finantseerimistehingute kohaselt välja makstud ja garanteeritud kogusummast, millest on maha arvatud tagasimakstud summad ja millele on lisatud kõik seotud summad.
5. ELi tagatis katab ajavahemikul 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 sõlmitud EIP finantseerimistehinguid.
6. Kui lõikes 5 osutatud ajavahemiku möödumisel ei ole Euroopa Parlament ja nõukogu võtnud vastu otsust, millega antakse EIP-le uus ELi tagatis liiduvälistest finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks, pikendatakse kõnealust ajavahemikku automaatselt üks kord kuue kuu võrra.
Artikkel 2
ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute ülemmäärad
1. Ajavahemikul 2014-2020 on ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute maksimaalne ülemmäär 30 000 000 000 eurot. Ülemmäära järgimisel ei võeta arvesse algul finantseerimistehinguteks ette nähtud, kuid hiljem tühistatud summasid.
Nimetatud ülemmäär jaotatakse kaheks osaks:
a)
kindlaksmääratud 27 000 000 000 euro suurune ülemmäär;
b)
fakultatiivne 3 000 000 000 euro suurune lisasumma.
Euroopa Parlament ja nõukogu teevad vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele otsuse punktis b osutatud summa täieliku või osalise aktiveerimise ja selle piirkondliku jaotuse kohta pärast artiklis 19 sätestatud vahehindamist.
2. Lõike 1 punktis a osutatud ülemmäär jaotatakse piirkondlikeks ülemmääradeks ja vaheülemmääradeks, nagu on sätestatud I lisas. Piirkondlike ülemmäärade piires tagab EIP järk-järgult ELi tagatisega hõlmatud piirkondades riikide kaupa tasakaalustatud jaotuse.
Artikkel 3
Üldeesmärgid ja -põhimõtted
1. ELi tagatis antakse ainult sellistele EIP finantseerimistehingutele, millel on EIP hinnangul lisaväärtus ja millega toetatakse mis tahes järgmist üldeesmärki:
a)
kohaliku erasektori arendamine, eelkõige VKEde toetamine;
b)
sotsiaalse ja majandusliku infrastruktuuri, sealhulgas transpordi-, energia-, keskkonnainfrastruktuuri ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arendamine;
c)
kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine.
2. Säilitades EIP eripära investeerimispangana, toetavad käesoleva otsuse kohased EIP finantseerimistehingud ELi üldisi huve, aidates eelkõige järgida liidu välistegevuse aluseks olevaid üldpõhimõtteid, millele on osutatud ELi lepingu artiklis 21, ning aitavad rakendada rahvusvahelisi keskkonnalepinguid, mille osaline liit on. EIP juhtorganeid ergutatakse võtma vajalikke meetmeid, et kohandada EIP tegevust viisil, mis aitaks tõhusalt toetada liidu välispoliitikat, ning et täita käesolevas otsuses sätestatud nõuded.
3. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades on EIP finantseerimistehingute põhieesmärk toetada riikide piirkondlikku integratsiooni, sealhulgas eelkõige majanduslikku integratsiooni ühinemiseks valmistuvate riikide, naabruspoliitikas osalevate riikide ja liidu vahel. EIP teeb finantseeringut saavates riikides finantseerimistehinguid üldeesmärkidega hõlmatud valdkondades, toetades välismaiseid otseinvesteeringuid, mis edendavad majandusintegratsiooni liiduga.
4. Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni koostatud ametliku arenguabi saajate loetelusse kantud arenguriikides aitavad EIP finantseerimistehingud ELi toimimise lepingu artiklite 208 ja 209 kohaselt kaudselt kaasa liidu arengukoostöö poliitika eesmärkide saavutamisele, nagu vaesuse vähendamine kaasava majanduskasvu ning jätkusuutliku majandusliku, keskkonnaalase ja sotsiaalse arengu kaudu.
5. Tagamaks erasektori investeeringute maksimaalset mõju arengule, püüab EIP tugevdada finantseeringut saavate riikide kohalikku erasektorit, toetades kohalikke investeeringuid, nagu on sätestatud lõike 1 punktis a. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega püütakse samuti hõlmata toetust liidu VKEde investeerimisprojektidele. Asjaomaste VKEde kasuks eraldatud rahaliste vahendite kasutamise tõhusaks kontrollimiseks kehtestab EIP finantsvahendajatega piisavad lepingulised nõuded, sealhulgas finantseeringu saajate esitatava aruande standardid.
EIP teeb koostööd finantsvahendajatega, kes võivad toetada VKEde erivajadusi tehinguriikides ning kes ei osale EIP finantseerimistehingutes, mida viiakse ellu rahastamiskõlblikus riigis nende vahendite abil, mis asuvad välisriigis, mis on artiklis 13 osutatud koostööst keelduva jurisdiktsioonina.
6. Lõike 1 punktis b sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse investeerimisprojekte peamiselt transpordi, energia, keskkonnainfrastruktuuri, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning tervishoiu ja hariduse valdkonnas. See hõlmab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia tootmist ja integreerimist, vähem CO2-mahukatele tehnoloogiatele ja kütustele üleminekut võimaldava energiasüsteemide ümberkujundamist, jätkusuutlikku energiajulgeolekut ja energiainfrastruktuuri, sealhulgas gaasi tootmise infrastruktuur ja liidu energiaturule transportimine, samuti maapiirkondade elektrifitseerimist, keskkonnainfrastruktuuri, näiteks vee- ja kanalisatsioonivõrgud ning roheline infrastruktuur, telekommunikatsiooni ja lairibavõrgu infrastruktuur.
7. Lõike 1 punktis c sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise valdkonnas teostatavaid investeerimisprojekte, millega aidatakse kaasa ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni üldiste eesmärkide saavutamisele, eelkõige vältides kasvuhoonegaaside heitkoguste tekkimist või vähendades neid taastuvenergia, energiatõhususe ja säästva transpordi valdkonnas või suurendades haavatavate riikide, sektorite ja kogukondade vastupanuvõimet kliimamuutuste negatiivsele mõjule. Kliimamuutuse projektide abikõlblikkuse kriteeriumid on määratletud EIP kliimamuutuste strateegias, mida ajakohastatakse enne 2015. aasta lõppu. Selleks tuleks lisada süsiniku heitkoguste analüüs keskkonnamõju hindamise menetlusse, et teha kindlaks, kas projekti ettepanekud suurendavad maksimaalselt energiatõhusust. Käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemikul peaks nende tehingute maht moodustama vähemalt 25 % kõigist EIP finantseerimistehingutest.
8. Kooskõlas liidu ja rahvusvaheliste kliimamuutusi käsitlevate eesmärkidega ajakohastab EIP enne 2015. aasta lõppu koostöös komisjoniga oma kliimamuutuste strateegiat seoses EIP finantseerimistehingutega. Sellise ajakohastamise üheks osaks on muu hulgas konkreetne tegevus selle tagamiseks, et käesoleva otsuse kohased investeerimisprojektid oleksid kooskõlas liidu kliimamuutusi käsitlevate eesmärkidega, ning täiendavate jõupingutuste tegemine taastuvate energiaallikate ja energiatõhususe toetamiseks.
9. ELi tagatis katab ainult selliseid EIP finantseerimistehinguid, mida tehakse nendes rahastamiskõlblikes riikides, kes on sõlminud EIPga raamlepingu, milles on sätestatud selliste tehingute õiguslikud tingimused.
Artikkel 4
Hõlmatud riigid
1. ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks potentsiaalselt rahastamiskõlblike riikide loetelu on esitatud II lisas. ELi tagatisega EIP rahastamiskõlblike riikide loetelu on esitatud III lisas ja see ei sisalda muid riike peale II lisas loetletud riikide. II lisas loetlemata riikide puhul otsustatakse nende kõlblikkus ELi tagatisega EIP finantseeringu saamiseks vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele ja iga üksikjuhtumit eraldi kaaludes.
2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 18 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmiseks. Komisjoni otsused tuginevad üldisele hinnangule, mis hõlmab majanduslikke, sotsiaalseid, keskkonnaalaseid ja poliitilisi ning eelkõige demokraatia, inimõiguste ja põhivabadustega seotud aspekte, ning lisaks ka asjakohastele Euroopa Parlamendi resolutsioonidele ning nõukogu otsustele ja järeldustele.
3. III lisa muutmiseks vastu võetud delegeeritud õigusaktid ei mõjuta nendele EIP finantseerimistehingutele antud ELi tagatisi, mis on allkirjastatud enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide jõustumist, võttes arvesse lõiget 4.
4. Artikli 8 lõikes 1 osutatud täieliku tagatisega kaetud EIP finantseerimistehingutega seotud väljamakseid ei tehta III lisas loetlemata riikides.
5. ELi tagatis ei kata EIP finantseerimistehinguid konkreetses riigis, kellega on selliseid tehinguid käsitlev leping allkirjastatud pärast asjaomase riigi ühinemist liiduga.
Artikkel 5
EIP finantseerimistehingute panus liidu poliitikasse
1. Komisjon koostöös EIPga ajakohastab ühe aasta jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist EIP finantseerimistehingute jaoks ette nähtud kehtivaid piirkondlikke tehnilised tegevussuunised.
Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised peavad olema kooskõlas liidu laiema regionaalpoliitika raamistikuga, mis on esitatud IV lisas. Piirkondlike tehniliste tegevussuunistega tagatakse eelkõige, et käesoleva otsuse kohane EIP rahastamine täiendab vastavaid eri piirkondades rakendatavaid liidu abi andmise põhimõtteid, abiprogramme ja abi rahastamisvahendeid.
Kõnealuste piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ajakohastamisel võtavad komisjon ja EIP arvesse asjakohaseid Euroopa Parlamendi resolutsioone ning nõukogu otsuseid ja järeldusi. Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised on kooskõlas prioriteetidega, mis sisalduvad riiklikes või piirkondlikes programmides, mille rahastatavad riigid on võimaluse korral koostanud, võttes nõuetekohaselt arvesse nende programmide koostamise käigus kohaliku kodanikuühiskonnaga peetud konsultatsioone.
Komisjon edastab ajakohastatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised Euroopa Parlamendile ja nõukogule niipea, kui suunised on välja töötatud.
EIP määratleb piirkondlikes tehnilistes tegevussuunistes sätestatud raamistiku piires asjakohased rahastamisstrateegiad ja tagab nende rakendamise.
EIP finantseerimistehingud on kooskõlas rahastatava riigi piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ja strateegiatega.
Piirkondlikud tehnilised tegevussuunised vaadatakse läbi pärast artiklis 19 osutatud vahehindamist.
2. Protokolli nr 5 artikliga 19 ette nähtud menetluse raames esitab komisjon arvamuse EIP finantseerimistehingute kohta. Käesoleva otsuse alusel tehtavale EIP finantseerimistehingule ei anta ELi tagatist, kui komisjon esitab kõnealuse finantseerimistehingu kohta eitava arvamuse.
Artikkel 6
Koostöö komisjoni ja Euroopa välisteenistusega
1. EIP finantseerimistehingute ja liidu eelarvevahendite koosmõju maksimeerimiseks tugevdatakse veelgi EIP välistegevuse kooskõla liidu välispoliitiliste eesmärkidega, eelkõige ajakohastades artiklis 5 osutatud piirkondlikke tehnilisi tegevussuuniseid, kusjuures poliitiliste küsimuste puhul konsulteeritakse vastavalt vajadusele Euroopa välisteenistusega, ning pidades ka korrapärast ja süstemaatilist dialoogi ning tagades varajase teabevahetuse järgmistes küsimustes:
a)
komisjoni või vajaduse korral Euroopa välisteenistuse koostatavad strateegiadokumendid, näiteks riiki ja piirkonda käsitlevad strateegiadokumendid, näidisprogrammid, tegevuskavad ja ühinemiseelsed dokumendid;
b)
EIP strateegilise planeerimise dokumendid, investeerimisprojektide kavad ja EIP iga-aastane aruandlus komisjonile;
c)
muud poliitilised ja tegevusega seotud asjaolud.
2. Koostöö toimub üksikute piirkondade kaupa, sealhulgas liidu delegatsioonide tasandil, võttes arvesse EIP rolli ja ka liidu poliitikat igas piirkonnas.
Artikkel 7
Koostöö muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega
1. EIP finantseerimistehinguid tehakse vajaduse korral koostöös muude Euroopa mitmepoolsete ja liikmesriikide finantseerimisasutustega (edaspidi „Euroopa finantseerimisasutused”) ning rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, sealhulgas piirkondlike arengupankadega (edaspidi „rahvusvahelised finantseerimisasutused”), eesmärgiga maksimeerida koostoimet, koostööd ja tõhusust, ühiselt arendada innovatiivseid rahastamisvahendeid, tagada usaldusväärne ja mõistlik riskide jagamine ning ühtsed tingimused investeerimisprojektidele ja sektoritele, samuti selleks, et minimeerida võimalikke topeltkulusid ja tegevuse tarbetut kattumist.
2. Lõikes 1 osutatud koostööd hõlbustab komisjoni, EIP ning asjaomaste eri piirkondades tegutsevate Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste tegevuse koordineerimine, mis toimub vajaduse korral vastastikuse mõistmise memorandumite või liidu muude piirkondlike koostööraamistike alusel.
Artikkel 8
ELi tagatise ulatus ja tingimused
1. Riigiga sõlmitud või riigi tagatisega EIP finantseerimistehingute (välja arvatud võlakapitalituru instrumente hõlmavad finantseerimistehingud) ja muude EIP finantseerimistehingute puhul, mis on sõlmitud piirkondlike või kohalike omavalitsustega või riigi omanduses või kontrolli all olevate ettevõtjate või asutustega, kui selliste muude EIP finantseerimistehingute puhul on EIP asjaomase riigi krediidiriski arvesse võttes viinud läbi asjakohase krediidiriski hindamise, katab ELi tagatis kõik EIP-l saada olevad laekumata maksed (edaspidi „täielik tagatis”).
2. Lõike 1 kohaldamisel esindab Palestiinat Palestiina omavalitsus ning Kosovot (13) Kosovo ametiasutused.
3. Muude kui lõikes 1 osutatud EIP finantseerimistehingute puhul katab ELi tagatis kõiki EIP-l saada olevaid laekumata makseid, kui mittelaekumise tingis ühest järgmisest poliitilisest riskist tulenev olukord (edaspidi „poliitilise riski tagatis”):
a)
riigi rahaülekannete peatamine;
b)
sundvõõrandamine;
c)
sõda või rahvarahutused;
d)
kohtuliku kaitse puudumine lepingu rikkumise korral.
4. Võlakapitalituru instrumente hõlmavate EIP finantseerimistehingute puhul kohaldatakse ainult poliitilise riski tagatist.
5. EIP tehingutega seotud rahastamiskokkulepped projekti läbiviijatega sisaldavad ka asjakohaseid keskkonna- ja sotsiaalsätteid kooskõlas EIP enda kodukorra ja menetlustega.
6. Komisjon ja EIP näevad artiklis 14 osutatud tagatislepingus ette selged ja läbipaistvad jaotuspõhimõtted, mis võimaldavad EIP-l oma välistegevuse raames määrata kindlaks käesoleva otsuse alusel rahastatavad tehingud, et tagada kõige tõhusam ELi tagatise kasutamine. Need jaotuspõhimõtted põhinevad EIP finantseerimistehingute krediidivõimelisusel, nagu seda on hinnanud EIP, I lisas kindlaks määratud ülemmääradel, vastaspoole laadil (kas suveräänne riik või, käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisalasse jääv riigi tasandist allpool asuv üksus või eraõiguslik isik), EIP enda riskitaluvusvõimel ja muudel asjakohastel kriteeriumidel, sealhulgas ELi tagatise pakutaval lisaväärtusel. Euroopa Parlamenti ja nõukogu teavitatakse jaotuspõhimõtetest kooskõlas artikliga 14.
7. ELi tagatise kasutamise korral antakse liidule kõik asjakohased EIP õigused seoses EIP finantseerimistehingutest tulenevate kohustustega kooskõlas artiklis 14 osutatud tagatislepinguga.
Artikkel 9
EIP läbiviidav investeerimisprojektide hindamine ja kontroll
1. EIP kontrollib põhjalikult hoolsuskohustuse täitmist ning asjakohasel juhul nõuab, et projekti läbiviijad viiksid projekti kavandamis- ja rakendusetapis kooskõlas liidu sotsiaalsete ja keskkonnaalaste põhimõtetega läbi kohalikul tasandil konsultatsioone asjaomaste riiklike ja kohalike sidusrühmade ning kodanikuühiskonnaga ELi tagatisega investeerimisprojektide sotsiaalsete, inimõigustega seotud, keskkonnaalaste, majanduslike ja arengualaste aspektide teemal ning annaksid teavet, mis on oluline liidu välispoliitika ja strateegiliste eesmärkide saavutamiseks antava panuse hindamiseks.
Kui see on asjakohane hinnatakse seda, kuidas projekti kestuse jooksul saaks tehnilise abi kaudu suurendada EIP finantseeringu saajate suutlikkust. EIP kehtestatud eeskirjad ja menetlused peavad sisaldama vajalikke sätteid investeerimisprojektide keskkonna- ja sotsiaalmõju ning inimõiguste ja konfliktide ennetamisega seotud aspektide hindamise kohta, eesmärgiga tagada, et käesoleva otsuse alusel toetatavad investeerimisprojektid oleksid keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt jätkusuutlikud.
2. Lisaks arenguga seotud aspektide eelhindamisele kontrollib EIP ka finantseerimistehingute rakendamist. Eelkõige nõuab EIP projekti läbiviijatelt, et nad kontrolliksid projekti rakendamise ajal kuni selle lõpuleviimiseni muu hulgas põhjalikult investeerimisprojekti majanduslikku, arengualast, sotsiaalset, keskkonna ja inimõigustega seonduvat mõju. EIP kontrollib korrapäraselt projekti läbiviijate esitatud teavet ning teeb projekti läbiviija nõusolekul avalikult kättesaadavaks. Võimaluse korral avaldatakse EIP finantseerimistehingutega seonduvad projektide lõpuleviimise aruanded, välja arvatud konfidentsiaalne teave.
3. EIP kontrolliga püütakse hõlmata ka vahendatud tehingute rakendamist ja finantsvahendajate tegevust VKEde toetamisel.
4. EIP kehtestab tervikliku süsteemi EIP finantseerimistehingutega seotud kasvuhoonegaaside absoluutsete ja suhteliste heitkoguste eelhindamiseks, kui need heitkogused ulatuvad oluliste piirmääradeni, mis on määratletud EIP kliimamuutuste strateegias täpsustatud asjakohases metoodikas, ja kui need andmed on kättesaadavad.
5. Võimaluse korral kontrolli tulemused avalikustatakse, kui konfidentsiaalsusnõuetest ja asjaomaste poolte kokkuleppest ei tulene teisiti.
Artikkel 10
Tagatisfondi sihtotstarbeline välistulu
Kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 21 lõikega 4 moodustavad sihtotstarbelise välistulu 110 000 000 euro ulatuses tagasimakseid ja tulusid enne 2007. aastat tehtud tehingutest, sealhulgas kapitali tagasimaksed, vabastatud tagatised ja laenu põhisumma tagasimaksed, dividendid, kapitalikasum, tagatistasud, laenudelt ja usalduskontodel olevatelt summadelt teenitud intressid, mis makstakse tagasi Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu jaoks avatud usalduskontole ja seonduvad liidu üldeelarvest makstava toetusega, ning seda sihtotstarbelist välistulu kasutatakse tagatisfondi jaoks.
Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu jaoks avatud usalduskontole tagasi makstud summad, mis ületavad 110 000 000 eurot, kantakse liidu üldeelarvesse pärast halduskulude ja -tasude mahaarvamist.
Artikkel 11
Iga-aastane aruandlus ja raamatupidamine
1. Komisjon esitab kord aastas Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingute kohta. See aruanne tehakse avalikkusele kättesaadavaks ja hõlmab järgmist:
a)
hinnang EIP finantseerimistehingute kohta projekti, sektori, riigi ja piirkonna tasandil ning nende vastavuse kohta käesolevale otsusele;
b)
koondhinnang EIP finantseerimistehingute lisaväärtuse, hinnangulise tootluse, tulemuste ja arengumõju kohta, tuginedes EIP tulemuste mõõtmise raamistiku aastaaruandele. Selleks kasutab EIP tulemuslikkuse näitajaid, mis puudutavad rahastatud projektide arengu-, keskkonna- ja sotsiaalaspekte (sealhulgas inimõigustega seotud aspekte), võttes arvesse abi tõhusust käsitleva Pariisi 2005. aasta deklaratsiooni asjakohaseid näitajaid. Projektide keskkonnaaspektide näitajad peavad sisaldama nn puhta tehnoloogia kriteeriume, mis keskenduvad põhimõtteliselt energiatõhususele ja heitkoguste vähendamise tehnoloogiatele;
c)
hinnang EIP finantseerimistehingute panuse kohta liidu välispoliitika rakendamisse ja strateegiliste eesmärkide saavutamisse, võttes arvesse artiklis 5 osutatud piirkondlikke tehnilisi tegevussuuniseid;
d)
koondhinnang EIP finantseerimistehingute saajatele üle kantud rahalise kasu kohta;
e)
hinnang EIP finantseerimistehingute kvaliteedi kohta, eelkõige selle kohta, mil määral EIP on hoolsuskohustuse täitmise ja rahastatud investeerimisprojektide kontrollimisel võtnud arvesse keskkonnaalast ja sotsiaalset jätkusuutlikkust;
f)
üksikasjalik teave ELi tagatise kasutamise kohta;
g)
teave kliimamuutusi ja bioloogilist mitmekesisust käsitlevate meetmete käesoleva otsuse kohase rahastamise mahtude kohta, koondmõju artikli 9 lõikes 4 osutatud absoluutsetele ja suhtelistele kasvuhoonegaaside heitkogustele ning kliimamuutuste riskiga seoses hinnatud projektide arv;
h)
komisjoni ning muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega tehtava koostöö, sealhulgas kaasrahastamise kirjeldus. Eelkõige esitatakse aruandes selliste liidu ning muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste rahaliste vahendite jaotus, mida kasutatakse koos EIP rahastamisega; sellega antakse ülevaade käesoleva otsuse alusel tehtud EIP finantseerimistehingutega toetatud üldistest investeeringutest. Aruandesse märgitakse ka selliste uute vastastikuse mõistmise memorandumite sõlmimine EIP ja teiste Euroopa või rahvusvaheliste finantseerimisasutuste vahel, mis mõjutavad käesoleva otsuse kohaseid EIP finantseerimistehinguid;
i)
teave EIP ja Euroopa Ombudsmani vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi toimimise järelhindamise kohta, niivõrd kui asjaomane memorandum käsitleb käesoleva otsusega hõlmatud EIP finantseerimistehinguid.
2. Lõikes 1 osutatud komisjoni aruande koostamise eesmärgil esitab EIP komisjonile igal aastal aruande käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingute kohta, käsitledes kõiki elemente, mis on vajalikud selleks, et komisjonil oleks võimalik esitada aruanne vastavalt lõikele 1. EIP võib komisjonile anda ka lisateavet, mis on asjakohane, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid EIP välistegevusest igakülgse ülevaate.
3. Komisjoni aruandekohustuse täitmiseks või kontrollikoja taotluste rahuldamiseks esitab EIP komisjonile iga EIP finantseerimistehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning mis tahes täiendava teabe, samuti audiitori otsuse EIP finantseerimistehingute jäägi kohta. EIP esitab komisjonile ka mis tahes muud vajalikud dokumendid kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
4. Komisjoni raamatupidamisarvestuse tarvis ja ELi tagatisega kaetud riskidest teatamiseks esitab EIP komisjonile enda finantseerimistehinguid käsitleva EIP riskihinnangu ja reitingualase teabe.
5. EIP esitab komisjonile vähemalt korra aastas mitmeaastase soovitusliku kava EIP finantseerimistehingutega seotud võlakohustuste planeeritava mahu kohta, et tagada EIP prognoositud rahastamise vastavus käesolevas otsuses sätestatud ülemmääradele ning et komisjon saaks koostada asjakohase eelarve tagatisfondi eraldiste kohta. Komisjon võtab seda prognoosi arvesse liidu üldeelarve projekti koostamisel.
6. EIP esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile korrapäraselt kõik oma sõltumatud hindamisaruanded, milles hinnatakse EIP käesoleva otsuse kohase konkreetse tegevusega ja muude välisvolituste raames saavutatud praktilisi tulemusi.
7. EIP esitab lõigetes 2-6 osutatud teabe omal kulul. EIP teeb lõigetes 2, 3 ja 6 osutatud teabe, välja arvatud konfidentsiaalse teabe, üldjoontes ka avalikult kättesaadavaks.
Artikkel 12
Läbipaistvus ja teabe avalikustamine
1. Kooskõlas oma läbipaistvust käsitleva poliitika ja liidu põhimõtetega dokumentidele ja teabele juurdepääsu kohta ning järk-järgult vastavalt rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatuse standarditele, teeb EIP oma veebisaidil avalikkusele kättesaadavaks järgmise teabe:
a)
kõik käesoleva otsuse kohaselt tehtud EIP finantseerimistehingud pärast projekti heakskiitmise etappi, näidates eelkõige, kas investeerimisprojekt on kaetud ELi tagatisega, ning kuidas see toetab liidu välistegevuse eesmärke, märkides eelkõige ära selle majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju;
b)
iga EIP ja muude Euroopa või rahvusvaheliste finantseerimisasutuste vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi, mis mõjutab käesoleva otsuse kohaseid EIP finantseerimistehinguid, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse konfidentsiaalsusnõudeid;
c)
kui see on võimalik ja asjakohane, olemasolevad raamlepingud EIP ja abi saava riigi vahel. Uutele lepingutele alla kirjutades või olemasolevaid muutes püüab EIP võimaldada nende avalikustamist;
d)
EIP jaotuspõhimõtted.
2. Komisjon teeb oma veebisaidil avalikult kättesaadavaks konkreetse teabe kõikide sissenõudmise juhtude kohta, mida on tehtud artiklis 14 osutatud tagatislepingu alusel ning artikli 15 lõikes 2 osutatud lepingu alusel, milles sätestatakse maksete sissenõudmisega seotud üksikasjalikud tingimused ja menetlused, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse konfidentsiaalsusnõudeid.
Artikkel 13
Koostööst keelduvad jurisdiktsioonid
EIP on oma finantseerimistehingutes sallimatu igasuguse ebaseaduslikul eesmärgil toimuva tegevuse, sealhulgas rahapesu, terrorismi rahastamise, maksupettuse ja maksudest kõrvalehoidumise, korruptsiooni ning liidu finantshuve kahjustava pettuse suhtes. Eelkõige ei osale EIP üheski finantseerimistehingus, mida tehakse rahastamiskõlblikus riigis välisriigi vahendi kaudu, mis asub koostööd mittetegevas jurisdiktsioonis, mida liit, ÜRO, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon või rahapesuvastane töökond on sellisena määratlenud.
EIP kohaldab oma finantseerimistehingutes liidu õiguses finantssüsteemide rahapesuks ja terrorismi rahastamiseks kasutamise vältimiseks sätestatud põhimõtteid ja standardeid, sealhulgas nõuet võtta asjakohasel juhul mõistlikke meetmeid, et teha kindlaks tulusaavad omanikud.
Artikkel 14
Tagatisleping
Komisjon ja EIP allkirjastavad tagatislepingu, milles sätestatakse ELi tagatise andmise üksikasjalikud tingimused ja menetlused vastavalt artiklile 8, ning teavitavad sellest Euroopa Parlamenti ja nõukogu.
Artikkel 15
Komisjoni tehtud maksete sissenõudmine
1. Kui komisjon teeb makse ELi tagatise alusel, tegeleb EIP makstud summade sissenõudmisega komisjoni nimel ja komisjoni eest.
2. Hiljemalt artiklis 14 osutatud tagatislepingu allkirjastamise kuupäeval allkirjastavad komisjon ja EIP eraldi lepingu, milles sätestatakse maksete sissenõudmisega seotud üksikasjalikud tingimused ja menetlused.
Artikkel 16
Kontrollikoja teostatav audit
Kontrollikoda auditeerib ELi tagatist ning selle alusel liidu üldeelarvest tehtud makseid ja liidu üldeelarvesse laekuvate maksete sissenõudmisi.
Artikkel 17
Pettusevastased meetmed
1. Kui EIP-il on ELi tagatisega hõlmatud projektide ettevalmistamise, rakendamise või lõpetamise mis tahes etapis põhjust kahtlustada võimalikku pettust, korruptsiooni, rahapesu või muud ebaseaduslikku tegevust, mis võib kahjustada liidu finantshuve, teatab ta sellest viivitamatult OLAFile ning esitab kogu vajaliku teabe.
2. OLAF võib läbi viia juurdlusi, sealhulgas teha kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013, (14) nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2185/96 (15) ja nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (16) sätetele ja menetlustele, et kaitsta liidu finantshuve eesmärgiga teha kindlaks, kas mis tahes finantseerimistehingutega seoses on esinenud pettust, korruptsiooni, rahapesu või toimunud mis tahes muud ebaseaduslikku tegevust, mis mõjutab liidu finantshuve. OLAF võib edastada uurimise käigus saadud teabe asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele.
Kui selline ebaseaduslik tegevus on tõendatud, toetab EIP sissenõudmiseks tehtavaid jõupingutusi seoses oma finantseerimistehingutega ja oma vastutusala piires.
3. Seoses käesoleva otsuse alusel toetatavate projektidega allkirjastatud rahastamislepingutesse lisatakse klauslid, mis lubavad EIP finantseerimistehingud peatada ning vajaduse korral võtta asjakohaseid sissenõudmismeetmeid pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse korral. Otsuse selle kohta, kas EIP rahastamine peatada või tühistada, võtab vastu EIP pärast kõikide asjaolude ja riskide põhjalikku kaalumist.
4. EIP tugineb jätkuvalt oma korruptsiooni- ja pettusevastasele EIP töötajate ja kõikide sidusrühmade ühtsele kontaktpunktile.
5. EIP rakendab oma finantseerimistehingutes kõrvalejätmise mehhanismi, et jätta kõrvale pettuse ja korruptsiooniga seotud osapooled; see mehhanism sisaldab kõrvalejätmise kriteeriume kõrvalejätmise juhtumeid käsitlevast kesksest liidu andmebaasist, millega tagatakse kõikide osapoolte õiguste kaitse.
Artikkel 18
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 11. maist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 19
Vahehindamine
Komisjon esitab 31. detsembriks 2016 koostöös EIPga Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande käesoleva otsuse esimeste kohaldamisaastate kohta ning vajaduse korral ettepaneku selle muutmiseks. Vahehindamise aruanne koostatakse sõltumatu välishindamise ja EIP panuse alusel.
Aruanne sisaldab eelkõige järgmist:
a)
hinnang jaotuspõhimõtete kohaldamisele;
b)
hinnang EIP aruandlusele ja asjakohasel juhul soovitused selle parandamiseks;
c)
hinnang tulemuste mõõtmise raamistikule, sealhulgas tulemuslikkuse näitajad ja kriteeriumid ning nende panus käesoleva otsuse eesmärkide saavutamisse;
d)
üksikasjalik ülevaade kriteeriumidest, mida võeti arvesse soovituses fakultatiivse lisasumma täieliku või osalise võimaliku aktiveerimise kohta.
Artikkel 20
Lõpparuanne
Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule lõpparuande 31. detsembriks 2021.
Artikkel 21
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. aprill 2014