PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
28. august 2013,
Itaalia dekreedi eelnõu kohta, mis käsitleb pika säilimisajaga piima, kõrgkuumutatud piima, mikrofiltreeritud pastöriseeritud piima ja kõrgel temperatuuril pastöriseeritud piima päritolu tähistamise meetodeid
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 5517 all)
(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/444/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, (1) eriti selle artiklit 19,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas direktiivi 2000/13/EÜ artikli 19 teise lõiguga teatasid Itaalia ametiasutused 9. novembril 2012 komisjonile dekreedi eelnõust, milles käsitletakse muu hulgas pika säilimisajaga piima, kõrgkuumutatud piima, mikrofiltreeritud pastöriseeritud piima ja kõrgel temperatuuril pastöriseeritud piima kohustuslikke märgistusnõudeid.
(2)
Teatavaks tehtud dekreedi artikli 2 lõikes 1 esitatud nõude kohaselt peab pika säilimisajaga piima, kõrgkuumutatud piima, mikrofiltreeritud pastöriseeritud piima ja kõrgel temperatuuril pastöriseeritud piima märgistusel olema esitatud selle tootmisettevõtte asukohariik, kust töödeldud piim on pärit, või tähistus „EL” või „kolmandad riigid”, kui piim on lähetatud kas ühest või enamast Euroopa Liidu liikmesriigist või kolmandatest riikidest.
(3)
Direktiiviga 2000/13/EÜ, millega on ühtlustatud toidu märgistamist käsitlevad eeskirjad, on ühelt poolt ette nähtud teatavate riiklike sätete ühtlustamine ja teiselt poolt ühtlustamata riiklikke norme käsitlev kord. Ühtlustamise ulatus on kindlaks määratud selle direktiivi artikli 3 lõikes 1, milles on esitatud loetelu andmetest, mille esitamine kooskõlas artiklitega 4-17 on märgistusel kohustuslik, juhul kui neis artiklites sisalduvate erandite alusel ei ole sätestatud teisiti.
(4)
Direktiivi 2000/13/EÜ artikli 3 lõike 1 punkti 8 kohaselt on kohustuslik esitada andmed päritolu- ja lähteriigi kohta, „kui selliste andmete puudumine võib tarbijat toidu tegeliku päritolu- või lähteriigi määramisel oluliselt eksitada”.
(5)
Direktiivi 2000/13/EÜ artikli 4 lõikega 2 on ette nähtud, et konkreetsete toitude puhul võib nõuda lisaks selle direktiivi artikli 3 lõikes 1 loetletud andmetele muude andmete esitamist kas Euroopa Liidu õigusaktide sätete või nende puudumisel riiklike sätete kehtestamisega.
(6)
Direktiivi 2000/13/EÜ artikli 18 lõike 2 kohaselt on lubatud vastu võtta ühtlustamata riiklikke norme, kui see on õigustatud mõnel selles artiklis loetletud põhjustest, milleks on muu hulgas rahvatervise kaitsmine ja pettuse ärahoidmine, eeldusel, et need ei takista direktiivis 2000/13/EÜ sätestatud määratluste ja eeskirjade kohaldamist. Seega tuleb kontrollida, kas liikmesriigi esitatud riiklikku märgistamist käsitlev eelnõu vastab eespool nimetatud nõuetele ja Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetele.
(7)
Itaalia ametiasutused väidavad, et kõnealune meede on vajalik, et tagada tarbijahuvide kaitse ja tõhustada toiduga seotud pettuste ärahoidmist ja ohjeldamist. Nad selgitasid, et vastupidiselt Itaalia tarbijate arvamusele ei ole Itaalias turustatud piim ainult siseriikliku päritoluga ja seetõttu on muutunud möödapääsmatuks esitada toodete märgitusel nende päritoluriik, et vältida tarbijate eksitamist. Eespool nimetatud kaalutlusi arvestades on Itaalia ametiasutused arvamusel, et artikli 2 lõike 1 sätted on põhjendatud lähtuvalt direktiivi 2000/13/EÜ artikli 3 lõike 1 punktist 8.
(8)
Direktiivi 2000/13/EÜ artikli 3 lõike 1 punktiga 8 on ette nähtud sobiv mehhanism, millega vältida tarbijate eksitamist juhul, kui teatavad elemendid võiksid tekitada kahtlust asjaomase toidu tegeliku päritolu- või lähteriigi suhtes. Toiduettevõtjad peavad tagama, et märgistusel on esitatud teave päritolu- või lähteriigi kohta juhul, kui selle teabe puudumine põhjustaks tarbijate eksitamist. Riiklikud ametivõimud on kohustatud kontrollima kõnealuse kohustuse täitmist.
(9)
Teatavaks tehtud dekreedi artikli 2 lõike 1 sätete kohaldamisel oleksid kõnealused toidukaubad alati esitatud selliselt, et need eksitaksid Itaalia tarbijat nende tegeliku päritolu- või lähteriigi osas. Selles osas märgib komisjon, et teatavaks tehtud dekreedi kohaldamisala ei hõlma (väga) lühikese säilimisajaga piimatooteid (toorpiim, pastöriseeritud piim). Seetõttu võivad tarbijad viimati nimetatud piimatooteid tõenäoliselt pidada Itaalia päritolu piimatoodeteks.
(10)
Kui jätta arvestamata viide tarbijate huvide kaitsmise vajadusele, ei esitanud Itaalia ametiasutused piisavaid põhjendusi, mille alusel võinuks järeldada, et kohustuslik päritoluandmete esitamine teatavaks tehtud dekreedi artiklis 1 loetletud toodete puhul oleks vajalik suuremas ulatuses, kui see on sätestatud direktiivi 2000/13/EÜ artikli 3 lõike 1 punktis 8.
(11)
Seega ei suutnud Itaalia ametiasutused tõestada, et teatavaks tehtud dekreedis sätestatud kohustus esitada päritolukoht oleks vajalik direktiivi 2000/13/EÜ artikli 18 lõikes 2 loetletud eesmärkide täitmiseks.
(12)
Neid kaalutlusi silmas pidades on komisjon esitanud teatavaks tehtud dekreedi eelnimetatud sätete kohta eitava arvamuse vastavalt direktiivi 2000/13/EÜ artikli 19 kolmandale lõigule.
(13)
Vastavalt sellele tuleks nõuda, et Itaalia ametiasutused ei võtaks vastu teatavaks tehtud dekreedi artikli 2 lõike 1 sätteid.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Itaalia Vabariik ei või vastu võtta teatavaks tehtud dekreedi artikli 2 lõike 1 sätteid pika säilimisajaga piima, kõrgkuumutatud piima, mikrofiltreeritud pastöriseeritud piima ja kõrgel temperatuuril pastöriseeritud piima päritolu tähistamise meetodite kohta.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
Brüssel, 28. august 2013