NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1374/2014
ze dne 28. listopadu 2014
o statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacích společností
(ECB/2014/50)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že pojišťovací společnosti jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 kromě toho stanoví, že v řádně odůvodněných případech má ECB právo shromažďovat statistické informace na konsolidovaném základě. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek, a opravňuje ji, aby některé kategorie zpravodajských jednotek zčásti nebo zcela zprostila statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB.
(2)
Účelem uložení statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacím společnostem je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru pojišťovacích společností v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Shromažďování statistických informací o pojišťovacích společnostech je nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz, k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému.
(3)
Národní centrální banky by měly mít pravomoc shromažďovat informace o pojišťovacích společnostech od skutečného souboru zpravodajských jednotek v rámci širšího statistického zpravodajského rámce, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. V těchto případech je vhodné v zájmu transparentnosti informovat zpravodajské jednotky o různých statistických účelech, pro něž jsou údaje shromažďovány.
(4)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž pro pojišťovací společnosti by národní centrální banky měly být oprávněny sloučit zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení se zpravodajskou povinností podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Údaje, které národní centrální banky na základě tohoto nařízení shromažďují pro statistické účely, úzce souvisejí s údaji, které shromažďují příslušné vnitrostátní orgány pro účely dohledu na základě rámce zavedeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4). S ohledem na obecný mandát ECB, zakotvený v článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), spolupracovat v oblasti statistiky s ostatními orgány a s cílem omezit administrativní zatížení a zamezit duplicitnímu provádění úkolů mohou národní centrální banky odvozovat údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES (včetně vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí), a to s náležitým ohledem na podmínky jakékoli dohody o spolupráci mezi příslušnou národní centrální bankou a příslušným vnitrostátním orgánem. Podle článku 70 směrnice 2009/138/ES mohou příslušné vnitrostátní orgány předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů na základě uvedené směrnice národním centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím.
(6)
Evropský systém účtů zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5) (dále jen „ESA 2010“) vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž jsou tyto jednotky rezidenty. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES, mohou být aktiva a pasiva poboček pojišťovacích společností, jejichž ústředí se nachází v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v zájmu minimalizace zpravodajské zátěže sloučena s aktivy a pasivy ústředí. O pobočkách pojišťovacích společností by měly být shromažďovány omezené informace pro účely sledování jejich velikosti a případných odchylek od systému ESA 2010.
(7)
Na shromažďování statistických informací podle tohoto nařízení by se měla vztahovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(8)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se uvádí, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(10)
Rada guvernérů by měla nejpozději do roku 2020 posoudit přínosy a náklady: a) zvýšení pokrytí čtvrtletního vykazování z 80 % na 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny; b) odděleného vykazování aktiv a pasiv poboček pojišťovacích společností v případech, kdy jsou pobočky rezidenty členských států eurozóny, a mateřské společnosti těchto poboček jsou rezidenty v EHP, a c) dalšího zkrácení lhůty pro předávání údajů zpravodajskými jednotkami na čtyři týdny po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„pojišťovací společností“ (S.128, ESA 2010) se rozumí finanční instituce nebo kvazikorporace, která se převážně zabývá finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění.
Tato definice zahrnuje:
a)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby životního pojištění, v jejichž rámci pojistníci poukazují pravidelné nebo jednorázové platby pojistiteli a výměnou za to pojistitel zaručuje, že pojistníkům poskytne dohodnutou částku nebo anuitu, a to k určitému datu nebo dříve;
b)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby neživotního pojištění na krytí takových rizik, jako jsou např. nehody, nemoc, požár nebo neschopnost splácet úvěr;
c)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby zajištění, v jejichž rámci si pojištění kupuje pojistitel, aby se ochránil před neočekávaně vysokým počtem nároků na náhrady nebo mimořádně vysokými náhradami.
Tato definice nezahrnuje:
a)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6);
b)
účelové finanční společnosti pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7);
c)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8);
d)
penzijní fondy ve smyslu odstavce 2.105 ESA 2010.
2.
„pobočkou“ se rozumí v obchodním rejstříku nezapsané zastoupení nebo pobočka (nikoli však ústředí) pojišťovací společnosti nebo zajišťovny;
3.
„dceřinou společností“ se rozumí subjekt zapsaný v obchodním rejstříku, v němž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je zapsána do obchodního rejstříku. Není-li právnická osoba zapsána do obchodního rejstříku, její rezidentská příslušnost se určí podle jejího sídla, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a pokračující existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
7.
„příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí příslušný vnitrostátní orgán členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
8.
„údaji podle jednotlivých cenných papírů“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů;
9.
„údaji podle jednotlivých položek“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
10.
„agregovanými údaji“ se rozumí údaje, které nejsou členěny podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
11.
„finančními transakcemi“ se rozumí transakce, které vyplývají ze vzniku, zániku nebo změny vlastnictví finančních aktiv nebo pasiv, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II;
12.
„přeceněním v důsledku změn cen a směnných kurzů“ se rozumí změny ocenění aktiv a pasiv, k nimž dochází v důsledku změn v cenách aktiv a pasiv a/nebo vlivu směnných kurzů na hodnoty aktiv a pasiv denominovaných v cizí měně, vyjádřené v eurech, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Shromažďují-li národní centrální banky údaje podle systému ESA 2010, který vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž je daná jednotka rezidentem, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny.
2. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromážděných na základě ustanovení směrnice 2009/138/ES nebo vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z:
a)
pojišťovacích společností, které jsou zapsány v obchodním rejstříku v příslušném členském státě eurozóny a které jsou rezidenty na tomto území, včetně dceřiných společností, jejichž mateřské společnosti se nacházejí mimo toto území;
b)
poboček pojišťovacích společností uvedených v písmenu a), které jsou rezidenty mimo území příslušného členského státu eurozóny, a
c)
poboček pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny, avšak jejichž ústředí se nachází mimo EHP.
Pobočky pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území členského státu eurozóny a jejichž ústředí se nachází v EHP, nejsou součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. Pojišťovací společnosti ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají úplnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 7.
Článek 3
Seznam pojišťovacích společností pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam pojišťovacích společností, které tvoří skutečný soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Tento seznam může vycházet ze seznamů pojišťovacích společností, které v současné době sestavují vnitrostátní orgány (pokud jsou takové seznamy k dispozici), a mohou jej doplňovat další seznamy pojišťovacích společností spadajících pod definici „pojišťovací společnosti“ v článku 1.
2. Příslušná národní centrální banka může po zpravodajské jednotce uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) požadovat poskytnutí nezbytných informací o jejích pobočkách, pokud jsou tyto informace zapotřebí pro účely seznamu.
3. Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, zejména pomocí elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
4. Je-li nejnovější elektronická verze seznamu podle tohoto článku nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhala na tento nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Zpravodajské jednotky poskytují příslušné národní centrální bance přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu podle místních ujednání o spolupráci a v souladu s přílohami I a II:
a)
čtvrtletně údaje o stavech aktiv a pasiv pojišťovacích společností ke konci čtvrtletí a v souladu s článkem 5 případně údaje o čtvrtletních úpravách z přecenění nebo finančních transakcích;
b)
čtvrtletně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci čtvrtletí v členění podle druhu pojištění;
c)
ročně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci roku v členění podle druhu pojištění a zeměpisné oblasti;
2. Kromě požadavků uvedených v odstavci 1 zpravodajské jednotky, které jsou pojišťovacími společnostmi zapsanými v obchodním rejstříku v členském státě eurozóny a rezidenty na jeho území, poskytují příslušné národní centrální bance (buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci) informace o předepsaném pojistném, nákladech na pojistná plnění a zaplacených provizích. Tyto informace se poskytují jednou ročně v souladu s přílohami I a II.
3. Národní centrální banky mohou údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, získat z následujících údajů shromažďovaných na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES:
a)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které příslušné vnitrostátní orgány předávají národním centrálním bankám (ať už jsou národní centrální banka a příslušný vnitrostátní orgán zřízeny samostatně nebo integrovány v rámci téže instituce) v souladu s podmínkami místních ujednání o spolupráci mezi oběma subjekty; nebo
b)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které zpravodajské jednotky předávají přímo a současně národní centrální bance a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
Jestliže kvantitativní výkaz pro účely dohledu obsahuje údaje nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, mají národní centrální banky přístup k celému výkazu a ke všem souvisejícím výkazům potřebným pro účely zajištění kvality údajů.
Členské státy mohou zavést mechanismy spolupráce, které umožní, aby příslušný vnitrostátní orgán centralizovaně shromažďoval informace jak v souvislosti s požadavky na shromažďování údajů na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES, tak i v souvislosti s dodatečnými požadavky na shromažďování údajů stanovenými tímto nařízením, a to v souladu s vnitrostátním právem a harmonizovanými podmínkami, které může vymezit ECB.
4. Národní centrální banky uvědomí zpravodajské jednotky o různých účelech, pro něž jsou jejich údaje shromažďovány.
Článek 5
Úpravy z přecenění a finanční transakce
Informace o úpravách z přecenění a finančních transakcích, které jsou podrobně vymezeny v příloze I a popsány v příloze II, se získávají takto:
a)
zpravodajské jednotky vykazují agregované údaje o úpravách z přecenění a/nebo finančních transakcích podle pokynů příslušné národní centrální banky;
b)
Národní centrální banky buď odvozují přibližné odhady hodnoty obchodů s cennými papíry z údajů podle jednotlivých cenných papírů, nebo shromažďují údaje o těchto obchodech přímo od zpravodajských jednotek podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou postupovat obdobně v případě aktiv, která nejsou cennými papíry, shromažďují-li údaje podle jednotlivých položek;
c)
přibližné odhady hodnoty finančních transakcí týkajících se pojistných technických rezerv v držení pojišťovacích společností odvozují:
i)
zpravodajské jednotky podle pokynů příslušné národní centrální banky na základě společných osvědčených postupů, které mohou být vymezeny na úrovni eurozóny, nebo
ii)
příslušná národní centrální banka na základě údajů poskytnutých pojišťovacími společnostmi.
Článek 6
Účetní pravidla
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, používají pojišťovací společnosti pro účely vykazování podle tohoto nařízení účetní pravidla stanovená v příslušných vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice 2009/138/ES, nebo v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, kterými se mají pojišťovací společnosti řídit na základě pokynů poskytnutých národními centrálními bankami.
2. Kromě požadavků na používání účetních pravidel pojišťovacími společnostmi v souladu s odstavcem 1 se vklady a úvěry v držení pojišťovacích společností, které jsou v tabulce 2.1 a 2.2 přílohy I označeny jako vedené v „nominální hodnotě“, vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci čtvrtletí. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
Článek 7
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým pojišťovacím společnostem, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimky nejmenším pojišťovacím společnostem z hlediska podílu na trhu ve smyslu čl. 35 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, a to za předpokladu, že pojišťovací společnosti přispívající ke čtvrtletní agregované rozvaze představují alespoň 80 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
b)
pojišťovací společnost, které byla udělena výjimka podle písmene a), plní zpravodajskou povinnost stanovenou v článku 4 na roční bázi, tak aby pojišťovací společnosti přispívající k roční agregované rozvaze představovaly alespoň 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
c)
pojišťovací společnost, která není povinna vykazovat žádné údaje podle písmen a) a b), vykazuje omezený soubor informací, který vymezí příslušná národní centrální banka.
d)
národní centrální banky každoročně kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b), a to včas tak, aby mohly udělit nebo v případě nutnosti zrušit výjimku s účinností od počátku následujícího kalendářního roku.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimky pojišťovacím společnostem, pokud jde o vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že rezidentské pojišťovací společnosti drží oběživo a vklady představující méně než 10 % celkového národního úhrnu rozvah pojišťovacích společností a méně než 10 % celkového objemu oběživa a vkladů držených pojišťovacími společnosti eurozóny z hlediska stavů, může příslušná národní centrální banka rozhodnout, že nebude vyžadovat vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě. Příslušná národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí zpravodajským jednotkám.
3. Pojišťovací společnosti se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4. Pokud pojišťovací společnost zvolí tuto možnost, musí před každým následným využitím této výjimky obdržet souhlas příslušné národní centrální banky.
Článek 8
Lhůty
1. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované čtvrtletní údaje nejpozději osm týdnů po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o jeden týden a v případě čtvrtletí končících v roce 2019 činí pět týdnů.
2. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované roční údaje nejpozději 20 týdnů po skončení roku, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o dva týdny a v v roce 2019 činí 14 týdnů.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze III.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění jejich statistických povinností, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, buď přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci, jakmile byl záměr takovou operaci provést zveřejněn a před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB ověřovat nebo vynuceně shromažďovat tyto informace sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá zpravodajská jednotka neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu nebo opravy stanovené v příloze III.
Článek 12
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za první čtvrtletí roku 2016 a roční údaje za rok 2016.
2. Pojišťovací společnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) vykazují roční údaje od referenčního roku 2016. Kromě toho tyto pojišťovací společnosti vykáží úplný soubor údajů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) za první čtvrtletí roku 2016, aby bylo možné sestavovat statistické informace o subsektoru pojišťovacích společností od počátku roku 2016.
Článek 13
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. listopadu 2014.
EUROOPA KESKPANGA MÄÄRUS (EL) nr 1374/2014,
28. november 2014,
kindlustusseltside statistikaaruandluse nõuete kohta
(EKP/2014/50)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 5,
võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (1) eelkõige selle artikli 5 lõiget 1 ja artikli 6 lõiget 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni arvamust (2),
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 2 lõige 1 sätestab, et EKP statistiliste andmete esitamise nõuete täitmiseks on Euroopa Keskpangal (EKP) õigus riikide keskpankade (RKPd) abiga koguda vaadeldavalt andmeid esitavalt üldkogumilt statistilist teavet Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ülesannete täitmiseks vajalikul määral. Määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 2 lõike 2 punkti a kohaselt moodustavad kindlustusseltsid osa vaadeldavast andmeid esitavast üldkogumist, kui see on vajalik EKP statistikaaruandluse nõuete täitmiseks muu hulgas rahandus- ja finantsstatistika valdkonnas. Lisaks sätestab määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 2 lõige 4, et EKP-l on nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel õigus koguda konsolideeritud statistilist teavet. Määruse (EÜ) nr 2533/98 artikkel 3 kohustab EKPd täpsustama vaadeldava andmeid esitava üldkogumi piires tegeliku andmeid esitava üldkogumi ning annab EKP-le õiguse teatud andmeesitajate rühmad statistiliste andmete esitamise nõuetest täielikult või osaliselt vabastada.
(2)
Kindlustusseltsidele statistikaaruandluse nõuete kehtestamise eesmärgiks on anda EKP-le piisavad statistilised andmed kindlustusseltside allsektori finantstegevuse kohta eurot rahaühikuna kasutavates liikmesriikides (edaspidi „euroala liikmesriigid”), mida käsitletakse ühtse majandusterritooriumina. Statistilise teabe kogumine kindlustusseltside kohta on vajalik regulaarsete ja ühekordsete analüüside jaoks, EKP rahandus- ja finantsanalüüsi toetuseks ning EKPSi kaasabiks finantssüsteemi stabiilsuses.
(3)
RKPdel peaks olema võimalus koguda teavet kindlustusseltside kohta tegelikult andmeid esitavalt üldkogumilt laiema statistikaaruandluse raames, juhul kui see ei sea ohtu EKP statistikaaruandluse nõuete täitmist. Läbipaistvuse tagamiseks on sellistel juhtudel kohane teavitada andmeesitajaid andmete kogumise statistilistest eesmärkidest.
(4)
Kindlustusseltside aruandluskoormuse minimeerimiseks peaks RKPdel olema võimalus kombineerida käesolevas määruses sätestatud aruandluse nõudeid Euroopa Keskpanga määruses (EL) nr 1011/2012 (EKP/2012/24) (3) sätestatud aruandluse nõuetega.
(5)
Andmete vahel, mis on kogutud käesoleva määruse kohaselt RKPde poolt statistika eesmärgil ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/138/EÜ (4) kehtestatud raamistiku kohaselt riiklike pädevate asutuste poolt järelevalve eesmärgil kogutud andmete vahel, on tihe seos. Arvestades Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri”) artikliga 5.1 EKP-le antud üldist volitust statistikavaldkonnas koostöö tegemiseks teiste asutustega, ning halduskoormuse vähendamise ja ülesannete dubleerimise vältimise eesmärgil võivad RKPd tuletada käesolevas määruses nõutavad andmed direktiivi 2009/138/EÜ ja seda direktiivi üle võtvate riigi õigusaktide kohaselt kogutavate andmete põhjal vastavalt asjaomase RKP ja riikliku pädeva asutuse vahelise koostöö tingimustele. Direktiivi 2009/138/EÜ artikli 70 kohaselt võivad riiklikud pädevad asutused edastada direktiivis sätestatud ülesannete täitmiseks vajalikku teavet RKPdele ja teistele samasuguste ülesannetega asutustele nende kui rahaasutuse pädevuse piires.
(6)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 549/2013 (5) (edaspidi „ESA 2010”) kehtestatud Euroopa arvepidamise süsteemi kohaselt esitatakse andmed institutsionaalsete üksuste varade ja kohustuste kohta asukohariigis. Kui RKP tuletab käesolevas määruses nõutavad andmed direktiivi 2009/138/EÜ kohaselt kogutavate andmete põhjal, võib kindlustusseltside filiaalide, mille peakontor asub Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP), varad ja kohustused aruandluskoormuse minimeerimiseks agregeerida peakontori andmetega. Kindlustusseltside filiaalide kohta tuleks koguda mõningat teavet, et jälgida nende suurust ja võimalikke kõrvalekaldeid ESA 2010st.
(7)
Statistilise teabe kogumisele käesoleva määruse kohaselt peaks kohaldama määruse (EÜ) nr 2533/98 artiklis 8 sätestatud konfidentsiaalse statistilise teabe kaitsmise ja kasutamise standardeid.
(8)
Kuigi EKPSi põhikirja artikli 34.1 kohaselt EKP poolt vastu võetud määrused ei anna mis tahes õigusi ega pane mis tahes kohustusi liikmesriikidele, mille rahaühik ei ole euro (edaspidi „euroalavälised liikmesriigid”), kohaldatakse EKPSi põhikirja artiklit 5 nii euroala kui ka euroalaväliste liikmesriikide suhtes. Määruse (EÜ) nr 2533/98 põhjenduse 17 kohaselt osutab EKPSi põhikirja artikkel 5 koos Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikega 3 kohustusele kavandada ja võtta riiklikul tasandil kõik meetmed, mida euroalavälised liikmesriigid peavad vajalikuks selleks, et koguda EKP statistiliste andmete esitamise nõuete täitmiseks vajalikku statistilist teavet ning teha statistika valdkonnas õigel ajal ettevalmistusi, et saada euroala liikmesriikideks.
(9)
Määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 7 lõike 1 kohaselt on EKP-l õigus määrata sanktsioone andmeesitajatele, kes ei ole täitnud EKP määrustest või otsustest tulenevaid statistiliste andmete esitamise nõuded.
(10)
EKP nõukogu peaks hiljemalt 2020. aastaks hindama eeliseid ja kulusid seoses järgmisega: a) kvartaliandmete hõlmatuse suurenemine 80 %-lt 95 %ni kindlustusseltside turuosast euroala liikmesriigis; b) eraldi andmete esitamine kindlustusseltside filiaalide varade ja kohustuste kohta, kui filiaal on euroala liikmesriigi resident ja filiaali emaettevõtja on EMP resident, ja c) andmeesitajate poolt andmete edastamise tähtaja lühendamine neljale nädalale pärast selle kvartali lõppu, mille kohta andmeid esitatakse,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „kindlustusselts” (insurance corporation, IC) (ESA 2010 allsektor 128)- finantsinstitutsioon või kvaasikorporatiivne finantsinstitutsioon, mille peamine tegevusala on finantsvahendus, mis tuleneb riskide koondamisest peamiselt otsekindlustuse või edasikindlustuse kujul.
Mõiste hõlmab järgmist:
a)
finantsinstitutsioon või kvaasikorporatiivne finantsinstitutsioon, mis osutab elukindlustusteenust, kus kindlustuspoliisi omanik teeb korrapäraseid makseid või ühekordse kogumakse kindlustusandjale, mille eest kindlustusandja tagab poliisi omanikule kokkulepitud summa või annuiteedi konkreetsel kuupäeval või enne seda;
b)
finantsinstitutsioon või kvaasikorporatiivne finantsinstitutsioon, mis osutab kahjukindlustusteenust selliste riskide katmiseks nagu õnnetused, haigus, tulekahju, laen jne;
c)
finantsinstitutsioon või kvaasikorporatiivne finantsinstitutsioon, mis osutab edasikindlustusteenust, mille kindlustusandja on ostnud eesmärgiga kaitsta ennast ootamatult suure hulga nõuete või erakordselt suurte nõuete vastu.
Mõiste ei hõlma järgmist:
a)
investeerimisfondid Euroopa Keskpanga määruse (EL) nr 1073/2013 (EKP/2013/38) (6) artiklis 1 määratletud tähenduses;
b)
väärtpaberistamise tehingutes osalevad finantsvahendusettevõtted Euroopa Keskpanga määruse (EL) nr 1075/2013 (EKP/2013/40) (7) artiklis 1 määratletud tähenduses;
c)
rahaloomeasutused Euroopa Keskpanga määruse (EL) nr 1071/2013 (EKP/2013/33) (8) artiklis 1 määratletud tähenduses;
d)
pensionifondid ESA 2010 punktis 2.105 määratletud tähenduses.
2) „filiaal” (branch)- kindlustusseltsi või edasikindlustusseltsi juriidilise isiku õigusteta üksus või filiaal, mis ei ole peakontor;
3) „tütarettevõtja” (subsidiary)- iseseisev juriidiline isik, milles teisel üksusel on enamus- või täisosalus;
4) „andmeesitajad” (reporting agents)- mõistet kasutatakse määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 1 tähenduses;
5) „resident” (resident)- mõistet kasutatakse määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 1 tähenduses. Käesoleva määruse eesmärgil ning juhul, kui juriidilisel isikul puudub mis tahes füüsiline mõõde, määratakse residentsus selle majandusterritooriumi alusel, mille õigusaktide alusel on üksus asutatud. Juhul kui üksust ei ole asutatud, kasutatakse residentsuse määramisel asukohta, s.o riik, mille õigusaktide alusel on üksus alustanud ja tegutseb;
6) „asjaomane RKP” (relevant NCB)- selle euroala liikmesriigi RKP, mille resident on asjaomane kindlustusselts;
7) „asjaomane riiklik pädev asutus” (relevant NCA)- selle euroala liikmesriigi riiklik pädev asutus, mille resident on asjaomane kindlustusselts;
8) „andmete kogumine väärtpaberite kaupa” (security-by-security)- üksikute väärtpaberite kaupa andmete kogumine;
9) „andmete kogumine kirjete kaupa” (item-by-item)- üksikute varade või kohustuste kaupa andmete kogumine;
10) „agregeeritud andmed” (aggregated data)- andmed, mis ei ole kogutud üksikute varade või kohustuste kaupa;
11) „finantsvood” (financial transactions)- finantsvood, mis on seotud muutustega finantsvara või -kohustuste omandis, selle tekkimise või lõppemisega, vt täpsemalt II lisa 5. osa;
12) „hinna ja valuutakursi ümberhindamine” (price and exchange rate revaluations)- muutused varade ja kohustuste hindamises, mis tulenevad varade ja kohustuste hinnamuutustest ja/või valuutakurssidest, mis mõjutavad välisvääringus nomineeritud euros väljendatud varade ja kohustuste väärtust, vt täpsemalt II lisa 5. osa.
Artikkel 2
Tegelik andmeid esitav üldkogum
1. Kui RKPd koguvad andmeid ESA 2010 alusel, mille kohaselt tuleb andmed institutsionaalsete üksuste varade ja kohustuste kohta esitada asukohariigis, koosneb tegelik andmeid esitav üldkogum asjaomase euroala liikmesriigi territooriumil asuvatest kindlustusseltsidest.
2. Kui RKPd tuletavad käesoleva määruse alusel esitatavad andmed direktiivi 2009/138/EÜ või seda direktiivi üle võtvate riigi õigusaktide alusel kogutavate andmete põhjal, koosneb tegelik andmeid esitav üldkogum järgmistest:
a)
kindlustusseltsid, mis on asutatud ning asuvad asjaomase euroala liikmesriigi territooriumil, sealhulgas tütarettevõtjad, mille emaettevõtjad asuvad väljaspool asjaomast territooriumi;
b)
punktis a sätestatud kindlustusseltside filiaalid, mis asuvad väljaspool asjaomase euroala liikmesriigi territooriumi, ja
c)
kindlustusseltside filiaalid, mis asuvad asjaomase euroala liikmesriigi territooriumil, kuid mille peakontor asub väljaspool EMPd.
Kindlustusseltside filiaalid, mis asuvad euroala liikmesriigi territooriumil ja mille peakontor asub EMPs, ei moodusta osa tegelikust andmeid esitavast üldkogumist.
3. Tegelikku andmeid esitavasse üldkogumisse kuuluvate kindlustusseltside suhtes kohaldatakse statistikaaruandluse kõiki nõudeid, kui ei kohaldata artiklis 7 sätestatud erandeid.
Artikkel 3
Statistilistel eesmärkidel koostatud kindlustusseltside nimekiri
1. EKP juhatus koostab käesoleva määruse kohaselt tegeliku andmeid esitava üldkogumi moodustavate kindlustusseltside statistilise nimekirja ja ajakohastab seda. Nimekirja aluseks võivad olemasolu korral olla riigisiseste asutuste poolt koostatud kindlustusseltside ja muude artiklis 1 sätestatud „kindlustusseltsi” mõistega hõlmatud kindlustusseltside nimekirjad.
2. Asjaomane RKP võib nõuda artikli 2 lõike 2 punktis a sätestatud andmeesitajalt vajalike andmete esitamist oma filiaalide kohta, kui need andmed on vajalikud nimekirja koostamiseks.
3. RKPd ja EKP teevad nimekirja ja selle ajakohastused kättesaadavaks kohasel viisil, sealhulgas elektrooniliste vahenditega, interneti kaudu või asjaomaste andmeesitajate taotluse korral paberkandjal.
4. Kui käesolevas artiklis osutatud nimekirja viimane elektrooniline versioon on ebatäpne, ei rakenda EKP sanktsioone ühegi andmeesitaja suhtes, kes ei ole oma aruandluskohustust nõuetekohaselt täitnud, kui nad tuginesid ebatäpsele nimekirjale heauskselt.
Artikkel 4
Statistikaaruandluse nõuded
1. Kooskõlas I ja II lisaga esitavad andmeesitajad asjaomasele RKP-le otse või asjaomase riikliku pädeva asutuse kaudu vastavalt omavahelisele kokkuleppele:
a)
kvartaliandmed kindlustusseltside varade ja kohustuste kvartalilõpu seisu kohta ning kooskõlas artikliga 5 kohastel juhtudel kvartali ümberhindluskorrigeerimiste või finantsvoogude kohta;
b)
kvartaliandmed kahjukindlustuse kindlustustehniliste eraldiste kvartalilõpu seisu kohta tegevusvaldkondade kaupa;
c)
aastaandmed kahjukindlustuse kindlustustehniliste eraldiste aastalõpu seisu kohta tegevusvaldkondade ja geograafiliste piirkondade kaupa.
2. Lisaks lõikes 1 sätestatud nõuetele esitavad kindlustusseltsid, mis on asutatud ning asuvad euroala liikmesriigi territooriumil, asjaomasele RKP-le otse või asjaomase riikliku pädeva asutuse kaudu vastavalt omavahelisele kokkuleppele andmed ettenähtud kindlustuspreemiate, tekkinud nõuete ja makstud vahendustasude kohta. Need andmed esitatakse igal aastal kooskõlas I ja II lisaga.
3. RKPd võivad käesoleva määruse kohaselt nõutud andmed koguda järgmiste, direktiivis 2009/138/EÜ kehtestatud raamistiku alusel kogutud andmete põhjal:
a)
riiklike pädevate asutuste poolt RKPdele edastatud järelevalvearuandluse kvantitatiivsetes aruandlusvormides esitatud andmed, sõltumata sellest, kas RKP ja riiklik pädev asutus on eraldi asutused või ühe institutsiooni osad, vastavalt asjaomaste asutuste omavahelisele kokkuleppele, või
b)
järelevalvearuandluse kvantitatiivsetes aruandlusvormides esitatud andmed, mille andmeesitajad on esitanud RKP-le või riiklikule pädevale asutusele otse või samal ajal.
Kui järelevalvearuandluse kvantitatiivne aruandlusvorm sisaldab andmeid, mis on vajalikud käesoleva määruse statistikaaruandluse nõuete täitmiseks, peab RKPdel andmekvaliteedi tagamiseks olema juurdepääs kogu aruandlusvormile ja mis tahes muule nõutavale vormile.
Liikmesriigid võivad sõlmida omavahelisi kokkuleppeid nii direktiivis 2009/138/EÜ kehtestatud raamistiku kohaste andmete kogumise nõuetele kui ka käesolevas määruses määratletud täiendavate andmete kogumise nõuetele vastavate andmete tsentraliseeritud kogumiseks asjaomaste riiklike pädevate asutuste poolt kooskõlas riigi õigusega ja EKP poolt võimalikult määratletavate ühtlustatud tingimustega.
4. RKPd teavitavad andmeesitajaid andmete kogumise statistilistest eesmärkidest.
Artikkel 5
Ümberhindluskorrigeerimised ja finantsvood
Andmed ümberhindluskorrigeerimiste ja finantsvoogude kohta, mis on täpsustatud I lisas ja kirjeldatud II lisas, kogutakse järgmiselt:
a)
andmeesitajad esitavad agregeeritud andmed ümberhindluskorrigeerimiste ja/või finantsvoogude kohta asjaomase RKP juhiste kohaselt;
b)
RKPd tuletavad ligikaudsed väärtpaberitehingute väärtused väärtpaberite kaupa esitatud teabest või koguvad andmeesitajatelt andmeid finantsvoogude kohta väärtpaberite kaupa. Samal põhimõttel võivad RKPd koguda andmeid kirjete kaupa varade kohta, mis ei ole väärtpaberid;
c)
kindlustusseltside hoitavate kindlustustehnilisi eraldisi käsitlevate finantsvoogude ligikaudsed väärtused tuletatakse järgmiselt:
i)
andmeesitajate poolt vastavalt asjaomase RKP juhistele parimate ühiste tavade kohta, mis võidakse euroalal kehtestada, või
ii)
asjaomase RKP poolt kindlustusseltside esitatud andmete põhjal.
Artikkel 6
Raamatupidamiseeskirjad
1. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, järgivad kindlustuseltsid käesolevas määruses nõutavate andmete esitamisel direktiivi raamatupidamiseeskirju, mis on sätestatud riigi õigusaktis, millega võetakse üle direktiiv 2009/138/EÜ, või muid riigi või rahvusvahelisi standardeid, mida kindlustusseltsid peavad RKP juhiste kohaselt järgima.
2. Lisaks kindlustusseltside poolt lõike 1 kohaselt järgitavatele mis tahes raamatupidamiseeskirjade nõuetele esitatakse ka andmed kindlustusseltside hoiuste ja laenude põhisumma kohta kvartalilõpu seisuga, mis määratletakse „nominaalväärtuses” I lisa tabelites 2.1 ja 2.2. See summa ei võta arvesse laenu lõplikku ja osalist mahakandmist kohaldatava raamatupidamistava alusel.
3. Varad ja kohustused esitatakse statistikaaruannetes brutosummas, ilma et see piiraks euroala liikmesriikides kehtivate raamatupidamistavade ja tasaarvelduseeskirjade kohaldamist.
Artikkel 7
Erandid
1. Väikestele kindlustusseltsidele võib teha erandeid järgmiselt:
a)
RKPd võivad teha erandeid turuosa seisukohalt väikseimatele kindlustusseltsidele vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 35 lõikele 6, juhul kui selliste kindlustusseltside bilansiseisud, mida arvestatakse agregeeritud kvartalibilansis, moodustavad vähemalt 80 % kõikide kindlustusseltside turuosast igas euroala liikmesriigis;
b)
kindlustusselts, mille suhtes tehakse punkti a kohaselt erand, peavad igal aastal täitma artiklis 4 sätestatud aruandlusnõudeid, nii et selliste kindlustusseltside bilansiseisud, mida arvestatakse agregeeritud aastabilansis, moodustavad vähemalt 95 % kõikide kindlustusseltside turuosast igas euroala liikmesriigis;
c)
kindlustusseltsid, kes ei ole kohustatud esitama andmeid punktide a ja b kohaselt, esitavad andmeid vähendatud mahus vastavalt asjaomase RKP juhistele;
d)
RKPd kontrollivad punktides a ja b sätestatud tingimuste täitmist õigel ajal, et iga kalendriaasta alguses saaks vajaduse korral tehtud või tühistatud erandid jõustada.
2. RKPd võivad teha erandeid kindlustusseltsidele seoses andmete esitamisega arvelduskontode ja hoiuste nominaalväärtuse kohta.
Kui kõrgemal tasemel kogutud andmete agregeerimine näitab, et residendist kindlustusseltside arvelduskontod ja hoiused moodustavad riigi kindlustusseltside bilansside kogumahust vähem kui 10 % ning euroala kindlustusseltside arvelduskontode ja hoiuste kogumahust vähem kui 10 %, võib asjaomane RKP otsustada mitte nõuda andmeid arvelduskontode ja hoiuste nominaalväärtuse kohta. Asjaomane RKP teavitab andmeesitajaid sellest otsusest.
3. Kindlustusselts võib soovi korral erandist loobuda ja täita artiklis 4 sätestatud statistikaaruandluse nõuded täielikult. Kui kindlustusselts teeb sellise valiku, peab ta erandi edaspidiseks kasutamiseks saama asjaomase RKP eelneva nõusoleku.
Artikkel 8
Tähtajalisus
1. Andmeesitajad edastavad 2016. aasta kvartaliandmed asjaomasele RKP-le või asjaomasele riiklikule pädevale asutusele (või mõlemale) vastavalt omavahelisele kokkuleppele hiljemalt kaheksa nädalat pärast kvartali lõppu, mille kohta andmeid esitatakse. Seejärel lühendatakse tähtaega igal aastal ühe nädala võrra viie nädalani pärast kvartali lõppu 2019. aastal.
2. Andmeesitajad edastavad 2016. aasta aastaandmed asjaomasele RKP-le või asjaomasele riiklikule pädevale asutusele (või mõlemale) vastavalt omavahelisele kokkuleppele hiljemalt 20 nädalat pärast aasta lõppu, mille kohta andmeid esitatakse. Seejärel lühendatakse tähtaega igal aastal kahe nädala võrra 14 nädalani 2019. aastal.
Artikkel 9
Miinimumnõuded ja riigisisene aruandluskord
1. Andmeesitajad peavad järgima statistikaaruandluse nõudeid, mis on kooskõlas III lisas sätestatud edastamise, täpsuse, mõistete vastavuse ja paranduste miinimumnõuetega.
2. RKPd määratlevad ja rakendavad riigi nõudeid arvestades aruandluskorda, mida andmeesitajad peavad järgima. RKPd tagavad, et see aruandluskord annab nõutava statistilise teabe ja võimaldab täpselt kontrollida III lisas sätestatud andmete edastamist, täpsust, mõistete vastavust ja parandusi käsitlevate miinimumnõuete täitmist.
Artikkel 10
Ühinemised, jagunemised ja ümberkujundamised
Ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise puhul, mis võib mõjutada andmeesitaja statistikakohustuste täitmist, teavitab asjaomane andmeesitaja asjaomast RKPd otse või asjaomase riikliku pädeva asutuse kaudu vastavalt omavahelisele kokkuleppele käesolevas määruses sätestatud statistikaaruandluse nõuete täitmise kavast kohe pärast sellise toimingu teostamise kavatsuse avaldamist ja enne selle teostamist.
Artikkel 11
Kontrollimine ja sundkogumine
RKPdel on õigus kontrollida ja sundkoguda teavet, mida andmeesitajad peavad esitama käesoleva määruse alusel, ilma et see piiraks EKP õigust kontrollida ja sundkoguda teavet ise. Seda õigust kasutavad RKPd eelkõige juhul, kui andmeesitaja ei täida III lisas sätestatud edastamise, täpsuse, mõistete vastavust ja andmete parandamist käsitlevaid miinimumnõudeid.
Artikkel 12
Aruandluse algus
1. Aruandlus algab kvartaliandmetega 2016. aasta esimese kvartali kohta ja aastaandmetega 2016. aasta kohta.
2. Artikli 7 lõike 1 punktis b osutatud kindlustusseltsid esitavad aastaandmed alates vaatlusaastast 2016. Kindlustusseltside allsektori statistika kogumiseks alates 2016. aasta algusest peavad nimetatud kindlustusseltsid esitama täielikud andmed 2016. aasta esimese kvartali kohta kooskõlas artikli 4 lõike 1 punktiga a.
Artikkel 13
Lõppsäte
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja kõikides liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Frankfurt Maini ääres, 28. november 2014