NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 655/2013
ze dne 10. července 2013,
kterým se stanoví společná kritéria pro odůvodnění tvrzení používaných v souvislosti s kosmetickými přípravky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Koneční uživatelé, kteří jsou vymezeni podle čl. 2 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1223/2009, čelí mnoha rozmanitým tvrzením, jež se týkají funkce, obsahu a účinků kosmetického přípravku. Vzhledem k tomu, že kosmetické přípravky hrají velmi významnou roli v životě konečných uživatelů, je třeba zajistit, aby byly informace, které jsou jim prostřednictvím takových tvrzení poskytovány, užitečné, srozumitelné a spolehlivé, a aby tito uživatelé měli možnost přijmout informovaná rozhodnutí a vybrat si přípravky, které nejlépe odpovídají jejich potřebám a očekáváním.
(2)
Hlavním účelem tvrzení u kosmetických přípravků je podat konečným uživatelům informace o charakteristických rysech a vlastnostech přípravků. Tato tvrzení představují základní způsob pro vzájemné odlišení jednotlivých přípravků. Rovněž přispívají k podpoře inovací a posilování hospodářské soutěže.
(3)
Na úrovni Unie by měla být stanovena společná kritéria s cílem poskytnout zdůvodnění použití určitého tvrzení v souvislosti s kosmetickými přípravky. Hlavním cílem stanovení společných kritérií je zajistit vysokou úroveň ochrany konečných uživatelů, zejména před zavádějícími tvrzeními, jež jsou používána v souvislosti s kosmetickými přípravky. Společný přístup na úrovni Unie by měl rovněž zajistit lepší sladění opatření, jež přijímají příslušné orgány členských států, a zabránit narušení vnitřního trhu. Takový přístup by měl rovněž posílit spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování ochrany spotřebitele, která je stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele) (2).
(4)
Článek 20 nařízení (ES) č. 1223/2009 se použije na přípravky, na které se vztahuje definice kosmetického přípravku podle článku 2 uvedeného nařízení. Společná kritéria se uplatní, jen bylo-li o dotčeném přípravku rozhodnuto, že je skutečně kosmetickým přípravkem. Příslušné vnitrostátní orgány a soudy rozhodují o tom, jaký regulační rámec se uplatní na konkrétní případ.
(5)
Společná kritéria by měla být použita, aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (4) a jiné uplatnitelné právní předpisy Unie.
(6)
Ve vztahu k podávání sdělení konečným uživatelům by měl být využit flexibilní přístup tak, aby se zohlednila společenská, jazyková a kulturní rozmanitost v rámci Unie a zachovala inovativnost a konkurenceschopnost evropského průmyslu. Takový přístup je v souladu se zásadami vyřčenými Soudním dvorem, který při několika příležitostech zdůraznil, že k tomu, aby bylo možné rozhodnout o tom, zda je tvrzení způsobilé uvést spotřebitele v omyl, je nezbytné posoudit očekávání spotřebitele, přičemž se zohlední konkrétní souvislosti a okolnosti, za nichž je tvrzení učiněno, včetně společenských, kulturních a jazykových hledisek (5).
(7)
Společná kritéria, jež mají zajistit, aby byly v rámci celé Unie dodržovány totožné zásady, by však neměla usilovat o přesné vymezení a konkrétní určení znění, jež lze pro tvrzení o kosmetických přípravcích použít.
(8)
Aby bylo zajištěno, že se společná kritéria pro tvrzení používaná v souvislosti s kosmetickými přípravky použila od stejného data jako nařízení (ES) č. 1223/2009, mělo by se toto nařízení použít od 11. července 2013.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na tvrzení v podobě textů, názvů, ochranných známek, obrazových a figurativních či jiných označení, jejichž prostřednictvím jsou výslovně či odvozeně sdělovány charakteristické vlastnosti přípravku či jeho funkce při označování, dodávání na trh a propagaci kosmetických přípravků. Vztahuje se na jakékoli tvrzení, aniž by záleželo na prostředku či formě marketingového nástroje použitého k jeho sdělení, funkci přípravku uvedené v tvrzení či cílových skupinách.
Článek 2
Odpovědná osoba, na kterou odkazuje článek 4 nařízení (ES) č. 1223/2009, zajistí, aby znění tvrzení v souvislosti s kosmetickým přípravkem bylo v souladu se společnými kritérii stanovenými v příloze a bylo v souladu s dokumentací, která prokazuje uváděný účinek kosmetického přípravku a jež je součástí informační dokumentace k přípravku podle článku 11 nařízení (ES) č. 1223/2009.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 11. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 655/2013,
10. juuli 2013,
millega kehtestatakse ühtsed nõuded kosmeetikatoodete kohta esitatavate väidete põhjendamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1223/2009 kosmeetikatoodete kohta, (1) eelkõige selle artikli 20 lõike 2 teist lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Lõppkasutajad, nagu määratletud määruse (EÜ) nr 1223/2009 artikli 2 lõike 1 punktis f, puutuvad kokku mitmesuguste väidetega kosmeetikatoote otstarbe, sisalduse ja mõju kohta. Kuna kosmeetikatoodetel on tähtis koht lõpptarbijate elus, on vaja tagada, et väidetega jõuaks lõpptarbijateni kasulik, arusaadav ja usaldusväärne teave, et lõpptarbija saaks langetada teadlikke otsuseid ja valida tooteid, mis kõige paremini vastavad tema vajadustele ja ootustele.
(2)
Kosmeetikatoodete kohta esitatud väidete peamine ülesanne on lõpptarbijale teada anda, millised on toote omadused ja tunnused. Sellised väited on tähtsad toodete eristamise seisukohast. Samuti aitavad need ergutada innovatsiooni ja edendavad konkurentsi.
(3)
Liidu tasandil tuleks kehtestada ühtsed nõuded kosmeetikatoodete kohta esitatavate väidete kasutamise põhjendamiseks. Ühtsete nõuete kehtestamise peamine eesmärk on tagada lõpptarbijate kõrgetasemeline kaitse, eelkõige kosmeetikatoodete kohta esitatavate eksitavate väidete eest. Ühtne käsitlus liidu tasandil peaks tagama liikmesriikide pädevate asutuste meetmete parema kooskõla ja ära hoidma siseturu moonutusi. Ühtne käsitlus tugevdaks ka liikmesriikide tarbijakaitseseaduste jõustamise eest vastutavate asutuste vahelist koostööd, nagu sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (tarbijakaitsealase koostöö määrus) (2).
(4)
Määruse (EÜ) nr 1223/2009 artiklit 20 kohaldatakse toodete suhtes, mis kuuluvad kõnealuse määruse artiklis 2 esitatud kosmeetikatoodete määratluse alla. Ühtseid nõudeid kohaldatakse üksnes siis, kui leitakse, et kõnealune toode on tõepoolest kosmeetikatoode. Riigi pädevad asutused ja riiklikud kohtud võivad iga juhtumi puhul eraldi otsustada, millist õiguslikku raamistikku kohaldatakse.
(5)
Ühtseid nõudeid tuleks kohaldada ilma, et sellega piirataks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ (mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv)), (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/114/EÜ (eksitava ja võrdleva reklaami kohta) (4) ja teiste kohaldatavate liidu õigusaktide kohaldamist.
(6)
Teadete edastamist lõpptarbijatele tuleks käsitleda paindlikult, arvestades ühiskondlikke, keelelisi ja kultuurilisi erinevusi Euroopa Liidus, ning hoida alal Euroopa tööstuse innovatsiooni- ja konkurentsivõimet. Selline käsitlus on kooskõlas seisukohtadega, mida Euroopa Kohus on mitmel puhul väljendanud: tegemaks kindlaks, kas väide on tarbijat eksitav, tuleb arvestada tarbija ootusi ning neid konkreetseid olusid ja asjaolusid, millega seoses väide on tehtud, sealhulgas ühiskondlikke, kultuurilisi ja keelelisi tegureid (5).
(7)
Kuigi tuleb tagada, et kogu liidu ulatuses järgitaks ühesuguseid põhimõtteid, ei tuleks ühtsete nõuetega määratleda ega täpsustada, milline peab olema kosmeetikatoodete kohta esitatud väidete konkreetne sõnastus.
(8)
Et oleks tagatud kosmeetikatoodete kohta esitatavate väidete ühtsete nõuete kohaldamine samast kuupäevast, kui kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1223/2009, peaks käesolevat määrust kohaldama 11. juulist 2013.
(9)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas alalise kosmeetikavahendite komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Käesolevat määrust kohaldatakse tekstidena, nimetustena, kaubamärkidena, kujutistena ja kujudena või muul kujul edastatavate väidete kohta, mis kirjeldavad otseselt või kaudselt toote omadusi või otstarvet toote etiketil või seoses toote turul kättesaadavaks tegemisega ja kosmeetikatoodete reklaamimisega. Määrust kohaldatakse igasuguste väidete suhtes, sõltumata teavitusvahendist ja turustamisvahendi liigist, väidetavast toote otstarbest ja tarbijate sihtrühmast.
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 1223/2009 artiklis 4 osutatud vastutav isik peab tagama, et kosmeetikatoote kohta esitatud väite sõnastus vastab lisas sätestatud ühtsetele nõuetele ja on kooskõlas dokumentidega määruse (EÜ) nr 1223/2009 artiklis 11 osutatud tooteandmikus, milles on tõendatud kosmeetikatoote väidetav mõju.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 11. juulist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 10. juuli 2013