PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 7. listopadu 2014,
kterým se Estonské republice povoluje uplatňovat opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
(2014/797/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem zaevidovaným Komisí dne 26. května 2014 požádalo Estonsko o povolení odchýlit se od ustanovení směrnice 2006/112/ES upravujících nárok na odpočet daně odvedené na vstupu, pokud jde o osobní automobily.
(2)
Dopisem ze dne 11. června 2014 Komise o žádosti Estonska informovala ostatní členské státy. Dopisem ze dne 12. června 2014 oznámila Komise Estonsku, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Články 168 a 168a směrnice 2006/112/ES stanoví nárok osoby povinné k dani provést odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) vyměřené za zboží dodané a služby poskytnuté pro účely jejích zdaněných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice nařizuje osobám povinným k dani vyúčtovat DPH, pokud je obchodní majetek používán pro soukromou potřebu.
(4)
Často je velmi složité přesně určit, kdy se jedná o používání vozidel k soukromým účelům, a i v případech, kdy to možné je, je tento postup často náročný. S požadovaným povolením by u osobních automobilů, které nejsou užívány v plném rozsahu pro podnikání, měla být výše DPH z nákladů způsobilých k odpočtu stanovena, s určitými výjimkami, paušální procentní sazbou. Podle aktuálně dostupných informací mají estonské orgány za to, že opodstatněná je sazba ve výši 50 %. Zároveň by měl být s cílem zamezit dvojímu zdanění pozastaven požadavek na účtování DPH pro soukromé použití u osobních automobilů, které jsou předmětem omezení povoleného tímto rozhodnutím. Toto zjednodušující opatření odstraňuje potřebu vedení záznamů o používání služebních automobilů k soukromým účelům a zabraňuje daňovým únikům v důsledku nesprávného vedení záznamů.
(5)
Omezení nároku na odpočet daně vyplývající z požadovaného povolení by se mělo uplatnit na DPH zaplacenou při nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu stanovených osobních automobilů a na výdaje s tím související, včetně nákupu pohonných hmot.
(6)
Požadované povolení by se mělo vztahovat pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče. Jakékoli soukromé použití osobních automobilů nejvyšší přípustnou hmotností přesahující 3 500 kilogramů nebo s více než osmi sedadly kromě sedadla řidiče je zanedbatelné vzhledem k vlastnostem těchto automobilů povaze či typu podnikání, k němuž jsou využívány. Rovněž by měl být stanoven podrobný seznam kategorií osobních automobilů vyňatých z oblasti působnosti uvedeného povolení na základě jejich zvláštního použití.
(7)
Povolení by mělo být časově omezeno na období do 31. prosince 2017, aby bylo možné přezkoumat jeho nezbytnost a účelnost a poměr mezi obchodním a soukromým použitím, na němž je opatření založeno.
(8)
Pokud by se Estonsko domnívalo, že je nutné prodloužit platnost tohoto povolení na období po roce 2017, mělo by Komisi do 31. března 2017 předložit zprávu zahrnující přezkum uplatňovaného procentního podílu společně se žádostí o prodloužení platnosti.
(9)
Odchylující se opatření bude mít pouze zanedbatelný vliv na celkovou výši daňových příjmů vybranou na stupni konečné spotřeby a nebude mít žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES se Estonsku povoluje omezit nárok na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) u výdajů na osobní automobily, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, na 50 %.
Článek 2
Odchylně od čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112/ES nepovažuje Estonsko použití osobního automobilu tvořícího součást majetku osoby povinné k dani pro soukromé účely za úplatné poskytnutí služby, pokud tento automobil podléhá omezení povolenému v článku 1 tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Výdaje uvedené v článku 1 se týkají nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu osobních automobilů, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, jakož i výdajů s tím souvisejících, včetně nákupu pohonných hmot.
Článek 4
Toto rozhodnutí se vztahuje pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče.
Článek 5
Články 1 a 2 se nevztahují na tyto kategorie osobních automobilů:
a)
automobily zakoupené pro účely dalšího prodeje, pronájmu či leasingu;
b)
automobily používané pro přepravu osob za úplatu, včetně taxislužby;
c)
automobily používané k výuce řízení motorových vozidel.
Článek 6
1. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Použje se do dne 31. prosince 2017.
2. Případná žádost o prodloužení doby platnosti povolení stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi do 31. března 2017 společně se zprávou obsahující přezkum procentního podílu stanoveného v článku 1.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice.
V Bruselu dne 7. listopadu 2014.
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
7. november 2014,
millega lubatakse Eesti Vabariigil kehtestada meede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ning artiklitest 168 ja 168a
(2014/797/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (1) eriti selle artikli 395 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjonis 26. mail 2014 registreeritud kirjas taotles Eesti erandi tegemist direktiivi 2006/112/EÜ sätetest, millega reguleeritakse sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust seoses sõiduautodega.
(2)
Komisjon teatas Eesti taotlusest teistele liikmesriikidele 11. juuni 2014. aasta kirjaga. Komisjon teatas 12. juuni 2014. aasta kirjas Eestile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
(3)
Direktiivi 2006/112/EÜ artiklitega 168 ja 168a on ette nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste kaupade ja teenuste eest tasutud käibemaks, mida ta kasutab maksustatavate tehingute tarbeks. Kõnealuse direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a nõutakse maksukohustuslaselt käibemaksu arvestamist, kui ettevõtte vara kasutatakse muul kui ettevõtluse eesmärgil.
(4)
Muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamist on raske täpselt määratleda ja isegi kui see on võimalik, on selline mehhanism tihti koormav. Taotletud loa kohaselt tuleks mitte üksnes ettevõtluse eesmärgil kasutatavate sõiduautode kuludest maha arvatav käibemaks kehtestada ühtse protsendimäärana koos mõnede eranditega. Praegu olemas oleva teabe alusel on Eesti ametiasutused seisukohal, et 50 % määr on põhjendatud. Selleks et vältida topeltmaksustamist, tuleks ajutiselt mitte kohaldada nõuet arvestada käibemaksu sõiduautode muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamise korral, kui kõnealuste sõiduautode suhtes kohaldatakse käesoleva otsusega lubatud käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut. Kõnealuse lihtsustamismeetmega kaotatakse vajadus pidada arvet ametiautode muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamise kohta ning samal ajal välditakse ebaõigest arvepidamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidumist.
(5)
Taotletud loa kohast mahaarvamisõiguse piirangut tuleks kohaldada sellise käibemaksu suhtes, mida on makstud ostetud, liisitud, ühendusesiseselt omandatud või imporditud konkreetsetelt sõiduautodelt ja nendega seotud kuludelt, sealhulgas ostetud kütuselt.
(6)
Taotletud luba tuleks kohaldada üksnes selliste sõiduautode suhtes, mille suurim lubatud mass ei ületa 3 500 kilogrammi ning milles ei ole lisaks juhi istekohale rohkem kui kaheksa istekohta. Kõikide selliste sõiduautode, mille mass ületab 3 500 kilogrammi ning milles on lisaks juhi istekohale rohkem kui kaheksa istekohta, muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamine on ebaoluline tulenevalt nende autode omadustest või ettevõtluse liigist, milleks neid kasutatakse. Samuti tuleks esitada üksikasjalik loetelu loaga hõlmamata sõiduautode kategooriatest, võttes aluseks nende sõiduautode konkreetse kasutuse.
(7)
Luba peaks olema ajaliselt piiratud ning kehtima kuni 31. detsembrini 2017, et võimaldada läbi vaadata selle vajalikkus ja tõhusus ning selle aluseks olev jaotusmäär ettevõtluse ja muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamise vahel.
(8)
Kui Eesti hinnangul on vaja, et luba kehtiks kauem kui 2017. aastani, peaks ta hiljemalt 31. märtsiks 2017 esitama komisjonile kohaldatud protsendimäära läbivaatamise aruande ning loa pikendamise taotluse.
(9)
Erandi kohaldamine avaldab üksnes tühist mõju lõpptarbimise etapis kogutava maksutulu kogusummale ning see ei mõjuta ebasoodsalt käibemaksust tulenevaid liidu omavahendeid,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklitest 168 ja 168a lubatakse Eestil piirata 50 % määraga õigust arvata maha käibemaks selliste sõiduautodega seotud kuludelt, mida ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil.
Artikkel 2
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktist a ei tohi Eesti käsitada maksukohustuslase ettevõtte vara hulka kuuluva sõiduauto kasutamist muul kui ettevõtluse eesmärgil tasu eest teenuste osutamisena, kui kõnealuse sõiduauto suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse artikli 1 kohaselt käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut.
Artikkel 3
Artiklis 1 osutatud kulud hõlmavad mitte üksnes ettevõtluse eesmärgil kasutatavate sõiduautode ostmist, liisimist, ühendusesiseselt omandamist või importimist ning nendega seotud kulusid, sealhulgas kütuse ostmist.
Artikkel 4
Käesolevat otsust kohaldatakse üksnes selliste sõiduautode suhtes, mille suurim lubatud mass ei ületa 3 500 kilogrammi ning milles ei ole lisaks juhi istekohale rohkem kui kaheksa istekohta.
Artikkel 5
Artikleid 1 ja 2 ei kohaldata järgmiste sõiduautokategooriate suhtes:
a)
edasimüümiseks, rentimiseks või liisimiseks ostetavad sõidukid;
b)
tasu eest reisijateveoks, sealhulgas taksoteenuseks, kasutatavad sõidukid;
c)
õppesõiduteenuseks kasutatavad sõidukid.
Artikkel 6
1. Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise päeval.
Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2017.
2. Käesolevas otsuses sätestatud loa pikendamise taotlus tuleb esitada komisjonile 31. märtsiks 2017 koos artiklis 1 sätestatud protsendimäära läbivaatamise aruandega.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud Eesti Vabariigile.
Brüssel, 7. november 2014