NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 576/2013
ze dne 12. června 2013
o neobchodních přesunech zvířat v zájmovém chovu a o zrušení nařízení (ES) č. 998/2003
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 (3) stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo ze třetích zemí do členských států, jakož i kontroly těchto přesunů. Jeho cílem je v rámci těchto neobchodních přesunů zajistit dostatečnou úroveň bezpečnosti s ohledem na rizika pro veřejné zdraví a zdraví zvířat a odstranit veškeré neodůvodněné překážky bránící těmto přesunům.
(2)
V prohlášení připojeném k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 438/2010 ze dne 19. května 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu (4), se Komise zavázala, že navrhne úplnou revizi nařízení (ES) č. 998/2003, zejména pak pokud jde o ustanovení týkající se aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. V důsledku vstupu Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je proto třeba uvést pravomoci svěřené Komisi nařízením (ES) č. 998/2003 do souladu s články 290 a 291 uvedené smlouvy. S přihlédnutím k počtu změn, které musí být u veterinárních podmínek stanovených nařízením (ES) č. 998/2003 učiněny, a za účelem zajištění dostatečné srozumitelnosti a přístupnosti těchto podmínek pro řadového občana by mělo být uvedené nařízení zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(3)
Toto nařízení by mělo stanovit seznam druhů zvířat, u kterých by měly být uplatňovány harmonizované veterinární podmínky, pokud jsou zvířata těchto druhů chována v zájmovém chovu a pokud dochází k jejich neobchodnímu přesunu. Při vytváření tohoto seznamu je třeba vzít v úvahu jejich vnímavost ke vzteklině nebo jejich úlohu v epidemiologii vztekliny.
(4)
Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (5), stanoví mimo jiné veterinární podmínky pro obchodování se psy, kočkami a fretkami a jejich dovoz, neboť se jedná o zvířata vnímavá ke vzteklině. Protože jsou zvířata těchto druhů rovněž chována v zájmovém chovu a často doprovázejí svého majitele nebo oprávněnou osobu během neobchodních přesunů uvnitř Unie a do Unie, mělo by toto nařízení stanovit veterinární podmínky pro neobchodní přesuny těchto druhů do členských států. Tyto druhy by měly být uvedeny v části A přílohy I tohoto nařízení.
(5)
Podobně by měl být vytvořen právní rámec pro veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat těch druhů, které nejsou náchylné ke vzteklině nebo představují bezvýznamné riziko z hlediska epidemiologie vztekliny a na něž by se, pokud by nebyla chována v zájmovém chovu, vztahovaly jiné právní předpisy Unie, včetně právních předpisů pro zvířata určená k výrobě potravin. Tyto druhy by měly být uvedeny v části B přílohy I.
(6)
Seznam v části B přílohy I by měl zahrnovat bezobratlé s výjimkou včel a čmeláků, na něž se vztahuje směrnice 92/65/EHS, a měkkýšů a korýšů, na něž se vztahuje směrnice Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (6). Měl by rovněž zahrnovat okrasné vodní živočichy chované v nekomerčních akváriích, již jsou vyjmuti z oblasti působnosti směrnice 2006/88/ES, jakož i obojživelníky a plazy.
(7)
Seznam v části B přílohy I by měl dále zahrnovat všechny druhy ptáků kromě těch, na které se vztahuje směrnice Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (7), hlodavce a králíky jiné než ty, kteří jsou určeni k produkci potravin a definováni v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (8).
(8)
V zájmu jednotnosti práva Unie by však až do doby, než budou stanovena pravidla Unie pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu, mělo být možné uplatňovat na tyto přesuny vnitrostátní pravidla za předpokladu, že nejsou přísnější než pravidla pro přesuny pro obchodní účely.
(9)
Zvířata druhů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení mohou náležet ke druhům vyžadujícím zvláštní ochranu, a proto by uplatňováním tohoto nařízení nemělo být dotčeno nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (9).
(10)
S cílem jasně rozlišit mezi pravidly pro neobchodní přesuny a pravidly pro obchod se psy, kočkami a fretkami, na které se vztahují veterinární podmínky směrnice 92/65/EHS, a pro jejich dovoz ze třetích zemí do Unie by toto nařízení nemělo definovat pouze pojem zvířete v zájmovém chovu, ale také pojem neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu, během nějž toto zvíře doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu. Zkušenosti ukazují, že není vždy možné zajistit, aby zvíře v zájmovém chovu bylo během neobchodního přesunu v každém okamžiku v bezprostřední blízkosti majitele nebo oprávněné osoby. V řádně odůvodněných a doložených případech by se mělo mít za to, že zvíře v zájmovém chovu doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu i tehdy, kdy neobchodní přesun tohoto zvířete následuje nebo předchází o nejvýše pět dnů pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby nebo probíhá na jiném místě než pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby.
(11)
Zkušenosti s uplatňováním stávajících pravidel ukazují, že obchod se zvířaty v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I a jejich dovoz ze třetích zemí do Unie mohou být podvodně vydávány za neobchodní přesun. S cílem zabránit těmto praktikám, které mohou představovat riziko pro zdraví zvířat, by toto nařízení mělo stanovit maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou doprovázet svého majitele nebo oprávněnou osobu. Za určitých stanovených podmínek by však mělo být možné tento maximální počet překročit. Dále by mělo být upřesněno, že pokud stanovené podmínky nebudou splněny a pokud počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení přesáhne stanovený maximální počet, budou se na tato zvířata vztahovat příslušná ustanovení směrnice 92/65/EHS a směrnice 90/425/EHS (10) nebo směrnice 91/496/EHS (11).
(12)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že během přechodného období mají být zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v částech A a B přílohy I považována za identifikovaná, pokud jsou opatřena buď zřetelně čitelným tetováním, nebo elektronickým systémem identifikace („transpondérem“). Toto nařízení by proto mělo stanovit pravidla pro označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení po uplynutí přechodného období dne 3. července 2011.
(13)
Aplikace transpondéru je invazivní zákrok a k jeho provedení je třeba určitá kvalifikace. Proto by ji měla provádět pouze osoba s náležitou kvalifikací. Pokud členský stát povolí, aby transpondéry aplikovaly osoby jiné než veterinární lékaři, měl by stanovit pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
(14)
Příloha Ia nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví technické požadavky na identifikaci zvířat v zájmovém chovu prostřednictvím transpondérů. Tyto technické požadavky odpovídají mezinárodně uznávaným normám a měly by být bez podstatných změn stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
(15)
Pro účely ochrany veřejného zdraví a zdraví zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I by v tomto nařízení měla být stanovena možnost přijmout preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina. Tato opatření by měla být založena na ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny těch zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být těmito nákazami nebo infekcemi postižena. Opatření by měla zahrnovat pravidla kategorizace členských států nebo jejich částí, postupy, podle kterých by členské státy, které vyžadují uplatňování preventivních zdravotních opatření, měly průběžně zdůvodňovat opodstatnění těchto opatření, podmínky pro uplatňování a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření a případně podmínky, za kterých nemusí být tato opatření výjimečně uplatněna. Prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení by proto měl stanovit seznam členských států nebo jejich částí kategorizovaných podle příslušných pravidel.
(16)
Očkovací látky proti vzteklině podané zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I před dosažením věku tří měsíců nemusí vzhledem k interferenci mateřských protilátek vyvolat ochrannou imunitní reakci. Z tohoto důvodu výrobci očkovacích látek doporučují mladá zvířata v zájmovém chovu před dosažením tohoto věku neočkovat. Aby bylo možné povolit neobchodní přesuny mladých zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež nebyla proti vzteklině očkována, nebo jež očkována byla, ale dosud nezískala ochrannou imunitu vůči vzteklině, mělo by toto nařízení stanovit přijetí určitých preventivních opatření a členským státům umožnit, aby v případě dodržení těchto opatření vstup těchto mladých zvířat na své území povolily.
(17)
V zájmu zjednodušení podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I mezi členskými státy s rovnocenným příznivým statusem, pokud jde o vzteklinu, by toto nařízení mělo rovněž stanovit možnost výjimky z požadavků na očkování proti vzteklině. Tato výjimka by měla být umožněna na společnou žádost dotyčných členských států. Měla by být založena na ověřených vědeckých informacích a měla by být uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat, která by mohla být vzteklinou nakažena. Členské státy nebo jejich části, které tyto výjimky využívají, by měly být uvedeny v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení.
(18)
Země a území uvedené v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 uplatňují pravidla rovnocenná pravidlům, která uplatňují členské státy, zatímco země a území uvedené v části C přílohy II uvedeného nařízení splňují kritéria stanovená v článku 10 uvedeného nařízení. Tyto seznamy by měly být bez podstatných změn stanoveny prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení.
(19)
Pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I by měl být dále v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení stanoven seznam území nebo třetích zemí, které uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v tomto nařízení.
(20)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví určité požadavky na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi členskými státy nebo ze zemí či území uvedených v oddíle 2 části B a v části C přílohy II uvedeného nařízení. Tyto požadavky zahrnují platné očkování proti vzteklině prováděné u daných zvířat v zájmovém chovu očkovacími látkami, jež splňují minimální normy stanovené v příslušné kapitole Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) nebo jimž byla udělena registrace v souladu se směrnicí 2001/82/ES (12) nebo s nařízením (ES) č. 726/2004 (13). Ukázalo se, že tyto očkovací látky jsou při ochraně zvířat proti vzteklině účinné a jsou jedním z požadavků týkajících se platnosti očkování proti vzteklině uvedených v příloze Ib nařízení (ES) č. 998/2003. Tyto požadavky by bez podstatných změn měly být stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
(21)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví přísnější veterinární podmínky pro zvířata v zájmovém chovu, jež jsou přemisťována ze zemí či území jiných než těch, které jsou uvedeny v části C přílohy II uvedeného nařízení, do členských států. Tyto požadavky zahrnují kontroly účinnosti očkování proti vzteklině u jednotlivých zvířat sérologickým testem prokazujícím titr protilátek prováděným v laboratoři schválené v souladu s rozhodnutím Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině (14). Uvedený požadavek by proto měl být zachován v příloze IV tohoto nařízení a současně by měla být stanovena podmínka, že test by měl být proveden v souladu s postupy stanovenými v příslušné kapitole Příručky týkající se norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat.
(22)
Pro ověřování souladu s tímto nařízením jsou nezbytné identifikační doklady provázející zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež jsou v rámci neobchodních přesunů přemisťována do členských států. Toto nařízení by proto mělo stanovit podmínky pro vystavování těchto identifikačních dokladů a požadavky na jejich obsah, platnost, bezpečnostní prvky, formát a grafickou úpravu.
(23)
Toto nařízení by mělo členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným na určitém území nebo ve třetí zemi, která uplatňuje pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel uplatňovaných členskými státy. Mělo by rovněž členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat po pohybu na určité území nebo v třetí zemi ta zvířata v zájmovém chovu, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v některém členském státě, za předpokladu, že podmínky pro návrat z těchto území nebo třetích zemí jsou splněny dříve, než zvíře opustí Unii.
(24)
Toto nařízení by rovněž mělo členským státům umožnit, aby v případě nezbytného naléhavého odjezdu majitele, například z důvodu náhlé přírodní katastrofy, politických nepokojů nebo jiného případu vyšší moci týkajícího se majitele, povolily přivézt přímo na své území zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, která nesplňují podmínky stanovené v tomto nařízení, za předpokladu, že žádost o povolení byla podána předem, že členský stát určení toto povolení udělil a že za účelem splnění podmínek stanovených v tomto nařízení budou zvířata po vymezenou dobu v izolaci pod úředním dohledem. I přes nutnost takového naléhavého odjezdu jsou tato povolení nezbytná vzhledem k rizikům pro zdraví zvířat vyplývajícím ze skutečnosti, že do Unie vstoupí zvíře v zájmovém chovu, které nesplňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
(25)
Na veterinární kontroly zvířat v zájmovém chovu provázejících cestující v rámci neobchodních přesunů se nevztahují směrnice 90/425/EHS a směrnice 91/496/EHS.
(26)
Aby členské státy mohly ověřit soulad s tímto nařízením a přijmout nezbytná opatření, mělo by toto nařízení stanovit pro osoby provázející zvířata v zájmovém chovu povinnost předložit požadovaný identifikační doklad při jakémkoli neobchodním přesunu zvířete v zájmovém chovu do členského státu a stanovit rovněž odpovídající kontroly dokladů i totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitých území nebo třetích zemí do členského státu.
(27)
Členským státům by toto nařízení rovněž mělo stanovit povinnost provádět na určených místech vstupu systematické kontroly dokladů a totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z určitých území nebo třetích zemí do členského státu. Tyto kontroly by měly zohlednit příslušné zásady nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (15). V případech, kdy je to nezbytné pro účely dalších přesunů do jiných členských států, by členské státy měly mít povinnost zaznamenávat kontroly do identifikačního dokladu, aby tak bylo možné podle data těchto kontrol určit dobu platnosti identifikačního dokladu.
(28)
Kromě toho by toto nařízení mělo stanovit ochranná opatření pro účely řešení rizik pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, která jsou s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu spojena.
(29)
S cílem poskytnout občanům jasné a dostupné informace o pravidlech, která platí pro vstup zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I na území Unie v rámci neobchodního přesunu, by členské státy měly mít povinnost tyto informace, zejména příslušná ustanovení vnitrostátních právních předpisů, zpřístupnit veřejnosti.
(30)
Za účelem zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I a druhově specifická preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, které postihují druhy uvedené v příloze I, dále přijímat pravidla pro omezení počtu zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I, jež provázejí svého majitele v rámci neobchodního přesunu, jakož i změny příloh II až IV. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Dále by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty postupem pro naléhavé případy v řádně odůvodněných případech rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, pokud jde o preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, kterými by mohla být postižena zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I.
(32)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam členských států nebo jejich částí, které mají rovnocenný příznivý statut z hlediska vztekliny a které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam členských států kategorizovaných v souladu s pravidly týkajícími se preventivních zdravotních opatření proti nákazám a infekcím jiným než vzteklina, seznamy území a třetích zemí stanovené za účelem výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiných než vzteklina. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(33)
Komise by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, jimiž aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí s rovnocenným příznivým statusem z hlediska vztekliny oprávněných uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam území nebo třetích zemí stanovený pro účely výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiné než vzteklina, je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(34)
V řadě členských států byly zjištěny určité nedostatky při dodržování pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 998/2003. Členské státy by proto měly stanovit sankce za porušování tohoto nařízení.
(35)
Rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství (17), zavádí vzorový pas pro přesun některých zvířat v zájmovém chovu, totiž psů, koček a fretek, mezi členskými státy podle nařízení (ES) č. 998/2003. S cílem omezit administrativní a finanční zátěž majitelů těchto zvířat by identifikační doklady vystavené v souladu se vzorovým pasem měly za určitých podmínek zůstat platné po celou dobu života zvířete v zájmovém chovu.
(36)
Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/874/EU ze dne 15. prosince 2011, kterým se stanoví seznam třetích zemí a území, z nichž je povolen dovoz psů, koček a fretek a neobchodní přesuny více než pěti psů, koček a fretek do Unie, a vzorová osvědčení pro dovoz a neobchodní přesuny uvedených zvířat do Unie (18), zavádí vzorové zdravotní osvědčení prokazující soulad s nařízením (ES) č. 998/2003 pro neobchodní přesun nejvýše pěti psů, koček nebo fretek do Unie. Za účelem zajištění hladkého přechodu k novým pravidlům stanoveným v tomto nařízení by s výhradou určitých podmínek mělo toto vzorové osvědčení zůstat v platnosti.
(37)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení veterinárních podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I s cílem zabránit rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat vyplývajícím z těchto přesunů nebo tato rizika minimalizovat, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(38)
S cílem zajistit souběžné zveřejnění tohoto nařízení a prováděcích aktů, jimiž se stanoví seznamy území a třetích zemí za účelem odchylek od určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, a pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení, by toto nařízení mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidla pro kontrolu toho, zda jsou při těchto přesunech uvedené podmínky dodržovány.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny:
a)
nařízení (ES) č. 338/97;
b)
žádná vnitrostátní opatření přijatá, zveřejněná a zpřístupněná veřejnosti členskými státy, jejichž cílem je omezit přesuny některých druhů nebo plemen zvířat v zájmovém chovu na základě jiných hledisek, než je zdraví zvířat.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„neobchodním přesunem“ přesun, jehož cílem není prodej ani převod vlastnictví zvířete v zájmovém chovu;
b)
„zvířetem v zájmovém chovu“ zvíře některého z druhů uvedených v příloze I, které po celou dobu neobchodního přesunu provází svého majitele nebo oprávněnou osobu a ten za ně během tohoto přesunu zůstává odpovědný;
c)
„majitelem“ fyzická osoba uvedená jako majitel v identifikačním dokladu;
d)
„oprávněnou osobou“ fyzická osoba, kterou majitel písemně zmocnil, aby jeho jménem provedla neobchodní přesun zvířete v zájmovém chovu;
e)
„transpondérem“ pasivní radiofrekvenční identifikační zařízení pouze pro odečítání;
f)
„identifikačním dokladem“ doklad vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, jenž umožňuje jednoznačnou identifikaci zvířete v zájmovém chovu a kontrolu souladu jeho nákazového statusu s tímto nařízením;
g)
„schváleným veterinárním lékařem“ veterinární lékař schválený příslušným orgánem pro výkon určitých činností v souladu s tímto nařízením nebo s akty přijatými na jeho základě;
h)
„úředním veterinárním lékařem“ veterinární lékař jmenovaný příslušným orgánem;
i)
„kontrolou dokladů“ ověření identifikačního dokladu, který provází zvíře v zájmovém chovu;
j)
„kontrolou totožnosti“ ověření toho, zda se identifikační doklad týká příslušného zvířete v zájmovém chovu a tam, kde je to vhodné, ověření přítomnosti a správnosti označení;
k)
„místem vstupu“ prostor určený členskými státy pro účely kontrol uvedených v čl. 34 odst. 1.
Článek 4
Obecné povinnosti
Neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, která splňují veterinární podmínky stanovené v tomto nařízení, nelze zakázat, omezovat nebo ztěžovat z veterinárních důvodů jiných než těch, které vyplývají z uplatňování tohoto nařízení.
Článek 5
Maximální počet zvířat v zájmovém chovu
1. Maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele či oprávněnou osobu, nesmí být vyšší než pět.
2. Odchylně od odstavce 1 může být maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I vyšší než pět, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
účelem neobchodního přesunu těchto zvířat je účast na soutěžích, výstavách nebo sportovních akcích či přípravě na tyto akce;
b)
majitel nebo oprávněná osoba předloží písemné potvrzení dokládající, že tato zvířata jsou přihlášena k účasti na některé z akcí uvedených v písmenu a) nebo jsou registrována u sdružení pořádajícího takové akce;
c)
tato zvířata jsou starší šesti měsíců.
3. Členské státy mohou vykonávat běžné namátkové kontroly, jejichž cílem je ověřit správnost informací předložených v souladu s odst. 2 písm. b).
4. Je-li maximální počet zvířat v zájmovém chovu uvedený v odstavci 1 překročen a podmínky uvedené v odstavci 2 nejsou splněny, musí tato zvířata splňovat veterinární podmínky stanovené pro dotčené druhy ve směrnici 92/65/EHS a členské státy zajistí, aby u těchto zvířat byly provedeny veterinární kontroly stanovené ve směrnici 90/425/EHS nebo 91/496/EHS, podle okolností.
5. S cílem zabránit tomu, aby byly obchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I podvodně vydávány za neobchodní přesuny, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, jimiž stanoví pravidla pro určování maximálního počtu zvířat v zájmovém chovu uvedených druhů, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele nebo oprávněnou osobu.
6. Do 29. června 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto článku. V případě potřeby Komise navrhne na základě této zprávy změny tohoto nařízení.
KAPITOLA II
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z JEDNOHO ČLENSKÉHO STÁTU DO JINÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 6
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z jednoho členského státu do jiného členského státu, pouze pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina přijatým podle čl. 19 odst. 1;
d)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 22.
Článek 7
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 6 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu z jiného členského státu přemístěna zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 8
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Výjimkou z čl. 6 písm. b) může být postupem podle odstavce 2 a na společnou žádost dotčených členských států povoleno, aby se mezi členskými státy nebo jejich částmi uskutečnil přímý neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která nebyla očkována proti vzteklině.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam členských států, které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z čl. 6 písm. b) v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Na tomto seznamu jsou uvedeny části těch členských států, na které se může výjimka vztahovat.
3. Aby byly členské státy mající zájem o takovou vzájemnou dohodu zařazeny na seznam uvedený v odstavci 2, podají Komisi společnou žádost, včetně podrobného znění návrhu dohody, jejímž prostřednictvím mohou s přihlédnutím k postupům stanoveným v Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) pro účely vlastního prohlášení, že daná země nebo dané území je prosté vztekliny, prokázat, že splňují alespoň tyto podmínky:
a)
žádající členské státy mají zavedeny systémy průběžného sledování a ohlašování vztekliny;
b)
žádající členské státy nebo části jejich území, které jsou předmětem žádosti, byly na základě systémů uvedených v písmenu a) nejméně ve dvou letech předcházejících podání společné žádosti prosté vztekliny a není známo, že by na území dotčených členských států nebo jejich částí byla vzteklina zjištěna u divokých zvířat;
c)
žádající členské státy mají zavedena účinná a účelná kontrolní opatření s cílem zabránit zavlečení vztekliny na jejich území a jejímu šíření;
d)
uplatňování výjimky z čl. 6 písm. b) je odůvodněné a úměrné rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícím s přímým neobchodním přesunem neočkovaných zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho ze žádajících členských států do jiného nebo části jeho území.
Společná žádost musí obsahovat dostatečné, spolehlivé a vědecky ověřené informace.
4. Pozbude-li v důsledku změny okolností uvedených v odstavci 3 uplatňování výjimky opodstatnění, Komise prostřednictvím prováděcího aktu vyškrtne členské státy ze seznamu uvedeného v odstavci 2, a to buď ve vztahu k celému jejich území nebo jeho části.
5. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 2 a 4 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
6. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí uvedený v odstavci 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 9
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny těchto zvířat z jednoho členského státu do jiného splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v odstavci 1 smějí být přemístěna z jednoho členského státu do jiného pouze tehdy, pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 29.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jiného členského státu na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro obchod se zvířaty těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z URČITÉHO ÚZEMÍ NEBO TŘETÍ ZEMĚ DO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 10
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z určitého území nebo třetí země do členského státu, pouze pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
byla podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr protilátek proti vzteklině, jenž splňuje požadavky na platnost podle přílohy IV;
d)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1, a
e)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 26.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1, do členského státu pouze přes jedno z míst vstupu uvedených na seznamu podle čl. 34 odst. 3.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy povolit, aby registrovaní vojenští nebo hledací a záchranářští psi byli přemístěni přes jiné místo, než je místo vstupu, pokud:
a)
majitel nebo oprávněná osoba předem požádali o povolení a členský stát je udělil a
b)
tito psi jsou v souladu s čl. 34 odst. 2 podrobeni kontrole splnění podmínek na místě k tomu určeném příslušným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými v povolení uvedeném v písmenu a) tohoto odstavce.
Článek 11
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Následný neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu uvedených v odstavci 1 tohoto článku do jiného členského státu je zakázán s výjimkou případů, kdy jsou přemisťována v souladu s podmínkami stanovenými v článku 6 nebo kdy byl jejich přesun povolen v souladu s článkem 7 a kdy členský stát určení rovněž povolil jejich přesun na své území z území nebo třetích zemí v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
4. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 12
Výjimka z povinného sérologického testu prokazujícího titr protilátek pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. c) není sérologický test prokazující titr protilátek požadován u zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou přemisťována z určitého území nebo třetí země, jež jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2, do členského státu:
a)
buď přímo;
b)
nebo poté, co pobývala výhradně na jednom či více z těchto území nebo v jedné či více z těchto třetích zemí;
c)
nebo po tranzitu přes určité území nebo třetí zemi jiné než uvedené na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 za podmínky, že majitel nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata nepřišla během tohoto tranzitu do styku se zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině a že jsou v dopravním prostředku nebo v areálu mezinárodního letiště bezpečně zajištěna.
2. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 1 písm. b) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 13
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
1. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 1 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že ve vztahu ke zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I splňují alespoň tato kritéria:
a)
případy vztekliny jsou povinně hlášeny příslušným orgánům;
b)
nejméně po dva roky předcházející podání žádosti fungoval účinný systém sledování případů vztekliny, pro nějž je minimálním požadavkem průběžný program včasného odhalování s cílem zajistit vyšetřování a ohlašování případů zvířat s podezřením na vzteklinu;
c)
struktura a organizace jejich veterinárních a kontrolních služeb, pravomoci těchto služeb a dozor, kterému podléhají, a prostředky, jimiž disponují, včetně personálního zajištění a laboratorní kapacity, dostačují k:
i)
účinnému uplatňování a prosazování vnitrostátních právních předpisů týkajících se neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu a
ii)
zaručení platnosti identifikačních dokladů ve formátu stanoveném v článku 25 vystavených v souladu s článkem 26;
d)
jsou zavedena a účinně uplatňována pravidla prevence a tlumení vztekliny s cílem minimalizovat riziko nákazy zvířat v zájmovém chovu, včetně pravidel pro dovoz zvířat v zájmovém chovu z jiných zemí nebo území a tam, kde je to vhodné, pravidel pro:
i)
sledování populací toulavých psů a koček,
ii)
očkování domácích zvířat proti vzteklině, zejména v případě výskytu vztekliny u netopýrů podčeledi upíři (Desmodontinae), a
iii)
tlumení a eradikaci vztekliny u volně žijících živočichů;
e)
jsou v platnosti pravidla pro udělování licencí, pro očkovací látky proti vzteklině a pro uvádění těchto očkovacích látek na trh.
3. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam území nebo třetích zemí uvedený v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 14
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny takových zvířat z určitého území nebo třetí země do členského státu splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu uvedená v odstavci 1 smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země do členského státu pouze tehdy, pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 31;
d)
jestliže pocházejí z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 15, vstoupila přes jedno z míst vstupu.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro dovoz zvířat těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
Článek 15
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
Komise může přijmout prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které prokázaly, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 2 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
ODDÍL 3
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu
Článek 16
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi některými zeměmi a územími
Odchylně od článků 10 a 14 lze neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi následujícími zeměmi a územími nadále provádět za podmínek stanovených vnitrostátními pravidly těchto zemí a území:
a)
San Marino a Itálie;
b)
Vatikán a Itálie;
c)
Monako a Francie;
d)
Andorra a Francie;
e)
Andorra a Španělsko;
f)
Norsko a Švédsko;
g)
Faerské ostrovy a Dánsko;
h)
Grónsko a Dánsko.
KAPITOLA IV
OZNAČOVÁNÍ A PREVENTIVNÍ ZDRAVOTNÍ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Označování
Článek 17
Označování zvířat v zájmovém chovu
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I musí být označena aplikací transpondéru nebo zřetelně čitelným tetováním provedenými před 3. červencem 2011.
Nesplňuje-li transpondér uvedený v prvním pododstavci technické požadavky stanovené v příloze II, majitel nebo oprávněná osoba zajistí zařízení nezbytné pro jeho odečítání při každém ověřování označení podle čl. 22 odst. 1 a 2 a článku 26 a každé kontrole totožnosti podle článku 33 a čl. 34 odst. 1.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I musí být označena nebo popsána s přihlédnutím k charakteristickým rysům každého druhu takovým způsobem, aby byla zajištěna spojitost mezi daným zvířetem a jeho identifikačním dokladem.
S ohledem na rozmanitost druhů uvedených v části B přílohy I je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování nebo popis zvířat v zájmovém chovu těchto druhů, a to s přihlédnutím k veškerým příslušným vnitrostátním požadavkům.
Článek 18
Kvalifikační předpoklady požadované pro aplikaci transpondérů zvířatům v zájmovém chovu
Pokud členský stát hodlá povolit, aby transpondéry aplikovaly jiné osoby než veterinární lékař, stanoví pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
ODDÍL 2
Preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina
Článek 19
Preventivní zdravotní opatření a podmínky jejich uplatňování
1. V případech, kdy je na ochranu veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu nezbytné zavést preventivní zdravotní opatření za účelem tlumení nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina, které se mohou při přesunu těchto zvířat šířit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifická preventivní zdravotní opatření zaměřená na tyto nákazy nebo infekce.
Ve zvláště závažných naléhavých případech, kdy je ohroženo veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 40.
2. Druhově specifická preventivní zdravotní opatření povolená aktem v přenesené pravomoci přijatým podle odstavce 1 musí být založena na dostatečných, spolehlivých a ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být nákazami nebo infekcemi jinými než vzteklina postižena.
3. Akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1 mohou rovněž zahrnovat:
a)
pravidla pro kategorizaci členských států nebo jejich částí podle jejich nákazového statusu a jejich systémů sledování a ohlašování některých nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina;
b)
podmínky, které mají členské státy splňovat, aby mohly i nadále uplatňovat preventivní zdravotní opatření uvedená v odstavci 2;
c)
podmínky pro používání a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 před uskutečněním neobchodního přesunu zvířat v zájmovém chovu;
d)
podmínky pro udělování výjimek z uplatňování preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 za určitých specifických okolností.
Článek 20
Seznam členských států nebo jejich částí uvedených v čl. 19 odst. 3 písm. a)
Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout seznamy členských států nebo jejich částí, které jsou v souladu s pravidly kategorizace členských států nebo jejich částí podle čl. 19 odst. 3 písm. a). Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA V
IDENTIFIKAČNÍ DOKLADY
ODDÍL 1
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 21
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad podle čl. 6 písm. d) má formát pasu odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
jméno, druh, plemeno, pohlaví, barva, datum narození uvedené majitelem a veškeré výrazné nebo rozeznatelné rysy či vlastnosti zvířete v zájmovém chovu;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor uvedený v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky týkající se jazyků, grafické úpravy a bezpečnostních prvků pasu uvedeného v uvedeném odstavci, a pravidla nezbytná pro přechod ke vzoru tohoto pasu. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Pas uvedený v odstavci 1 je opatřen číslem, které se skládá z kódu ISO členského státu, kde byl pas vystaven, a jedinečného alfanumerického kódu.
Článek 22
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) vystavuje schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno podle čl. 17 odst. 1;
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno v souladu s čl. 17 odst. 1, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. d), f), g) a h), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 6 písm. b) a c) a tam, kde je to relevantní, v čl. 27 písm. b) bodě ii).
Bez ohledu na první pododstavec může údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. h) vyplnit jiný než schválený veterinární lékař, pokud to umožňuje akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 19 odst. 1.
3. Schválený veterinární lékař, který identifikační doklad vystavil, uchovává záznamy týkající se údajů uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) až c) a v čl. 21 odst. 3 minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
4. V případě potřeby může být splnění podmínek uvedených v odstavci 2 tohoto článku zaznamenáno ve více než jednom identifikačním dokladu ve formátu stanoveném v čl. 21 odst. 1.
Článek 23
Distribuce tiskopisů identifikačních dokladů
1. Příslušné orgány zajistí, aby tiskopisy identifikačních dokladů byly distribuovány pouze schváleným veterinárním lékařům a aby u jejich jména a kontaktních údajů byl uveden odkaz na číslo stanovené v čl. 21 odst. 3.
2. Záznamy uvedené v odstavci 1 se uchovávají minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
Článek 24
Výjimka z formátu identifikačního dokladu podle čl. 21 odst. 1
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 členské státy povolí, aby byla zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 26, v rámci neobchodního přesunu přemístěna z jednoho členského státu do jiného.
2. V případě potřeby se soulad s požadavky podle čl. 6 písm. c) zaznamená v identifikačním dokladu uvedeném v odstavci 1 až po dokončení kontrol stanovených v čl. 34 odst. 1.
ODDÍL 2
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 25
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
1. Identifikační doklad podle čl. 10 odst. 1 písm. e) má formát veterinárního osvědčení odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
druh, plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva zvířete;
c)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
d)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
e)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
j)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
k)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor zmíněný v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky na jazyky, grafickou úpravu a platnost veterinárního osvědčení uvedeného v uvedeném odstavci. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 26
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
Identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z nichž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno podle čl. 17 odst. 1; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 25 odst. 1 písm. a) až h), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 10 odst. 1 písm. a) a tam, kde je to relevantní, v čl. 10 odst. 1 písm. b), c) a d).
Článek 27
Odchylka od formátu identifikačního dokladu podle čl. 25 odst. 1
Odchylně od čl. 25 odst. 1 členské státy povolí neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 22, na své území, pokud:
a)
byl daný identifikační doklad vystaven na jednom z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo
b)
tato zvířata v zájmovém chovu vstupují do členského státu po přesunu z členského státu na určité území nebo do třetí země nebo po tranzitu z členského státu přes toto území nebo třetí zemi a identifikační doklad vyplnil a vystavil schválený veterinární lékař, který potvrdil, že tato zvířata před opuštěním Unie byla:
i)
očkována proti vzteklině v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) a
ii)
podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr ochranných protilátek proti vzteklině stanovenému v čl. 10 odst. 1 písm. c), kromě případů, na které se vztahuje výjimka stanovená v článku 12.
ODDÍL 3
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 28
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu, platnost nebo bezpečnostní prvky. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 29
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 9 odst. 2 písm. c) vystaví schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2;
b)
do příslušných kolonek řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno v souladu s čl. 17 odst. 2, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c) údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. d) a f), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 9 odst. 2, je-li to relevantní.
ODDÍL 4
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 30
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který doklad vystavil;
e)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
h)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu a platnost. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 31
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
Identifikační doklad uvedený v čl. 14 odst. 2 písm. c) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z níž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 30 odst. 1 písm. a) až f), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 14 odst. 2 písm. a) a b), je-li to relevantní.
KAPITOLA VI
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Výjimka pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu do členských států
Článek 32
Výjimka z podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14
1. Odchylně od podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14 mohou členské státy ve výjimečných situacích povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna zvířata v zájmovém chovu, která nesplňují podmínky stanovené v uvedených článcích, za předpokladu, že:
a)
majitel podal žádost o povolení předem a členský stát určení toto povolení udělil;
b)
tato zvířata budou v izolaci pod úředním dohledem po dobu nezbytnou pro splnění těchto podmínek a nepřevyšující šest měsíců:
i)
v místě schváleném příslušným orgánem a
ii)
v souladu s podmínkami stanovenými v povolení.
2. Povolení uvedené v odst. 1 písm. a) může obsahovat oprávnění k tranzitu přes jiný členský stát za předpokladu, že členský stát tranzitu předem udělil členskému státu určení souhlas.
ODDÍL 2
Obecné podmínky týkající se souladu
Článek 33
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a článku 15 do členského státu
1. Aniž je dotčen článek 16, a k ověření souladu s kapitolou II provádějí členské státy nediskriminačním způsobem kontroly dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jiného členského státu nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 na své území.
2. Během neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 do členského státu majitel nebo oprávněná osoba na žádost příslušného orgánu odpovědného za kontroly stanovené v odstavci 1 tohoto článku:
a)
předloží identifikační doklad tohoto zvířete požadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s požadavky na takový přesun, a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u tohoto zvířete provedeny.
Článek 34
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů z území nebo třetích zemí jiných než uvedených na seznamech podle čl. 13 odst. 1 nebo článku 15
1. K ověření souladu s kapitolou III provádí příslušný orgán členského státu v místě vstupu kontrolu dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z území nebo třetích zemí jiných než těch, jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do tohoto členského státu.
2. Majitel nebo oprávněná osoba se při vstupu z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do členského státu obrátí na příslušný orgán přítomný v místě vstupu za účelem kontrol uvedených v odstavci 1 a:
a)
předloží identifikační doklad zvířete v zájmovém chovu vyžadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s podmínkami pro takový přesun; a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u zvířete v zájmovém chovu provedeny.
3. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam míst vstupu.
4. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán, který pověřily prováděním kontrol uvedených v odstavci 1:
a)
byl plně informován o pravidlech stanovených v kapitole III a aby jeho úředníci byli dostatečně zaškoleni k jejich uplatňování;
b)
vedl záznamy o celkovém počtu provedených kontrol a o případech nesplnění podmínek zjištěných během těchto kontrol a
c)
zaznamenával provedené kontroly do příslušné kolonky identifikačního dokladu, pokud je takový záznam nezbytný pro účely neobchodního přesunu do jiných členských států, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 1.
Článek 35
Opatření v případech nesplnění podmínek zjištěných během kontrol stanovených v článcích 33 a 34
1. Pokud kontroly uvedené v článcích 33 a 34 odhalí, že zvíře v zájmovém chovu nesplňuje podmínky stanovené v kapitolách II nebo III, rozhodne příslušný orgán po konzultaci s úředním veterinárním lékařem a v případě potřeby také s majitelem nebo oprávněnou osobou, že:
a)
zvíře odešle zpět do země nebo na území, z něhož bylo odesláno;
b)
zvíře izoluje pod úřední kontrolou po dobu nezbytnou pro dosažení souladu s podmínkami stanovenými v kapitolách II nebo III nebo
c)
v krajním případě, pokud navrácení zvířete není možné nebo jeho izolace není z praktických důvodů proveditelná, usmrtí je v souladu s příslušnými vnitrostátními pravidly týkajícími se ochrany zvířat v zájmovém chovu při usmrcování.
2. Pokud příslušný orgán neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu do Unie zamítne, jsou tato zvířata izolována pod úřední kontrolou do doby buď:
a)
jejich návratu do země nebo území, z něhož byla odeslána nebo
b)
přijetí jakéhokoliv jiného správního rozhodnutí o těchto zvířatech.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 se provádějí na náklady majitele a majitel ani oprávněná osoba nemají nárok na finanční odškodnění.
Článek 36
Ochranná opatření
1. Pokud se v členském státě, na určitém území nebo v třetí zemi vyskytne nebo rozšíří vzteklina nebo nákaza či infekce jiná než vzteklina, která by mohla vážně ohrozit veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v závislosti na závažnosti situace neprodleně přijmout prostřednictvím prováděcího aktu některé z těchto opatření:
a)
pozastavit neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu nebo jejich tranzit z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země;
b)
stanovit zvláštní podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, kdy je třeba omezit nebo odstranit vážné riziko pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Článek 37
Informační povinnosti
1. Členské státy poskytnou veřejnosti jasné a snadno dostupné informace o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidlech pro kontrolu dodržování uvedených podmínek při těchto přesunech, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
2. Informace podle odstavce 1 se týkají zejména:
a)
kvalifikačních předpokladů, jež musí splňovat osoby aplikující transpondér podle článku 18;
b)
povolování výjimky z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I podle článků 7 a 11;
c)
podmínek pro vstup zvířat v zájmovém chovu na území členských států přemisťovaných v rámci neobchodního přesunu,
i)
která nesplňují podmínky článku 6, 9, 10 nebo 14,
ii)
která pocházejí z určitých zemí a území za podmínek stanovených jejich vnitrostátními pravidly podle článku 16;
d)
seznamu míst vstupu vypracovaného podle čl. 34 odst. 3, včetně uvedení příslušného orgánu pověřeného prováděním kontrol podle čl. 34 odst. 4;
e)
podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I na území členských států, které stanoví jejich vnitrostátní pravidla podle čl. 9 odst. 3 a čl. 14 odst. 3;
f)
informací o očkovacích látkách proti vzteklině, kterým příslušný orgán členských států udělil registraci, jak je uvedeno v bodě 1 písm. b) přílohy III, a zejména o příslušném očkovacím protokolu.
3. Členské státy vytvoří internetové stránky, na nichž uvedou informace podle odstavce 1, a jejich internetovou adresu sdělí Komisi.
4. Komise je členským státům nápomocna při zprostředkovávání těchto informací veřejnosti tím, že na své internetové stránce uvede:
a)
odkazy na internetové informační stránky členských států a
b)
informace uvedené v odst. 2 písm. b), d) a e) tohoto článku a informace zpřístupněné veřejnosti v souladu s čl. 2 odst. 2 písm. b) případně v dalších jazycích.
ODDÍL 3
Procesní ustanovení
Článek 38
Změny příloh
1. Za účelem zohlednění technického pokroku, vědeckého vývoje a ochrany veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 měnící přílohy II až IV.
Článek 39
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 28. června 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhého pododstavce, čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce a článku 38 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 40
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 39 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 41
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (19). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 42
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy Komisi neprodleně oznámí takto stanovené sankce a všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 43
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 998/2003 se zrušuje s výjimkou oddílu 2 části B přílohy II, který zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení v platnost, a části C přílohy II, která zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení v platnost.
Odkazy v tomto nařízení na seznam obsažený v prováděcích aktech přijatých podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 se do vstupu uvedených prováděcích aktů v platnost považují za odkazy na seznamy třetích zemí a území obsažené - ve vztahu k čl. 13 odst. 1 - v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 a - ve vztahu k čl. 13 odst. 2 - v části C přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
3. Zrušením nařízení (ES) č. 998/2003 není dotčena skutečnost, že nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1152/2011 ze dne 14. července 2011, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003, pokud jde o preventivní zdravotní opatření pro tlumení infekce Echinococcus multilocularis u psů (20), jež bylo přijato na základě čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení, zůstává v platnosti.
Článek 44
Přechodná opatření týkající se identifikačních dokladů
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 je identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES; a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
2. Odchylně od čl. 25 odst. 1 a čl. 27 písm. a) je identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým osvědčením uvedeným v příloze II rozhodnutí 2011/874/EU nebo případně se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
Článek 45
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 29. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. června 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 576/2013,
12. juuni 2013,
lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 998/2003
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artikli 168 lõike 4 punkti b,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 998/2003 (3) on sätestatud loomatervishoiu nõuded, mida kohaldatakse lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes ühest liikmesriigist teise või kolmandast riigist liikmesriiki, ning sellise liikumise puhul kohaldatavad kontrollid. Selle eesmärk on tagada inimeste ja loomade tervise kaitse piisav tase seoses kõnealusest mittekaubanduslikust liikumisest lähtuvate riskidega ning kõrvaldada põhjendamatud takistused selliselt liikumiselt.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 438/2010, millega muudeti määrust (EÜ) nr 998/2003 (mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiu nõudeid) (4), lisatud avalduses tegi komisjon ettepaneku vaadata määrus (EÜ) nr 998/2003 tervikuna läbi, pöörates eelkõige tähelepanu delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide küsimustele. Seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) jõustumisega on vaja kohandada komisjonile määrusega (EÜ) nr 998/2003 antud volitused ELi toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291. Võttes arvesse, et määruses (EÜ) nr 998/2003 sätestatud loomatervishoiunõuetesse on vaja teha mitmeid muudatusi ning tagamaks, et need nõuded oleksid tavakodanikule selged ja kättesaadavad, tuleks kõnealune määrus tunnistada kehtetuks ja asendada see käesoleva määrusega.
(3)
Käesoleva määrusega kehtestatakse nende loomaliikide loetelu, kelle suhtes kohaldatakse ühtseid loomatervishoiunõudeid, kui neid loomaliike peetakse lemmikloomadena ja neid veetakse mittekaubanduslikel eesmärkidel. Loetelu koostamisel tuleb arvesse võtta nende vastuvõtlikkust marutaudile või nende rolli selle haiguse epidemioloogias.
(4)
Nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiivis 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse (5), on muu hulgas sätestatud loomatervishoiueeskirjad, mida kohaldatakse koerte, kasside ja valgetuhkrutega kauplemise ja nende importimise suhtes, kuna tegemist on marutaudile vastuvõtlikku liiki kuuluvate loomadega. Kuna kõnealuseid liike peetakse lemmikloomadena, kes on sageli omaniku või volitatud isikuga kaasas mittekaubandusliku liikumise käigus liitu ja liidu piires, tuleks käesoleva määrusega kehtestada loomatervishoiueeskirjad, mida kohaldatakse nende liikide mittekaubanduslikul eesmärgil liikmesriikidesse toomise suhtes. Need liigid tuleks loetleda käesoleva määruse I lisa A osas.
(5)
Samuti tuleks kehtestada õiguslik raamistik nendesse liikidesse kuuluvate loomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavate eeskirjade jaoks, kes ei ole marutaudile vastuvõtlikud ja kes ei mängi selle haiguse epidemioloogias suurt rolli ning kelle suhtes kohaldataks juhul, kui neid ei peetaks lemmikloomadena, muid liidu õigusakte, sealhulgas toiduloomi käsitlevaid õigusakte. Need liigid tuleks loetleda I lisa B osas.
(6)
I lisa B osas esitatud loetelu peaks hõlmama ka selgrootuid, välja arvatud mesilased ja kimalased, keda on käsitletud direktiivis 92/65/EMÜ, ning molluskeid ja koorikloomi, keda on käsitletud nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta direktiivis 2006/88/EÜ vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete loomatervishoiunõuete ning teatavate veeloomadel esinevate taudide ennetamise ja tõrje kohta (6). Hõlmata tuleks ka direktiivi 2006/88/EÜ kohaldamisalast välja jäävad dekoratiivsed veeloomad, keda kasvatatakse mittekaubanduslikes akvaariumides, ning kahepaiksed ja roomajad.
(7)
Loetelu I lisa B osas peaks veel hõlmama kõiki linnuliike peale nende, mis on hõlmatud nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/158/EÜ kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (7), ning närilisi ja küülikuid, välja arvatud need, kes on ette nähtud toidu tootmiseks, ja kes on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004 (millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad) (8) I lisas.
(8)
Kuni ei ole kehtestatud liidu eeskirju I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikuks liikumiseks ühest liikmesriigist teise või territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki, peaks liidu õiguse järjepidevuse huvides olema võimalik kohaldada sellise liikumise suhtes riigisiseseid eeskirju, tingimusel et need ei ole rangemad, kui nende loomade kaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad eeskirjad.
(9)
Kuna käesoleva määruse I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvad loomad võivad kuuluda erikaitset vajavatesse liikidesse, tuleks käesolevat otsust kohaldada nii, et see ei piiraks nõukogu 9. detsembri 1996. aasta otsuse (EÜ) nr 338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel) (9) kohaldamist.
(10)
Selleks et teha selget vahet mittekaubandusliku liikumise ning direktiivis 92/65/EMÜ sätestatud loomatervishoiu nõuetega hõlmatud koerte, kasside ja valgetuhkrutega kauplemise ning nende kolmandatest riikidest liitu importimise vahel, tuleks käesolevas määruses määratleda lemmikloomad ning samuti lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine kui liikumine, mille käigus koduloom on oma omaniku või volitatud isikuga kaasas. Kogemused on näidanud, et mittekaubandusliku liikumise ajal ei saa lemmikloom alati viibida omaniku või volitatud isiku vahetus läheduses. Nõuetekohaselt põhjendatud ja dokumenteeritud põhjustel tuleb lugeda, et lemmikloom liigub koos omaniku või volitatud isikuga isegi siis, kui lemmiklooma mittekaubanduslik liikumine toimub omaniku või volitatud isiku liikumisest kuni viis päeva varem või hiljem või füüsiliselt teises asukohas kui omaniku või volitatud esindaja liikumine.
(11)
Seniste eeskirjade rakendamisel saadud kogemused näitavad, et I lisa A osas loetletud loomaliikidega kauplemist ning nende kolmandatest riikidest liitu importimist on võimalik pettuse teel esitada mittekaubandusliku liikumisena. Selliste tavade vältimiseks, kuna need võivad kujutada ohtu loomade tervisele, tuleks I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade osas kehtestada lemmiklooma omaniku või volitatud isikuga kaasas olevate loomade arvule ülempiir. Ülempiiri peaks siiski olema võimalik ületada ainult kindlaksmääratud tingimuste täitmisel. Lisaks tuleks selgitada, et kui kindlaksmääratud tingimused ei ole täidetud ja käesoleva määruse I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade arv ületab kehtestatud ülempiiri, kohaldatakse nende lemmikloomade suhtes direktiivi 92/65/EMÜ ning direktiivi 90/425/EMÜ) (10) või nõukogu direktiivi 91/496/EMÜ (11) asjakohaseid sätteid.
(12)
Määrusega (EÜ) nr 998/2003 on ette nähtud, et üleminekuperioodil peetakse I lisa A ja B osas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi identifitseerituks, kui neil on selgelt loetav tätoveering või elektrooniline identifitseerimisvahend (mikrokiip). Seega tuleks käesolevas määruses sätestada käesoleva määruse I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade märgistamise eeskirjad pärast üleminekuperioodi lõppemist 3. juulil 2011.
(13)
Mikrokiibi paigaldamine kujutab endast invasiivset sekkumist, mille tegemiseks on nõutav kindel kvalifikatsioon. Seetõttu peaks mikrokiibi paigaldama üksnes asjakohaselt kvalifitseeritud isikud. Kui liikmesriik lubab mikrokiipe paigaldada muudel isikutel kui veterinaararstidel, peab ta kehtestama eeskirjad selliste isikute kohustusliku kohustuslike minimaalsete kvalifikatsioonide kohta.
(14)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 Ia lisas on sätestatud lemmikloomade elektroonilise identifitseerimise tehnilised nõuded. Need tehnilised nõuded vastavad rahvusvaheliselt tunnustatud standarditele ning need nõuded tuleks kehtestada ilma neisse suuremaid muudatusi tegemata ka käesoleva määruse II lisas.
(15)
Inimeste ja I lisas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade tervise kaitsmiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha võimalus võtta tervishoiualaseid ennetusmeetmeid ka muude haiguste ja nakkuste korral kui marutaud. Need meetmed peaksid toetuma kinnitatud teaduslikule teabele ning neid tuleks kohaldada proportsionaalselt ohuga, mida nendest haigustest või nakkustest ohustatud lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine võib inimeste ja loomade tervisele avaldada. Meetmed peaksid hõlmama liikmesriikide ja nende osade kategooriatesse jaotamise eeskirju, menetlusi, mille alusel tervishoiualaste ennetusmeetmete kasutamist taotlevad liikmesriigid selgitavad jooksvalt nende meetmete võtmise põhjusi, tervishoiualaste ennetusmeetmete taotlemise ja dokumenteerimise tingimusi ja vajadusel nende meetmete kohaldamisel tehtavaid erandeid. Samuti tuleks sätestada, et asjaomaste eeskirjade järgi koostatud liikmesriikide või nende osade loetelu tuleks esitada rakendusaktis, mis võetakse vastu vastavalt käesolevale määrusele.
(16)
On võimalik, et I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade marutaudivastane vaktsineerimine enne nende kolmekuuseks saamist ei anna kaitsvat immuunsust emalt pärinevate antikehade tõttu. Seepärast ei soovita vaktsiinide tootjad vaktsineerida alla kolme kuu vanuseid noori lemmikloomi. Selleks et lubada I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate marutaudi vastu vaktsineerimata või vaktsineeritud, kuid veel saavutamata kaitsva immuunsusega noorte lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist, tuleks käesoleva määrusega kehtestada teatavad ettevaatusabinõud ning anda liikmesriikidele võimalus lubada ainult nendele tingimustele vastavate noorte lemmikloomade toomist oma territooriumile.
(17)
Lihtsustamaks I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise tingimusi liikmesriikide vahel, kelle marutaudiolukord on ühtemoodi soodne, tuleks käesoleva määrusega ette näha võimalus teha erandeid marutaudivastase vaktsineerimise nõudest. Selline võimalus peaks olema kättesaadav huvitatud liikmesriikide ühisel taotlusel. Selline erand peaks toetuma kinnitatud teaduslikule teabele ning seda tuleks kohaldada proportsionaalselt ohuga, mida marutaudist ohustatud loomade mittekaubanduslik liikumine võib inimeste ja loomade tervisele avaldada. Sellist erandit rakendavate liikmesriikide või nende osade loetelu tuleks esitada rakendusaktis, mis võetakse vastu vastavalt käesolevale määrusele.
(18)
Määruse (EÜ) nr 998/2003 II lisa B osa 2. jaos loetletud riigid ja territooriumid kohaldavad liikmesriikides kohaldatavatega samaväärseid eeskirju, samas kui kõnealuse määruse II lisa C osas loetletud riigid ja territooriumid järgivad kõnealuse määruse artiklis 10 sätestatud kriteeriume. Nimetatud loetelud tuleks esitada ilma neisse suuremaid muudatusi tegemata rakendusaktis, mis võetakse vastu vastavalt käesolevale määrusele.
(19)
Veelgi enam, vastavalt käesolevale määrusele vastu võetavas rakendusaktis tuleks esitada territooriumide või kolmandate riikide loetelu, kes kohaldavad eeskirju, mille sisu ja mõju langevad kokku käesolevas määruses sätestatud eeskirjadega, mis käsitlevad I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi.
(20)
Määruses (EÜ) nr 998/2003 on kehtestatud teatavad nõuded lemmikloomade mittekaubanduslikuks toomiseks liikmesriikidesse teistest liikmesriikidest ja kõnealuse määruse II lisa B osa 2. jaos ja C osas loetletud riikidest või territooriumidelt. Nimetatud nõuded hõlmavad muu hulgas kõnealuste lemmikloomade kehtivat marutaudivastast vaktsineerimist vaktsiinidega, mis vastavad Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu vastavas peatükis kehtestatud miinimumstandarditele või millele on antud müügiluba kooskõlas direktiiviga 2001/82/EÜ (12) või määrusega (EÜ) nr 726/2004 (13). Need vaktsiinid on osutunud tõhusaks loomade kaitsmisel marutaudi eest ning nende kasutamine on üks määruse (EÜ) nr 998/2003 Ib lisas kehtestatud marutaudivastase vaktsineerimise kehtivuse nõuetest. Need nõuded tuleks kehtestada ilma neisse suuremaid muudatusi tegemata ka käesoleva määruse III lisas.
(21)
Määrusega (EÜ) nr 998/2003 on selle II lisa C osas loetlemata riikidest ja territooriumidelt liikmesriiki toodavate lemmikloomade suhtes kehtestatud rangemad tervishoiunõuded. Need nõuded sisaldavad looma marutaudivastase vaktsineerimise tõhususe kontrolle antikehade tiitrimise teel laboris, mis on saanud heakskiidu vastavalt nõukogu 20. märtsi 2000. aasta otsusele 2000/258/EÜ, millega määratakse eriinstituut, mis vastutab marutaudivastaste vaktsiinide tõhusust kontrollivate seroloogiliste testide standardiseerimiseks vajalike kriteeriumide kehtestamise eest (14). Seega tuleks see nõue säilitada käesoleva määruse IV lisas ning lisada tingimus, et test tuleb teha vastavalt Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu asjaomases peatükis esitatud meetoditele.
(22)
Mittekaubanduslikul eesmärgil liikmesriiki toodavate I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomadega kaasas olevad identifitseerimisdokumendid on vajalikud selleks, et tõendada vastavust käesolevale määrusele. Seega tuleks käesolevas määruses kehtestada identifitseerimisdokumentide väljastamise tingimused ning nende sisu-, kehtivus-, julgeoleku-, vormi- ja kujundusnõuded.
(23)
Käesolev määrus peaks võimaldama liikmesriikidel lubada I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikku toomist nende territooriumile, kui nende loomadega on kaasas sellisel territooriumil või kolmandas riigis väljastatud identifitseerimisdokument, kus kohaldatakse eeskirju, mille sisu ja mõju langevad kokku liikmesriikides kohaldatavate eeskirjadega. Samuti peaks see andma liikmesriikidele võimaluse lubada pärast lemmikloomade viimist territooriumile või kolmandasse riiki nende mittekaubanduslikku toomist oma territooriumile, kui nendega on kaasas liikmesriigis väljastatud identifitseerimisdokument ja kui tingimused nende loomade tagasitoomiseks asjaomastelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest olid täidetud enne lemmiklooma liidust lahkumist.
(24)
Käesolev määrus peaks andma liikmesriikidele ka võimaluse lubada omaniku kiire lahkumise vajaduse korral, näiteks ootamatu looduskatastroofi või poliitiliste rahutuste või muu omanikuga seotud vääramatu jõu korral, I lisas loetletud liikidesse kuuluvate ja käesolevale määrusele mittevastavate lemmikloomade vahetut toomist oma territooriumile tingimusel, et loataotlus on juba varem esitatud ja sihtliikmesriigi poolt rahuldatud ning et käesoleva määruse nõuete täitmiseks rakendatakse isolatsiooniperioodi ametliku järelevalve all. Pidades silmas loomade tervisele avalduda võivaid ohte, kui liitu tuuakse loomad, kes ei vasta käesolevale määrusele, peaks sellise loa olemasolu vaatamata kiire lahkumise vajadusele olema hädavajalik.
(25)
Direktiivi 90/425/EMÜ ja direktiivi 91/496/EMÜ ei kohaldata mittekaubanduslikul eesmärgil reisijaga kaasas olevate lemmikloomade veterinaarkontrollide suhtes.
(26)
Selleks et liikmesriigid saaksid kontrollida käesoleva määruse täitmist ning võtta vajalikke meetmeid, tuleks käesoleva määrusega panna lemmiklooma transportivale isikule kohustus esitada looma mittekaubanduslikul eesmärgil liikmesriiki toomise korral nõutav asjakohane identifitseerimisdokument ning näha ette mittekaubandusliku liikumise käigus omanikuga kaasas oleva lemmiklooma ühest liikmesriigist teise või teatavatelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest liikmesriiki toomise korral pistelised dokumentide ja identsuse kontrollid.
(27)
Määrusega tuleks liikmesriikidelt nõuda mittekaubandusliku liikumise käigus teatavatelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest liikmesriiki sisenemisel omanikuga kaasas olevate lemmikloomade dokumentide ja identsuse süstemaatilist kontrolli määratud sisenemispunktides. Nimetatud kontrollid peaks toimuma vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (15). Kui see on vajalik edasiseks teistesse liikmesriikidesse liikumiseks, tuleks liikmesriikidele panna kohustus kanda identifitseerimisdokumenti kinnitus kontrollide kohta, et nende kontrollide kuupäeva saaks kasutada identifitseerimisdokumendi kehtivusaja kindlakstegemiseks.
(28)
Lisaks sellele tuleks käesoleva määrusega kehtestada kaitsemeetmed ohtude haldamiseks, mida lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine võib põhjustada inimeste ja loomade tervisele.
(29)
Selleks et anda kodanikele selget ja kättesaadavat teavet I lisas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku toomise suhtes liitu, tuleks esitada liikmesriikidele nõue teha kõnealune teave, eelkõige asjaomased siseriiklikud sätted, avalikkusele kättesaadavaks.
(30)
Selleks et tagada käesoleva määruse nõuetekohane kohaldamine, tuleks komisjonile anda volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 290 seoses I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade märgistamise liigispetsiifiliste erinõuetega ja seoses I lisas loetletud liikidesse kuuluvaid liike ohustavate muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi puhul võetavate liigispetsiifiliste tervishoiualaste ennetusmeetmetega ning samuti seoses eeskirjade kehtestamisega, millega piiratakse mittekaubandusliku liikumise ajal omanikuga kaasas olevate I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade arvu, ning muuta lisasid II-IV. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi vajalikke konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(31)
Lisaks sellele peaks komisjonil olema õigus võtta nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kui on oht inimeste või loomade tervisele, kiirmenetluse teel vastu delegeeritud õigusakte tervishoiualaste ennetusmeetmete kohta muude haiguste või nakkuste vastu kui marutaud, mis võivad ohustada I lisas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi.
(32)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused koostada selliste võrdväärselt soodsa marutaudiolukorraga liikmesriikide või nende osade loetelu, kellel on lubatud sõlmida vastastikuseid kokkuleppeid, mis erinevad lemmikloomade mittekaubanduslikule liikumisele kohaldatavatest teatavatest tingimustest, ja selliste liikmesriikide loetelu, kes on kategooriatesse jagatud kooskõlas eeskirjadega tervishoiualaste ennetusmeetmete võtmiseks muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu ning territooriumide ja kolmandate riikide loetelu, eesmärgiga teha erandeid mittekaubanduslikule liikumisele kohaldatavatest teatavatest tingimustest, I lisas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomadega nende mittekaubanduslikul liikumisel ühest liikmesriigist teise või territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki kaasas oleva identifitseerimisdokumendi näidis ning kehtestada allkirjastamisele kuuluvate deklaratsioonide vormi, kujundust ja keeli käsitlevad eeskirjad ning marutaudi või muude haiguste või nakkuste kui marutaudi esinemise või leviku korral võetavad kaitsemeetmed. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (16).
(33)
Komisjon peaks vastu võtma viivitamatult kohaldatavad rakendusaktid, millega ajakohastatakse selliste võrdväärselt soodsa marutaudiolukorraga liikmesriikide või nende osade loetelu, kellel on lubatud sõlmida vastastikuseid kokkuleppeid eesmärgiga kalduda kõrvale mittekaubanduslikule liikumisele kohaldatavatest teatavatest tingimustest, ning territooriumide või kolmandate riikide loetelu teatavatest lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise tingimustest kõrvale kaldumiseks ja seoses marutaudi või muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi esinemise või leviku korral inimeste ja loomade tervise kaitseks nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võetavate meetmetega.
(34)
Mitmes liikmesriigis on tuvastatud, et määruses (EÜ) nr 998/2003 sätestatud eeskirju ei täideta. Seega peaksid liikmesriigid kehtestama eeskirjad käesoleva määruse rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta.
(35)
Komisjoni 26. novembri 2003. aasta otsusega 2003/803/EÜ, millega kehtestatakse näidispass koerte, kasside ja valgetuhkrute ühendusesiseseks liikumiseks (17), on kehtestatud näidispass määruse (EÜ) nr 998/2003 alusel koerte, kasside ja valgetuhkrute liikumiseks ühest liikmesriigist teise. Kõnealusele näidispassile vastavad identifitseerimisdokumendid peaksid teatavatel tingimustel jääma kehtivaks lemmiklooma terveks eluajaks, et vähendada omanike haldus- ja finantskoormust.
(36)
Komisjoni 15. detsembri 2011. aasta rakendusotsus 2011/874/EL, millega kehtestatakse nende kolmandate riikide ja territooriumide loetelu, millest on lubatud koerte, kasside ja valgetuhkrute import ning rohkem kui viie koera, kassi ja valgetuhkru mittekaubanduslik liikumine Euroopa Liitu, ning näidissertifikaadid kõnealuste loomade impordiks ja mittekaubanduslikuks liikumiseks Euroopa Liitu (18), on kehtestatud veterinaarsertifikaadi näidis, millega kinnitatakse, et kuni viie koera, kassi ja valgetuhkru mittekaubanduslik liitu toomine on toimunud kooskõlas määruse (EÜ) nr 998/2003 nõuetega. Selleks et tagada sujuv üleminek käesolevas määruses sätestatud uutele eeskirjadele, peaks kõnealune näidissertifikaat jääma teatavatel tingimustel kehtivaks.
(37)
Kuna liikmesriigid ei suuda piisavalt hästi saavutada käesoleva määruse eesmärki, nimelt kehtestada loomade tervishoiunõuded I lisas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes, et vältida ja minimeerida kõnealusest liikumisest tulenevaid ohte inimeste ja loomade tervisele, ning seda on parem teha liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(38)
Selleks et tagada käesoleva määruse ning selliste rakendusaktide avaldamine samal ajal, mis käsitlevad territooriumide ja kolmandate riikide loetelusid, mis on koostatud teatavatest mittekaubanduslikule liikumisele kohaldatavatest tingimustest kõrvalekaldumiseks, I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomadega ühest liikmesriigist, territooriumilt või kolmandast riigist teise liikmesriiki mittekaubandusliku liikumise ajal kaasas olevate identifitseerimisdokumentide näidist ning eeskirju allkirjastatavate deklaratsioonide vormi, kujunduse ja keelte kohta, peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad loomatervishoiunõuded ja sellise liikumise vastavuskontrollide eeskirjad.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes ühest liikmesriigist teise või territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki.
2. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira
a)
määruse (EÜ) nr 338/97 kohaldamist;
b)
selliste riiklikke meetmete kohaldamist, mis on liikmesriikides vastu võetud, avaldatud ja üldsusele kättesaadavaks tehtud ning mis on võetud teatavat liiki või tõugu lemmikloomade liikumise piiramiseks muudel kui loomatervishoiunõuetega seotud kaalutlustel.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „mittekaubanduslik liikumine”- liikumine, mille eesmärk ei ole lemmiklooma müük või omandiõiguse üleandmine;
b) „lemmikloom”- I lisas loetletud liiki kuuluv loom, kes liigub mittekaubanduslikul eesmärgil koos oma omaniku või volitatud isikuga, ja kes jääb kõnealuse mittekaubandusliku liikumise kestel omaniku või volitatud isiku vastutuse alla;
c) „omanik”- füüsiline isik, kes on identifitseerimisdokumenti kantud omanikuna;
d) „volitatud isik”- füüsiline isik, keda omanik volitab kirjalikult enda nimel lemmiklooma mittekaubanduslikul eesmärgil transportima;
e) „mikrokiip”- üksnes lugemiseks ettenähtud passiivne raadiosagedusel töötav identifitseerimisvahend;
f) „identifitseerimisdokument”- dokument, mis on koostatud käesoleva määruse kohaselt vastu võetavas rakendusaktis sätestatud näidise kohaselt, mis võimaldab lemmiklooma eksimatult identifitseerida ja kontrollida tema terviseseisundi vastavust käesolevale määrusele;
g) „volitatud veterinaararst”- iga veterinaararst, keda pädevad asutused on volitanud täitma konkreetseid ülesandeid kooskõlas käesoleva määrusega või käesoleva määruse alusel vastu võetud õigusaktidega;
h) „ametlik veterinaararst”- pädeva asutuse nimetatud mis tahes veterinaararst;
i) „dokumentide kontroll”- lemmikloomaga kaasas oleva identifitseerimisdokumendi kontrollimine;
j) „identsuse kontroll”- identifitseerimisdokumendi ning lemmiklooma vastavuse kontrollimine ning, kui see on asjakohane, märgistuse olemasolu ja vastavuse kontrollimine;
k) „reisijate sisenemispunkt”- liikmesriigi poolt artikli 34 lõikes 1 osutatud kontrollideks määratud ala.
Artikkel 4
Üldised kohustused
Käesoleva määruse loomatervishoiunõuetele vastavate lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist ei keelata, piirata ega takistata muudel loomatervishoiu kaalutlustel kui vaid nendel, mis on tingitud käesoleva määruse rakendamisest.
Artikkel 5
Lemmikloomade maksimaalne arv
1. I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate, omaniku või volitatud isikuga ühe mittekaubandusliku liikumise käigus kaasas olevate lemmikloomade maksimaalne arv ei tohi olla suurem kui viis.
2. I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade lõikes 1 nimetatud maksimaalne arv võib ületada viite, juhul kui järgmised tingimused on täidetud:
a)
lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine võistlustel, näitustel ja spordiüritustel osalemise või selliste ürituste jaoks treenimise eesmärgil;
b)
kui omanik või volitatud isik esitab kirjaliku tõendi, et lemmikloomad on registreeritud kas punktis a osutatud ürituse külastamiseks või sellist üritust korraldava ühenduse juures;
c)
kõnealused lemmikloomad on vanemad kui kuus kuud.
3. Liikmesriigid võivad viia läbi tavapäraseid kohapealseid kontrolle, et veenduda lõike 2 punkti b alusel esitatud teabe õigsuses.
4. Kui lõikes 1 osutatud lemmikloomade maksimaalne arv on ületatud ning lõikes 2 osutatud tingimused ei ole täidetud, peavad lemmikloomad vastama direktiivis 92/65/EMÜ asjaomaste liikide kohta sätestatud loomatervishoiu nõuetele ning liikmesriigid tagavad, et nimetatud loomade suhtes viiakse vajaduse korral läbi direktiivis 90/425/EMÜ või 91/496/EMÜ sätestatud veterinaarkontrollid.
5. Selleks et vältida I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade kaubandusliku liikumise pettuse teel esitamist lemmikloomade mittekaubandusliku liikumisena, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 39 vastu delegeeritud õigusakte eeskirjade kehtestamiseks, millega piiratakse omaniku või volitatud isikuga ühe mittekaubandusliku liikumise ajal kaasas olla võivate nimetatud liikidesse kuuluvate lemmikloomade arvu.
6. Komisjon esitab hiljemalt 29. juunil 2018 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva artikli rakendamise kohta. Komisjon esitab oma aruande põhjal vajaduse korral käesoleva määruse muudatusettepanekud.
II PEATÜKK
LEMMIKLOOMADE LIIKMESRIIKIDEVAHELISE MITTEKAUBANDUSLIKU LIIKUMISE SUHTES KOHALDATAVAD TINGIMUSED
1. JAGU
I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvad lemmikloomad
Artikkel 6
I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad tingimused
I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi tohib ühest liikmesriigist teise viia vaid juhul, kui nad täidavad järgmisi tingimusi:
a)
nad on märgistatud kooskõlas artikli 17 lõikega 1;
b)
nad on saanud marutaudivastase vaktsineerimise, mis vastab III lisas esitatud kehtivusnõuetele;
c)
nad vastavad muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi ennetamiseks võetud artikli 19 lõike 1 alusel vastu võetud mis tahes tervishoiualastele meetmetele;
d)
nendega on kaasas nõuetekohaselt täidetud identifitseerimisdokument, mis on väljastatud artikli 22 kohaselt.
Artikkel 7
Erand marutaudivastase vaktsineerimise nõudest I lisa A osa loetletud liikidesse kuuluvate noorte lemmikloomade puhul
1. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, võivad liikmesriigid erandina artikli 6 punktist b lubada I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist teise liikmesriigi territooriumilt oma territooriumile, kui nad on
a)
kas vähem kui 12 nädala vanused ega ole marutaudi vastu vaktsineeritud või
b)
12-16 nädala vanused ja on marutaudi vastu vaktsineeritud, kuid ei vasta veel III lisa punkti 2 alapunktis e osutatud kehtivusnõuetele.
2. Lõikes 1 osutatud loa saab anda ainult juhul, kui
a)
kas omanik või volitatud isik esitab allkirjastatud deklaratsiooni, et lemmikloomadel ei ole olnud alates sünnist kuni mittekaubandusliku transpordi hetkeni kokkupuuteid marutaudile vastuvõtlikku liiki kuuluvate metsloomadega; või
b)
lemmikloomad on koos oma emaga, kellest nad on veel sõltuvad, ning nende emaga kaasas olevate identifitseerimisdokumentide põhjal on võimalik kindlaks teha, et ema on enne poegimist saanud marutaudivastase vaktsineerimise, mis vastab III lisas sätestatud kehtivusnõuetele.
3. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad käesoleva artikli lõike 2 punktis a osutatud deklaratsioonide vormi, kujunduse ja keelte kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 8
Erand marutaudivastase vaktsineerimise nõudest I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade puhul
1. Erandina artikli 6 punktist b võidakse I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate marutaudi vastu vaktsineerimata lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist liikmesriikide või nende osade vahel lubada kooskõlas lõikes 2 osutatud menetlusega asjaomaste liikmesriikide ühisel taotlusel.
2. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu selliste liikmesriikide loetelu, kellel on lubatud sõlmida vastastikuseid kokkuleppeid, millega lubatakse kooskõlas käesoleva artikli lõikega 1 teha erandeid artikli 6 punktist b. Nimetatud loetelus sätestatakse, milliste nende liikmesriikide osade suhtes võib erandeid kohaldada.
3. Lõikes 2 osutatud loetellu lisamiseks esitavad sellisest vastastikusest kokkuleppest huvitatud liikmesriigid komisjonile ühise taotluse, mis hõlmab kokkuleppe kavandit, millega nad saavad tõendada, et arvestades Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) maismaaloomade tervishoiu koodeksis sätestatud menetlusi enda kinnituse kohta marutaudivaba riigi või piirkonnana, vastavad nad vähemalt järgmistele tingimustele:
a)
taotluse esitanud liikmesriikides on toimiv marutaudialase järelevalve ja aruandlussüsteem;
b)
taotluse esitanud liikmesriigid, või see osa nende territooriumist, mille kohta taotlus esitatakse, on olnud marutaudivabad ja punktis a osutatud süsteemide andmete alusel ei ole asjaomase liikmesriigi territooriumil või selle osades metsloomadel teadaolevalt tuvastatud marutaudi vähemalt ühise taotluse esitamisele eelneva kahe aasta jooksul;
c)
taotluse esitanud liikmesriikidel on tõhusad ja tulemuslikud kontrollimeetmed ennetamaks marutaudi nende territooriumile toomist ja selle levikut nende territooriumil;
d)
taotlus erandi saamiseks artikli 6 punktist b on põhjendatud ja proportsionaalne, arvestades ohtu, mida I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate vaktsineerimata lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine taotluse esitanud liikmesriigist teise liikmesriiki või oma territooriumi osale võib põhjustada inimeste või loomade tervisele.
Ühine taotlus peab sisaldama asjakohast, usaldusväärset ja teaduslikult kinnitatud teavet.
4. Kui lõikes 3 täpsustatud üksikasjades toimunud mis tahes muutus enam erandi taotlust ei toeta, kõrvaldab komisjon rakendusaktiga lõikes 2 osutatud loetelust kas kogu liikmesriigi territooriumi või selle osa.
5. Lõigetes 2 ja 4 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
6. Nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel, kui on oht inimeste või loomade tervisele, võtab komisjon vastu viivitamatult kohaldatavad rakendusaktid, millega ajakohastatakse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud liikmesriikide või nende osade loetelu artikli 41 lõikes 3 osutatud korras.
2. JAGU
I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvad lemmikloomad
Artikkel 9
I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad tingimused
1. Kuni komisjon võtab seoses I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomadega vastu delegeeritud õigusakti vastavalt artikli 19 lõikele 1, kohaldatakse nendest liikidest lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes ühest liikmesriigist teise käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimusi.
2. Lõikes 1 osutatud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi võib ühest liikmesriigist teise transportida üksnes juhul, kui nad vastavad kõigile järgmistele tingimustele:
a)
nad on märgistatud või kirjeldatud vastavalt artikli 17 lõike 2 alusel vastu võetud nõuetele;
b)
nad vastavad muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi ennetamiseks võetud mis tahes tervishoiualastele meetmetele, mis on vastu võetud vastavalt artikli 19 lõikele 1; ning
c)
nendega on kaasas nõuetekohaselt täidetud identifitseerimisdokument, mis on väljastatud artikli 29 kohaselt.
3. Kuni lõikes 1 osutatud asjakohaste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseni võib liikmesriik käesoleva määruse I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikul eesmärgil liikumise suhtes teise liikmesriigi territooriumilt tema territooriumile kohaldada siseriiklikke eeskirju tingimusel, et
a)
neid kohaldatakse proportsionaalselt inimeste ja loomade tervisele avalduva ohuga, mis on seotud nendesse liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumisega; ning
b)
need ei ole karmimad nõuetest, mida kohaldatakse kõnealust liiki loomadega kauplemise suhtes kooskõlas direktiiviga 92/65/EMÜ või 2006/88/EÜ.
III PEATÜKK
LEMMIKLOOMADE MITTEKAUBANDUSLIKU LIIKUMISE SUHTES TERRITOORIUMILT VÕI KOLMANDAST RIIGIST LIIKMESRIIKI KOHALDATAVAD TINGIMUSED
1. JAGU
I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvad lemmikloomad
Artikkel 10
I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad tingimused
1. I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi tohib territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki tuua vaid siis, kui nad vastavad järgmistele tingimustele:
a)
nad on märgistatud kooskõlas artikli 17 lõikega 1;
b)
nad on saanud marutaudivastase vaktsineerimise, mis vastab III lisas esitatud kehtivusnõuetele;
c)
nad on läbinud marutaudi antikehade tiitrimise testi, mis vastab IV lisas esitatud kehtivusnõuetele;
d)
nad vastavad mis tahes tervishoiualastele ennetusmeetmetele, mis on vajaduse korral võetud muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu artikli 19 lõike 1 alusel;
e)
nendega on kaasas nõuetekohaselt täidetud identifitseerimisdokument, mis on väljastatud artikli 26 kohaselt.
2. I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvaid lemmikloomi võib tuua liikmesriiki selliselt territooriumilt või kolmandast riigist, mis ei kuulu artikli 13 lõike 1 kohaselt koostatud loetellu üksnes artikli 34 lõike 3 kohaselt nõutud loetelusse kantud reisijate sisenemispunkti kaudu.
3. Erandina lõikest 2 võivad liikmesriigid lubada, et registreeritud militaar- või otsingu- ja päästekoerad sisenevad muust kohast kui reisijate sisenemispunkt, eeldusel et
a)
omanik või volitatud isik on eelnevalt taotlenud luba ja liikmesriik on loa andnud ning
b)
koerad läbivad artikli 34 lõike 2 kohaselt vastavuskontrolli pädeva asutuse poolt selleks määratud kohas ning kooskõlas käesoleva lõike punktis a osutatud loaga kehtestatud korraga.
Artikkel 11
Erand marutaudivastase vaktsineerimise nõudest I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate noorte lemmikloomade puhul
1. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, võivad liikmesriigid lubada erandina artikli 10 lõike 1 punktist b I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist vastavalt artikli 13 lõigetele 1 või 2 loetellu kantud territooriumilt või kolmandast riigist oma territooriumile, kui
a)
loomad on kas vähem kui 12 nädala vanused ega ole marutaudi vastu vaktsineeritud või
b)
loomad on 12-16 nädala vanused ja on marutaudi vastu vaktsineeritud, kuid ei vasta veel III lisa punkti 2 alapunktis e osutatud kehtivusnõuetele.
2. Lõikes 1 osutatud loa võib anda ainult juhul, kui
a)
kas omanik või volitatud isik esitab allkirjastatud deklaratsiooni, et lemmikloomadel ei ole olnud alates sünnist kuni mittekaubandusliku transpordi hetkeni kokkupuuteid marutaudile vastuvõtlikku liiki kuuluvate metsloomadega; või
b)
lemmikloomad on koos oma emaga, kellest nad veel sõltuvad, ning nende emaga kaasas olevate identifitseerimisdokumentide põhjal on võimalik kindlaks teha, et ema on enne poegimist saanud marutaudivastase vaktsineerimise, mis vastab III lisas sätestatud kehtivusnõuetele.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lemmikloomade hilisem mittekaubanduslik viimine teise liikmesriiki on keelatud, välja arvatud juhul, kui see toimub kooskõlas artiklis 6 sätestatud tingimustega või kui neid on lubatud transportida vastavalt artiklile 7 ning sihtliikmesriik on samuti lubanud toomise territooriumilt või kolmandast riigist oma territooriumile kooskõlas käesoleva artikli lõikega 1.
4. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad käesoleva artikli lõike 2 punktis a osutatud deklaratsioonide vormi, kujunduse ja keelte kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 12
Erand lemmikloomade antikehade tiitrimise testi nõudest I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade puhul
1. Erandina artikli 10 lõike 1 punktist c ei nõuta antikehade tiitrimise testi tegemist I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvatele lemmikloomadele, kes tuuakse liikmesriiki territooriumilt või artikli 13 lõigete 1 või 2 kohaselt loetletud kolmandast riigist,
a)
kas otse;
b)
pärast viibimist vaid ühel või mitmel territooriumil või kolmandas riigis või
c)
pärast nende transiiti läbi artikli 13 lõigete 1 või 2 kohaselt loetellu kandmata territooriumi või kolmanda riigi, tingimusel et omanik või volitatud isik esitab allkirjastatud deklaratsiooni, et kõnealuse transiidi jooksul ei ole lemmikloomad kokku puutunud marutaudile vastuvõtlikku liiki kuuluvate metsloomadega ega väljunud transpordivahendist või rahvusvahelise lennujaama territooriumilt.
2. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad käesoleva artikli lõike 1 punktis c osutatud deklaratsioonide vormi, kujunduse ja keelte kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 13
Territooriumide või kolmandate riikide loetelu koostamine
1. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu selliste territooriumide ja kolmandate riikide loetelu, kes on esitanud avalduse nimekirja kandmiseks, milles nad tõendavad, et nad kohaldavad I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade suhtes eeskirju, mille sisu ja mõju langevad kokku II peatüki 1. jaos, käesolevas jaos ja VI peatüki 2. jaos sätestatuga, ning, kui see on asjakohane, nimetatud eeskirjade alusel vastu võetud eeskirju.
2. Komisjon võtab rakendusaktiga vastu selliste territooriumide ja kolmandate riikide loetelu, kes on esitanud avalduse nimekirja kandmiseks, milles nad tõendavad, et nad täidavad I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade puhul vähemalt järgmisi tingimusi:
a)
marutaudijuhtumist pädevale asutusele teatamine on kohustuslik;
b)
tõhusa marutaudi seiresüsteemi, mis on olnud kasutusel vähemalt kaks aastat enne avalduse esitamist, miinimumnõudeks on käimasolev varajase avastamise programm, et tagada marutaudikahtlusega loomade uurimine ja nendest teavitamine;
c)
nende veterinaar- ja kontrolliteenistuste struktuur ja korraldus ning selliste teenistuste pädevus ning nende suhtes kohaldatav järelevalve ja nende käsutuses olevad vahendid on piisavad, et
i)
tõhusalt kohaldada ja jõustada lemmikloomade mittekaubandusliku liikumist reguleerivaid siseriiklikke õigusakte ning
ii)
tagada artikliga 25 ette nähtud ja artikli 26 kohases vormis väljastatud identifitseerimisdokumentide kehtivus;
d)
marutaudi ennetamise ja tõrje eeskirjad on jõustunud ja neid rakendatakse tõhusalt, et minimeerida lemmikloomade nakatumise ohtu, hõlmates eeskirju lemmikloomade impordi kohta muudest riikidest või muudelt territooriumidelt ning vajadusel:
i)
hulkuvate koerte ja kasside arvu piiramist;
ii)
koduloomade vaktsineerimist marutaudi vastu, eelkõige juhul, kui vampiirnahkhiirtel on tuvastatud marutaud; ning
iii)
marutaudi tõrjet ja likvideerimist metsloomade hulgas;
e)
kehtestatud on marutaudivastastele vaktsiinidele lubade andmise ja nende turustamise eeskirjad.
3. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel, kui on oht inimeste või loomade tervisele, võtab komisjon vastu viivitamatult kohaldatavad rakendusaktid, millega ajakohastatakse käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud territooriumide ja kolmandate riikide loetelu artikli 41 lõikes 3 osutatud korras.
2. JAGU
I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvad lemmikloomad
Artikkel 14
I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad tingimused
1. Kuni komisjon võtab seoses I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomadega vastu delegeeritud õigusakti vastavalt artikli 19 lõikele 1, kohaldatakse nendest liikidest lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud tingimusi.
2. Lõikes 1 osutatud lemmikloomi võib territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki transportida üksnes juhul, kui nad vastavad kõigile järgmistele tingimustele:
a)
nad on märgistatud või kirjeldatud vastavalt artikli 17 lõike 2 alusel vastu võetud nõuetele;
b)
nad vastavad muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi ennetamiseks võetud mis tahes tervishoiualastele meetmetele, mis on vastu võetud vastavalt artikli 19 lõikele 1;
c)
nendega on kaasas nõuetekohaselt täidetud identifitseerimisdokument, mis on väljastatud artikli 31 kohaselt; ning
d)
nad on sisenenud reisijate sisenemispunkti kaudu selliselt territooriumilt või kolmandast riigist, mida ei ole artikli 15 kohaselt loetletud.
3. Kuni lõikes 1 osutatud asjakohaste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseni võib liikmesriik kohaldada käesoleva määruse I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikul eesmärgil liikumise suhtes territooriumilt või kolmandast riigist tema territooriumile riigisiseseid eeskirju, tingimusel et
a)
neid kohaldatakse proportsionaalselt inimeste ja loomade tervisele avalduva ohuga, mis on seotud nendesse liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumisega; ning
b)
need ei ole karmimad nõuetest, mida kohaldatakse kõnealust liiki loomade impordi suhtes kooskõlas direktiividega 92/65/EMÜ või 2006/88/EÜ.
Artikkel 15
Territooriumide või kolmandate riikide loetelu koostamine
Komisjon võib rakendusaktiga võtta vastu selliste territooriumide ja kolmandate riikide loetelu, kes on tõendanud, et nad kohaldavad I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade suhtes eeskirju, mille sisu ja mõju langevad kokku II peatüki 2. jaos, käesolevas jaos ja VI peatüki 2. jaos sätestatuga ning, kui see on asjakohane, nimetatud eeskirjade alusel vastu võetud eeskirju.
3. JAGU
Lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavate tingimuste erandid
Artikkel 16
Erand lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavatest tingimustest teatavate riikide ja territooriumide vahel
Erandina artiklitest 10 ja 14 võib lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine jätkuda vastavalt nende riikide ja territooriumide siseriiklikele eeskirjadele järgmiste riikide ja territooriumide vahel:
a)
San Marino ja Itaalia;
b)
Vatikan ja Itaalia;
c)
Monaco ja Prantsusmaa;
d)
Andorra ja Prantsusmaa;
e)
Andorra ja Hispaania;
f)
Norra ja Rootsi;
g)
Fääri saared ja Taani;
h)
Gröönimaa ja Taani.
IV PEATÜKK
MÄRGISTAMINE JA TERVISHOIUALASED ENNETUSMEETMED
1. JAGU
Märgistamine
Artikkel 17
Lemmikloomade märgistamine
1. I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvad lemmikloomad tuleb märgistada mikrokiibi paigaldamise teel või selgelt loetava tätoveeringuga, mis on tehtud enne 3. juulit 2011.
Kui esimeses lõigus osutatud mikrokiip ei vasta II lisa tehnilistele nõuetele, peavad omanikul või volitatud isikul olema selle lugemiseks vajalikud vahendid, et oleks võimalik kontrollida märgistamist, mis on ette nähtud vastavalt artikli 22 lõigetele 1 ja 2, ja artiklile 26 ja looma identsust, mis on ette nähtud vastavalt artiklile 33 ning artikli 34 lõikele 1.
2. I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade märgistamisel või kirjeldamisel võetakse arvesse iga liigi eripära, et oleks tagatud seos lemmiklooma ja tema vastava identifitseerimisdokumendi vahel.
Võttes arvesse I lisa B osas loetletud liikide mitmekesisust, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 39 vastu delegeeritud õigusakte sellistesse liikidesse kuuluvate lemmikloomade märgistamise või kirjeldamise liigispetsiifiliste eeskirjade kohta, arvestades mis tahes asjakohaseid siseriiklikke nõudeid.
Artikkel 18
Lemmikloomadele mikrokiibi paigaldajatelt nõutav kvalifikatsioon
Kui liikmesriik kavatseb lubada mikrokiibi paigaldamist muu isiku kui veterinaararsti poolt, kehtestab ta eeskirjad selliselt isikult nõutava miinimumkvalifikatsiooni kohta.
2. JAGU
Muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi ennetamiseks võetavad tervishoiualased meetmed
Artikkel 19
Tervishoiualased ennetusmeetmed ja nende kohaldamise tingimused
1. Kui tervishoiualaste ennetusmeetmete võtmine inimeste või lemmikloomade kaitseks osutub vajalikuks nende lemmikloomade liikumise tõttu levida võivate muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi tõrjeks, on komisjonil õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte neid haigusi või nakkusi käsitlevate liigispetsiifiliste tervishoiualaste ennetusmeetmete kohta kooskõlas artikliga 39.
Kiireloomulistel juhtudel, kui see on inimeste või loomade tervisele avalduva ohu tõttu vajalik, kohaldatakse käesoleva lõike kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktide suhtes artiklis 40 sätestatud korda.
2. Lõike 1 kohase delegeeritud õigusaktiga lubatud liigispetsiifilised tervishoiualased ennetusmeetmed peavad põhinema piisavatel, usaldusväärsetel ja kinnitatud teaduslikul teabel ning neid kohaldatakse proportsionaalselt ohuga, mida muudest haigustest ja nakkustest kui marutaudist ohustatud lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine võib inimeste ja loomade tervisele avaldada.
3. Lõikes 1 ette nähtud delegeeritud õigusaktid võivad sisaldada veel järgmist:
a)
eeskirju liikmesriikide või nende osade kategooriatesse jaotamiseks vastavalt nende loomatervise staatusele ning seire- ja aruandlussüsteemidele muude haiguste ja nakkuste puhul kui marutaud;
b)
tingimusi, mis liikmesriikidel tuleb täita, et nad saaksid kohaldada lõikes 2 osutatud tervishoiualaseid ennetusmeetmeid;
c)
tingimusi lõikes 2 osutatud tervishoiualaste ennetusmeetmete kohaldamiseks ja dokumenteerimiseks enne lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist;
d)
tingimusi, mille puhul võib teatavate konkreetsete asjaolude korral teha erandeid lõikes 2 osutatud tervishoiualaste ennetusmeetmete kohaldamisest.
Artikkel 20
Artikli 19 lõike 3 punktis a osutatud liikmesriikide või nende osade loetelu
Komisjon võib rakendusaktiga võtta vastu selliste liikmesriikide või nende territooriumi osade loetelu, mis vastavad liikmesriikide ja nende osade kategooriatesse jaotamise eeskirjadele, nagu on osutatud artikli 19 lõike 3 punktis a. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
V PEATÜKK
IDENTIFITSEERIMISDOKUMENDID
1. JAGU
Identifitseerimisdokumendid I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikuks liikumiseks ühest liikmesriigist teise
Artikkel 21
Artikli 6 punktis d osutatud identifitseerimisdokumendi vorm ja sisu
1. Artikli 6 punktis d osutatud identifitseerimisdokument on passi vormis ja vastab näidisele, mis võetakse vastu vastavalt käesoleva artikli lõikele 2, ning sisaldab andmevälju kogu järgmise teabe esitamiseks:
a)
mikrokiibi või tätoveeringu asukoht ning kas mikrokiibi või tätoveeringu paigaldamise või lugemise kuupäev ning samuti sellele kantud tähtnumbriline kood;
b)
lemmiklooma nimi, liik, tõug, sugu, värv, omaniku poolt nimetatud sünnikuupäev ja muud märgatavad või eristatavad jooned või tunnused;
c)
omaniku nimi ja kontaktandmed;
d)
identifitseerimisdokumendi väljastanud või selle täitnud volitatud veterinaararsti nimi, kontaktandmed ja allkiri;
e)
omaniku allkiri;
f)
andmed marutaudivastase vaktsineerimise kohta;
g)
kuupäev, mil võeti vereproov marutaudi antikehade tiitrimise testi jaoks;
h)
vastavus mis tahes tervishoiualastele ennetusmeetmetele, mis on võetud muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu;
i)
muu asjakohane teave lemmiklooma terviseseisundi kohta.
2. Komisjon võtab vastu rakendusakti, millega kehtestatakse lõikes 1 osutatud näidis ning samuti nõuded seoses selles lõikes osutatud passi keele-, kujundus- ja julgeolekunõuetega ja sellisele passile üleminekuks vajalikud eeskirjad. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
3. Lõikes 1 osutatud pass kannab numbrit, mis koosneb liikmesriigi ISO koodist, millele järgneb kordumatu tähtnumbriline kood.
Artikkel 22
Artikli 6 punktid d osutatud identifitseerimisdokumendi väljastamine ja täitmine
1. Artikli 6 punktis d osutatud identifitseerimisdokumendi annab välja selleks volitatud veterinaararst pärast seda, kui
a)
ta on kontrollinud, kas lemmikloom on märgistatud vastavalt artikli 17 lõikele 1;
b)
ta on nõuetekohaselt täitnud kõik identifitseerimisdokumendi asjakohased andmeväljad artikli 21 lõike 1 punktides a-d nimetatud teabega ning
c)
omanik on identifitseerimisdokumendi allkirjastanud.
2. Pärast seda, kui volitatud veterinaararst on kindlaks teinud, et lemmikloom on märgistatud kooskõlas artikli 17 lõikega 1, täidab ta identifitseerimisdokumendi asjakohased andmeväljad artikli 21 lõike 1 punktides d, f, g ja h osutatud teabega, kinnitades seega vastavust artikli 6 punktides b ja c ning vajaduse korral artikli 27 punkti b alapunktis ii esitatud tingimustele.
Olenemata esimesest lõigust, võib artikli 21 lõike 1 punktis h osutatud andmeväljad täita muu kui volitatud veterinaararst, kui see on lubatud artikli 19 lõike 1 kohase delegeeritud õigusaktiga.
3. Identifitseerimisdokumendi väljastav volitatud veterinaararst säilitab artikli 21 lõike 1 punktides a-c ja artikli 21 lõikes 3 osutatud andmed pädeva asutuse poolt kindlaks määratud miinimumperioodi jooksul, mis ei tohi olla lühem kui kolm aastat.
4. Vajaduse korral dokumenteeritakse vastavus käesoleva artikli lõikes 2 osutatud tingimustele rohkem kui ühes artikli 21 lõikes 1 sätestatud vormis identifitseerimisdokumendis.
Artikkel 23
Identifitseerimisdokumentide blankettide jagamine
1. Pädevad asutused tagavad, et identifitseerimisdokumentide blankette jagatakse ainult volitatud veterinaararstidele ning et nende nimi ja kontaktandmed salvestatakse viitega artikli 21 lõikes 3 osutatud numbrile.
2. Pädev asutus säilitab lõikes 1 osutatud andmeid kindlaksmääratud miinimumperioodi jooksul, mis ei ole lühem kui kolm aastat.
Artikkel 24
Erand artikli 21 lõikega 1 ette nähtud identifitseerimisdokumendi vormist
1. Erandina artikli 21 lõikest 1 lubavad liikmesriigid selliste I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikku liikumist ühest liikmesriigist teise, kellega on kaasas kooskõlas artikliga 26 väljastatud identifitseerimisdokument.
2. Vajaduse korral dokumenteeritakse vastavust artikli 6 punktis c esitatud nõuetele lõikes 1 osutatud identifitseerimisdokumendiga pärast seda, kui on toimunud artikli 34 lõikega 1 ette nähtud kontrollid.
2. JAGU
Identifitseerimisdokumendid I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikuks liikumiseks territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki
Artikkel 25
Artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokumendi vorm ja sisu
1. Artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokument on veterinaarsertifikaadi vormis ja vastab näidisele, mis võetakse vastu vastavalt käesoleva artikli lõikele 2 ning sisaldab andmevälju järgmise teabe esitamiseks:
a)
mikrokiibi või tätoveeringu asukoht ning kas mikrokiibi või tätoveeringu paigaldamise või lugemise kuupäev ning samuti sellele kantud tähtnumbriline kood;
b)
lemmiklooma liik, tõug, omaniku poolt nimetatud sünnikuupäev, sugu ja värv;
c)
sertifikaadi kordumatu viitenumber;
d)
omaniku või volitatud isiku nimi ja kontaktandmed;
e)
identifitseerimisdokumendi väljastanud või selle täitnud ametniku/isiku või volitatud veterinaararsti nimi, kontaktandmed ja allkiri;
f)
andmed marutaudivastase vaktsineerimise kohta;
g)
kuupäev, mil võeti vereproov marutaudi antikehade tiitrimise testi jaoks;
h)
vastavus mis tahes tervishoiualastele ennetusmeetmetele, mis on võetud muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu;
i)
kinnitava pädeva asutuse esindaja nimi ja allkiri;
j)
artiklis 34 osutatud kontrolle läbi viiva pädeva asutuse esindaja nimi, allkiri ja kontaktandmed ja nende kontrollide kuupäevad;
k)
muu asjakohane teave lemmiklooma terviseseisundi kohta.
2. Komisjon võtab vastu rakendusakti, millega kehtestatakse lõikes 1 osutatud näidis ning samuti nõuded samas lõikes osutatud veterinaarsertifikaadi keelte, kujunduse ja kehtivuse kohta. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
3. Artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokumendi osa on ka omaniku või volitatud isiku kirjalik deklaratsioon, milles kinnitatakse, et lemmiklooma toomine liitu on mittekaubanduslik liikumine.
Artikkel 26
Artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokumendi väljastamine ja täitmine
Artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokumendi annab välja territooriumi või kolmandast riigist lähteriigi ametlik veterinaararst tõendite alusel või volitatud veterinaararst ning territooriumi või kolmandast riigist lähteriigi pädev asutus kinnitab dokumendi pärast seda, kui väljastav veterinaararst
a)
on kontrollinud, kas lemmikloom on märgistatud vastavalt artikli 17 lõikele 1; ning
b)
on nõuetekohaselt täitnud identifitseerimisdokumendi asjakohased andmeväljad artikli 25 lõike 1 punktides a-h osutatud teabega, kinnitades seega vastavust artikli 10 lõike 1 punktis a ning vajaduse korral punktides b, c ja d esitatud tingimustele.
Artikkel 27
Erand artikli 25 lõikega 1 ette nähtud identifitseerimisdokumendi vormist
Erandina artikli 25 lõikest 1 lubavad liikmesriigid I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate selliste lemmikloomade, kellega on kaasas kooskõlas artikliga 22 väljastatud identifitseerimisdokument, mittekaubanduslikku liikumist oma territooriumile, kui
a)
identifitseerimisdokument on väljastatud vastavalt artikli 13 lõikele 1 loetletud territooriumil või kolmandas riigis või
b)
kõnealused lemmikloomad sisenevad liikmesriiki pärast nende viimist territooriumile või kolmandasse riiki või pärast transiiti läbi nende ning volitatud veterinaararst on nõuetekohaselt täitnud ja väljastanud identifitseerimisdokumendi, kinnitades, et enne liidust lahkumist olid lemmikloomad
i)
marutaudi vastu vaktsineeritud, nagu on ette nähtud artikli 10 lõike 1 punktis b; ning
ii)
läbinud artikli 10 lõike 1 punktis c ette nähtud marutaudi antikehade tiitrimise testi, välja arvatud artiklis 12 ette nähtud erandi korral.
3. JAGU
Identifitseerimisdokumendid I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikuks liikumiseks ühest liikmesriigist teise
Artikkel 28
Artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi vorm ja sisu
1. Komisjon võib rakendusaktiga vastu võtta artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi näidise, mis sisaldab andmevälju järgmise teabe esitamiseks:
a)
lemmiklooma märgistuse või kirjelduse tunnused vastavalt artikli 17 lõikele 2;
b)
lemmiklooma liik ning, kui see on asjakohane, omaniku teatatud looma tõug, sünnikuupäev, sugu ja värv;
c)
omaniku nimi ja kontaktandmed;
d)
identifitseerimisdokumendi väljastanud või selle täitnud volitatud veterinaararsti nimi, kontaktandmed ja allkiri;
e)
omaniku allkiri;
f)
andmed mis tahes tervishoiualaste ennetusmeetmete kohta, mis on võetud muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu; ning
g)
muu asjakohane teave lemmiklooma terviseseisundi kohta.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud rakendusaktiga kehtestatakse ka nõuded selles lõikes osutatud identifitseerimisdokumendi keelte, kujunduse, kehtivuse või/ja julgeolekunõuete kohta. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
Artikkel 29
Artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi väljastamine ja täitmine
1. Artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi annab välja selleks volitatud veterinaararst pärast seda, kui
a)
ta on kontrollinud, kas lemmikloom on märgistatud või kirjeldatud vastavalt artikli 17 lõikele 2;
b)
ta on nõuetekohaselt täitnud identifitseerimisdokumendi asjakohased andmeväljad artikli 28 lõike 1 punktides a-d osutatud teabega ning
c)
omanik on identifitseerimisdokumendi allkirjastanud.
2. Pärast kontrollimist, et lemmikloom on märgistatud või kirjeldatud vastavalt artikli 17 lõikele 2, täidab volitatud veterinaararst artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendis asjakohase andmevälja artikli 28 lõike 1 punktides d ja f osutatud teabega ning vajaduse korral kinnitab vastavust artikli 9 lõike 2 punktis b esitatud tingimustele.
4. JAGU
Identifitseerimisdokumendid I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubanduslikuks liikumiseks territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki
Artikkel 30
Artikli 14 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi vorm ja sisu
1. Komisjon võib rakendusaktiga vastu võtta artikli 14 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi näidise, mis sisaldab andmevälju järgmise teabe esitamiseks:
a)
lemmiklooma märgistuse või kirjelduse tunnused vastavalt artikli 17 lõikele 2;
b)
lemmiklooma liik ning, kui see on asjakohane, omaniku teatatud looma tõug, sünnikuupäev, sugu ja värv;
c)
omaniku või volitatud isiku nimi ja kontaktandmed;
d)
dokumendi väljastanud ametniku või volitatud veterinaararsti nimi, kontaktandmed ja allkiri;
e)
sertifikaadi kordumatu viitenumber;
f)
andmed tervishoiualaste ennetusmeetmete kohta, mis on võetud muude haiguste ja nakkuste kui marutaudi vastu;
g)
kinnitava pädeva asutuse esindaja nimi ja allkiri;
h)
artiklis 34 osutatud kontrolle läbi viiva pädeva asutuse esindaja nimi, allkiri ja kontaktandmed ja nende kontrollide kuupäevad;
i)
muu asjakohane teave lemmiklooma terviseseisundi kohta.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud rakendusaktiga kehtestatakse ka nõuded samas lõikes osutatud identifitseerimisdokumendi keelte, kujunduse ja kehtivuse kohta. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
3. Artikli 14 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi osa on ka omaniku või volitatud isiku kirjalik deklaratsioon, milles kinnitatakse, et lemmiklooma toomine liitu on mittekaubanduslik liikumine.
Artikkel 31
Artikli 14 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi väljastamine ja täitmine
Artikli 14 lõike 2 punktis c osutatud identifitseerimisdokumendi annab välja territooriumi või kolmandast riigist lähteriigi ametlik veterinaararst tõendite alusel või volitatud veterinaararst ning territooriumi või kolmandast riigist lähteriigi pädev asutus kinnitab dokumendi pärast seda, kui väljastav veterinaararst
a)
on kontrollinud, kas lemmikloom on märgistatud või kirjeldatud vastavalt artikli 17 lõikele 2; ning
b)
on nõuetekohaselt täitnud identifitseerimisdokumendi asjakohased andmeväljad artikli 30 lõike 1 punktides a-f osutatud andmetega, kinnitades seega vajaduse korral vastavust artikli 14 lõike 2 punktides a ja b esitatud tingimustele.
VI PEATÜKK
ÜHISSÄTTED
1. JAGU
Erand lemmikloomade mittekaubanduslikust toomisest liikmesriikidesse
Artikkel 32
Erand artiklite 6, 9, 10 ja 14 sätetest
1. Erandina artiklites 6, 9, 10 ja 14 sätetest võivad liikmesriigid eriolukorras lubada selliste lemmikloomade mittekaubanduslikku toomist oma territooriumile, kes ei vasta nimetatud artiklites sätestatud nõuetele, tingimusel et
a)
omanik on eelnevalt teinud taotluse loa saamiseks ning sihtliikmesriik on sellise loa andnud;
b)
lemmikloomi on ametliku järelevalve all hoitud isolatsioonis nii kaua, kui on kõnealuste nõuete täitmiseks vaja, kuid mitte rohkem kui kuus kuud:
i)
pädeva asutuse heakskiidetud kohas ning
ii)
kooskõlas loas esitatud tingimustega.
2. Lõike 1 punktis a osutatud luba võib hõlmata luba transiidiks läbi teise liikmesriigi, tingimusel et transiitliikmesriik on sihtliikmesriigile selleks eelnevalt nõusoleku andnud.
2. JAGU
Eeskirjade täitmise üldtingimused
Artikkel 33
Dokumentide ja identsuse kontrollid lemmikloomade mittekaubanduslikul liikumisel ühest liikmesriigist teise või artikli 13 lõike 1 ja artikli 15 kohaselt koostatud loetelusse kuuluvalt territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki
1. Ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist ning selleks, et kontrollida vastavust II peatüki nõuetele, teevad liikmesriigid mittediskrimineerival viisil dokumentide ja identsuse kontrolle lemmikloomade puhul, kelle suhtes kohaldatakse mittekaubanduslikku liikumist teisest liikmesriigist nende territooriumile või artikli 13 lõike 1 kohaselt loetletud territooriumilt või kolmandast riigist või, kui see on asjakohane, artikli 15 kohaselt loetletud territooriumilt või kolmandast riigist nende territooriumile.
2. Omanik või volitatud isik peab lemmiklooma mittekaubanduslikul eesmärgil ühest liikmesriigist teise või artikli 13 lõike 1 ning, kui see on asjakohane, artikli 15 kohaselt koostatud loetelusse kuuluvalt territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki viimise ajal käesoleva artikli lõikes 1 ette nähtud kontrollide eest vastutava pädeva asutuse nõudmisel:
a)
esitama sellise liikumise nõuetele vastavust tõendava, käesoleva määruse kohaselt nõutava lemmiklooma identifitseerimisdokumendi; ning
b)
lubama lemmiklooma kontrollida.
Artikkel 34
Dokumentide ja identsuse kontrollid mittekaubanduslikul liikumisel territooriumilt või kolmandast riigist, mis ei ole kantud artikli 13 lõike 1 või artikli 15 kohasesse loetelusse
1. Et kontrollida vastavust III peatüki nõuetele, kontrollib liikmesriigi pädev asutus reisijate sisenemispunktis dokumente ja identsust, kui lemmikloom tuuakse mittekaubanduslikul eesmärgil artikli 13 lõike 1 ning, kui see on asjakohane, artikli 15 kohaselt loetellu kandmata territooriumilt või kolmandast riigist nimetatud liikmesriiki.
2. Lõikes 1 ette nähtud kontrollide eest vastutava pädeva asutuse nõudmisel peab omanik või volitatud isik artikli 13 lõike 1 ning, kui see on asjakohane, artikli 15 kohaselt loetellu kandmata territooriumilt või kolmandast riigist liikmesriiki sisenedes võtma ühendust reisijate sisenemispunktis oleva pädeva asutusega lõikes 1 osutatud kontrollide eesmärgil, ning
a)
esitama sellise liikumise nõuetele vastavust tõendava lemmiklooma identifitseerimisdokumendi, mis on nõutav käesoleva määruse alusel; ning
b)
lubama lemmiklooma kontrollida.
3. Liikmesriigid koostavad reisijate sisenemispunktide loetelu ja ajakohastavad seda.
4. Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus, kelle nad on määranud lõikes 1 ette nähtud kontrolle tegema,
a)
on täielikult teadlik III peatükis sätestatud eeskirjadest ning et pädeva asutuse ametnikud on saanud eeskirjade rakendamiseks vajaliku koolituse;
b)
registreerib tehtud kontrollide koguarvu ja nimetatud kontrollide käigus tuvastatud mittevastavusjuhtumid ning
c)
dokumenteerib teostatud kontrollid identifitseerimisdokumendi asjakohasel andmeväljal, kui selline dokument on vajalik artikli 24 lõikes 1 sätestatu kohaselt mittekaubandusliku liikumise eesmärgil teise liikmesriiki.
Artikkel 35
Meetmed artiklitega 33 ja 34 ette nähtud kontrollide käigus tuvastatud nõuetele mittevastamise korral
1. Kui artiklitega 33 ja 34 ette nähtud kontrollidest selgub, et lemmikloom ei vasta II või III peatükis sätestatud nõuetele, otsustab pädev asutus pärast konsulteerimist ametliku veterinaararstiga ning, kui see on asjakohane, omaniku või volitatud isikuga, kas
a)
saata lemmikloom tagasi lähteriiki või -territooriumile;
b)
isoleerida lemmikloom ametliku järelevalve all, kui seda on vaja II või III peatüki nõuete täitmiseks, või
c)
viimase abinõuna kui looma tagasisaatmine ei ole võimalik või isoleerimine ei ole otstarbekas ning kooskõlas siseriiklikult kohaldatavate eeskirjadega lemmikloomade kaitse kohta surmamisel, lemmikloom surmata.
2. Kui pädev asutus ei anna luba lemmikloomade mittekaubanduslikuks toomiseks liitu, isoleeritakse lemmikloomad ametliku järelevalve all kuni
a)
nad kas saadetakse tagasi lähteriiki või -territooriumile või
b)
võetakse vastu muu haldusotsus nende lemmikloomade kohta.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmeid kohaldatakse omaniku kulul ning võimaluseta omaniku või volitatud isiku mis tahes rahaliseks kompensatsiooniks.
Artikkel 36
Kaitsemeetmed
1. Kui liikmesriigis, territooriumil või kolmandas riigis puhkeb või levib marutaud või muu haigus või nakkus kui marutaud, mis võib kujutada endast tõsist ohtu loomade või inimese tervisele, võib komisjon omaalgatuslikult või liikmesriigi taotluse alusel võtta sõltuvalt olukorra tõsidusest rakendusaktiga viivitamata vastu ühe järgmistest meetmetest:
a)
peatada lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine või transiit kogu asjaomasest liikmesriigist, territooriumilt või kolmandast riigist või selle osast;
b)
kehtestada eritingimused asjaomasest liikmesriigist, territooriumilt või kolmandast riigist saabuvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 41 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2. Nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel, võtab komisjon artikli 41 lõikes 3 osutatud korras viivitamata vastu rakendusaktid, et piirata tõsist ohtu inimeste või loomade tervisele või kõrvaldada see.
Artikkel 37
Teavitamiskohustus
1. Liikmesriigid esitavad avalikkusele selge ja kättesaadava teabe käesoleva määruse kohaste, lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavate loomatervishoiunõuete ja sellise liikumise vastavuskontrollide eeskirjade kohta.
2. Lõikes 1 osutatud teave peab eelkõige sisaldama järgmist:
a)
mikrokiibi paigaldajatelt nõutav kvalifikatsioon, nagu on ette nähtud artiklis 18;
b)
luba teha erand marutaudivastase vaktsineerimise nõudest I lisa A osas loetletud liikidesse kuuluvate noorte lemmikloomade puhul, nagu on ette nähtud artiklitega 7 ja 11;
c)
nõuded, mida kohaldatakse selliste lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes liikmesriikide territooriumile:
i)
kes ei vasta artiklite 6, 9, 10 või 14 nõuetele;
ii)
kes saabuvad vastavalt artiklile 16 kindlatest riikidest ja territooriumidelt ja kelle suhtes kohaldatakse riigisiseseid eeskirju;
d)
artikli 34 lõike 3 kohaselt koostatud reisijate sisenemispunktide loetelu ja pädev asutus, kes teostab artikli 34 lõikes 4 ette nähtud kontrolle;
e)
nõuded, mida kohaldatakse I lisa B osas loetletud liikidesse kuuluvate lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes liikmesriikide territooriumile, vastavalt riigisisestele eeskirjadele, nagu on ette nähtud artikli 9 lõikega 3 ja artikli 14 lõikega 3;
f)
teave marutaudivastaste vaktsiinide kohta, millele liikmesriikide pädevad asutused on andnud III lisa punkti 1 alapunktis b sätestatud müügiloa, ja eelkõige vastava vaktsineerimise korra kohta.
3. Liikmesriigid loovad internetipõhised veebilehed, millel esitatakse lõikes 1 osutatud teavet, ning teatavad komisjonile nende veebilehtede internetiaadressid.
4. Komisjon abistab liikmesriike nimetatud teabe üldsusele kättesaadavaks tegemisel, avaldades oma veebilehel
a)
lingid liikmesriikide internetipõhistele teabelehtedele ning
b)
käesoleva artikli lõike 2 punktides b, d ja e osutatud teabe ning teabe, mis tehakse üldsusele kättesaadavaks nii nagu on osutatud artikli 2 lõike 2 punktis b vajaduse korral teistes keeltes.
3. JAGU
Menetlussätted
Artikkel 38
Lisade muutmine
Selleks et võtta arvesse tehnika ja teaduse arengut, kaitsta inimeste ning lemmikloomade tervist, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 39 vastu delegeeritud õigusakte II-IV lisa muutmiseks.
Artikkel 39
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 5 lõikes 5, artikli 17 lõike 2 teises lõigus, artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus ja artiklis 38 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 28. juunist 2013. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 5 lõikes 5, artikli 17 lõike 2 teises lõigus, artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus ja artiklis 38 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimise. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 5 lõike 5, artikli 17 lõike 2 teise lõigu, artikli 19 lõike 1 esimese lõigu ja artikli 38 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 40
Kiirmenetlus
1. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusakt jõustub viivitamata ja seda kohaldatakse seni, kuni selle suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväiteid. Delegeeritud õigusakti teatavakstegemisel Euroopa Parlamendile ja nõukogule põhjendatakse kiirmenetluse kasutamist.
2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kooskõlas artikli 39 lõikes 5 osutatud menetlusega. Sellisel juhul tunnistab komisjon õigusakti viivitamata kehtetuks pärast seda, kui Euroopa Parlament või nõukogu teatab oma otsusest esitada vastuväiteid.
Artikkel 41
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) (19) artikli 58 kohaselt moodustatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele osutamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. Kui komitee arvamus tuleb saada kirjaliku menetluse käigus, siis lõpetatakse kõnealune menetlus ilma tulemuseta juhul, kui komitee eesistuja arvamuse esitamise tähtaja jooksul nii otsustab või kui seda nõutakse komitee liikmete lihthäälteenamusega.
3. Käesolevale lõikele osutamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes selle artikliga 5.
Artikkel 42
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ja võtavad vajalikud meetmed, et tagada nende rakendamine. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni viivitamata nendest sätetest ja kõigist nende sätete muudatustest.
VII PEATÜKK
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 43
Kehtetuks tunnistamine
1. Määrus (EÜ) nr 998/2003 tunnistatakse käesolevaga kehtetuks, välja arvatud II lisa B osa 2. jagu ja C osa, mis jäävad jõusse vastavalt kuni käesoleva määruse artikli 13 lõigete 1 ja 2 kohaselt vastu võetud rakendusaktide jõustumiseni.
Käesolevas määruses esitatud viiteid artikli 13 lõigete 1 ja 2 kohaselt vastu võetud rakendusaktis esitatud loetelule käsitatakse kuni kõnealuste rakendusaktide jõustumiseni vastavalt viidetena määruse (EÜ) nr 998/2003 II lisa B osa 2. jaos ja C osas esitatud kolmandate riikide ja territooriumide loetelule.
2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse vastavalt V lisa vastavustabelile.
3. Määruse (EÜ) nr 998/2003 kehtetuks tunnistamine ei tühista kehtivat komisjoni 14. juuli 2011. aasta delegeeritud määrust (EL) nr 1152/2011, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 998/2003 tervishoiualaste ennetusmeetmete osas koertel esineva Echinococcus multilocularise nakkuse tõrjeks (20), mis võeti vastu nimetatud määruse artikli 5 lõike 1 teise lõigu kohaselt.
Artikkel 44
Üleminekusätted identifitseerimisdokumentide kohta
1. Erandina artikli 21 lõikest 1 peetakse artikli 6 punktis d osutatud identifitseerimisdokument käesolevale määrusele vastavaks, kui see
a)
koostati vastavalt otsuses 2003/803/EÜ esitatud näidispassile ja
b)
väljastati enne 29. detsembrit 2014.
2. Erandina artikli 25 lõikest 1 ja artikli 27 punktist a peetakse artikli 10 lõike 1 punktis e osutatud identifitseerimisdokumenti käesolevale määrusele vastavaks, kui see
a)
koostati vastavalt otsuse 2011/874/EL II lisas esitatud näidissertifikaadile või vajaduse korral vastavalt otsuses 2003/803/EÜ esitatud näidispassile ja
b)
väljastati enne 29. detsembrit 2014.
Artikkel 45
Jõustumine ja kohaldatavus
Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Seda kohaldatakse alates 29. detsembrist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 12. juuni 2013