NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 488/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/137/SZBP ze dne 28. února 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (EU) č. 204/2011 ze dne 2. března 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (2) se uvádí v účinnost opatření stanovená v rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(2)
Rozhodnutím Rady 2013/45/SZBP ze dne 22. ledna 2013 (3) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění tak, aby bylo možné uvolnit některé zmrazené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje, je-li to nezbytné v důsledku soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v členském státě.
(3)
Rozhodnutím Rady 2013/182/SZBP ze dne 22. dubna 2013 (4) se rozhodnutí 2011/137/SZBP mění v souladu s rezolucí 2095 (2013) Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN), kterou se změnily výjimky ze zbrojního embarga uvaleného podle bodu 9 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1970 (2011) a bodu 13 písm. a) rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2009 (2011).
(4)
Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a k jejich provádění je tedy nezbytné regulační opatření na úrovni Unie, zejména s cílem zajistit jejich jednotné uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech.
(5)
Nařízení (EU) č. 204/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 204/2011 se mění takto:
1)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu Evropské unie (5) (dále jen „společný vojenský seznam“) a s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného na tomto seznamu jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi uvedenými na společném vojenském seznamu nebo v příloze I, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo pro poskytování související technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Libyi nebo pro použití v Libyi;
d)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, financování či finanční pomoc, zprostředkovatelské služby či přepravní služby související s poskytováním vyzbrojených žoldnéřů v Libyi nebo pro použití v Libyi;
e)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) až d).
2. Odchylně od odstavce 1 se zákazy v něm stanovené nevztahují na:
a)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s nesmrtící vojenskou technikou určenou výlučně k humanitárním účelům nebo k ochraně, předem schválené příslušnými orgány členských států uvedenými v příloze IV;
b)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci související s jiným prodejem a dodávkami zbraní a souvisejícího materiálu předem schválenými Výborem pro sankce;
c)
poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoci určené výlučně pro účely pomoci libyjské vládě v oblasti bezpečnosti a odzbrojování;
d)
ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Libye zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a humanitárními a rozvojovými pracovníky a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci souvisejících s vybavením, které lze použít k vnitřním represím, za podmínek, které uznají za vhodné, pokud shledají, že takové vybavení je určeno pouze pro humanitární nebo ochranné použití.
2)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze II příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy II nebo uvedeny v čl. 5 odst. 4, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4;
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě; a
e)
Výbor pro sankce byl členským státem o zástavním právu nebo soudním rozhodnutí informován.
2. Odchylně od článku 5 mohou v případě osob, subjektů nebo orgánů uvedených v příloze III příslušné orgány členských států uvedené v příloze IV povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy III, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II nebo III nebo v čl. 5 odst. 4 a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotyčném členském státě.
3. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku.“
3)
V čl. 9 odst. 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
plateb splatných podle soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
d)
plateb splatných podle soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu vydaného v Unii nebo vykonatelného v dotčeném členském státě, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2,“.
4)
V článku 13 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Odstavec 2 nebrání členským státům tom, aby v souladu se svým vnitrostátním právem tyto informace sdílely s příslušnými orgány Libye a ostatních členských států, je-li to nezbytné pro účely pomoci při zpětném získávání neoprávněně přivlastněných aktiv.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 488/2013,
27. mai 2013,
millega muudetakse määrust (EL) nr 204/2011 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Liibüas
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 215,
võttes arvesse nõukogu 28. veebruari 2011. aasta otsust 2011/137/ÜVJP piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Liibüas (1),
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni ühisettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 2. märtsi 2011. aasta määrusega (EL) nr 204/2011 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Liibüas (2) jõustatakse meetmed, mis on sätestatud otsuses 2011/137/ÜVJP.
(2)
Nõukogu 22. jaanuari 2013. aasta otsusega 2013/45/ÜVJP (3) muudetakse otsust 2011/137/ÜVJP, et lubada teatavate külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamist juhul, kui neid on vaja liidus tehtud kohtu või haldusorgani otsusele või liikmesriigis täitmisele pööratavale kohtuotsusele reageerimiseks.
(3)
Nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusega 2013/182/ÜVJP (4) muudetakse otsust 2011/137/ÜVJP kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 2095 (2013), millega muudetakse erandeid relvaembargost, mis on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1970 (2011) punkti 9 alapunktiga a ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2009 (2011) punkti 13 alapunktiga a.
(4)
Teatud kõnealused meetmed kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu reguleerimisalasse ja seepärast on nende rakendamiseks vaja liidu tasandi õigusakti, eriti tagamaks, et kõikide liikmesriikide majandustegevuses osalejad kohaldaksid nimetatud meetmeid ühetaoliselt.
(5)
Seetõttu tuleks määrust (EL) nr 204/2011 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EL) nr 204/2011 muudetakse järgmiselt:
1)
artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
1. Keelatud on:
a)
osutada isikutele, üksustele või asutustele Liibüas või Liibüas kasutamiseks otse või kaudselt tehnilist abi seoses sõjaliste kaupade ühises Euroopa Liidu nimekirjas (5) („sõjaliste kaupade ühine nimekiri”) loetletud kaupade ja tehnoloogiatega või seoses kõnealuses nimekirjas loetletud kaupade tarnimise, tootmise, hoolduse või kasutamisega;
b)
osutada isikutele, üksustele või asutustele Liibüas või Liibüas kasutamiseks otse või kaudselt tehnilist abi või vahendusteenuseid seoses I lisas loetletud varustusega, mida võidakse kasutada siserepressioonideks;
c)
otse või kaudselt rahastada isikuid, üksusi või asutusi Liibüas või osutada neile või Liibüas kasutamiseks otse või kaudselt finantsabi, sealhulgas anda toetusi, laenusid ja ekspordikrediidikindlustust, seoses sõjaliste kaupade ühises nimekirjas või I lisas loetletud kaupade ja tehnoloogiatega nende toodete müügiks, tarnimiseks, üleandmiseks või eksportimiseks või sellega kaasneva tehnilise abi osutamiseks;
d)
otse või kaudselt osutada tehnilist abi, rahastamist või finantsabi, vahendus- või transporditeenuseid seoses relvastatud palgasõjaväelaste pakkumisega Liibüas või Liibüas kasutamiseks;
e)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine punktides a-d osutatud keeldudest.
2. Erandina lõikest 1 ei kohaldata selles sätestatud keelde järgmise suhtes:
a)
IV lisas loetletud liikmesriikide pädevate asutuste poolt eelnevalt heakskiidetud tehnilise abi, rahastamise või finantsabi osutamine seoses mittesurmava sõjalise varustusega, mis on ette nähtud üksnes humanitaar- või kaitseotstarbel kasutamiseks;
b)
sanktsioonide komitee poolt eelnevalt heakskiidetud tehnilise abi, rahastamise või finantsabi osutamine seoses muu relvade ja sellega seotud materjalide müügi ja tarnimisega;
c)
sellise tehnilise abi, rahastamise või finantsabi osutamine, mis on mõeldud üksnes Liibüa valitsusele julgeoleku või desarmeerimise toetamiseks;
d)
kaitseriietus, sealhulgas kuulivestid ja kiivrid, mida ekspordivad ajutiselt Liibüasse ÜRO, liidu või selle liikmesriikide töötajad, meedia esindajad, humanitaar- ja arenguabitöötajad ning nendega seotud töötajad üksnes isiklikuks kasutamiseks.
3. Erandina lõikest 1 võivad IV lisas osutatud liikmesriikide pädevad asutused lubada osutada tehnilist abi, rahastamist või finantsabi, mis on seotud varustusega, mida võidakse kasutada siserepressioonideks, neile sobivatel tingimustel, kui nad on teinud kindlaks, et selline varustus on ette nähtud üksnes humanitaar- või kaitseotstarbel kasutamiseks.
2)
artikkel 8 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 8
1. Erandina artiklist 5 võivad IV lisas osutatud liikmesriikide pädevad asutused lubada II lisas osutatud isikute, üksuste või asutuste puhul teatavate külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamist järgmistel tingimustel:
a)
kohus, haldusorgan või vahekohus on kõnealuste rahaliste vahendite või majandusressursside suhtes kasutanud kinnipidamisõigust enne kuupäeva, mil artiklis 5 osutatud isik, üksus või asutus kanti II lisasse, või talle osutati artikli 5 lõikes 4, või on teinud nende kohta otsuse enne nimetatud kuupäeva;
b)
kõnealuseid rahalisi vahendeid või majandusressursse kasutatakse ainult sellise kinnipidamisõigusega tagatud või sellise otsusega kehtivaks tunnistatud nõuete rahuldamiseks selliseid nõudeid omavate isikute õigusi reguleerivate õigusnormidega seatud piires;
c)
kinnipidamisõigusest või otsusest ei saa kasu II või III lisas loetletud või artikli 5 lõikes 4 osutatud isikud, üksused või asutused;
d)
kinnipidamisõiguse või otsuse tunnustamine ei ole vastuolus asjaomase liikmesriigi avaliku korraga; ning
e)
liikmesriik on kinnipidamisõiguse või otsuse sanktsioonide komiteele teatavaks teinud.
2. Erandina artiklist 5 võivad IV lisas osutatud liikmesriikide pädevad asutused lubada III lisas osutatud isikute, üksuste või asutuste puhul teatavate külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamist järgmistel tingimustel:
a)
vahekohus on teinud kõnealuste rahaliste vahendite või majandusressursside kohta otsuse enne kuupäeva, mil artiklis 5 osutatud füüsiline või juriidiline isik, üksus või asutus kanti III lisas esitatud loetellu, või nende kohta on liidus tehtud kohtu või haldusorgani otsus või asjaomases liikmesriigis täitmisele pööratav kohtuotsus enne või pärast nimetatud kuupäeva;
b)
kõnealuseid rahalisi vahendeid või majandusressursse kasutatakse ainult sellise otsusega tagatud või kehtivaks tunnistatud nõuete rahuldamiseks selliseid nõudeid omavate isikute õigusi reguleerivate õigusnormidega seatud piires;
c)
otsusest ei saa kasu II või III lisas loetletud või artikli 5 lõikes 4 osutatud füüsilised ega juriidilised isikud, üksused või asutused; ning
d)
otsuse tunnustamine ei ole vastuolus asjaomase liikmesriigi avaliku korraga.
3. Asjaomane liikmesriik teavitab teisi liikmesriike ja komisjoni igast käesoleva artikli alusel antud loast.”;
3)
artikli 9 lõikesse 1 lisatakse järgmised punktid:
„c)
maksed, mis kuuluvad tasumisele kohtu, haldusorgani või vahekohtu otsuse alusel, nagu on osutatud artikli 8 lõikes 1;
d)
maksed, mis kuuluvad tasumisele liidus tehtud või asjaomases liikmesriigis täitmisele pööratava kohtu, haldusorgani või vahekohtu otsuse alusel, nagu on osutatud artikli 8 lõikes 2.”
4)
artiklisse 13 lisatakse järgmine lõige:
„3. Lõige 2 ei takista liikmesriike vahetamast kõnealust infot kooskõlas nende siseriikliku õigusega Liibüa asjakohaste ametiasutustega ja teiste liikmesriikidega, kui see on vajalik, et aidata tagastada seadusevastaselt omandatud vara.”.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 27. mai 2013