ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/443
ze dne 13. března 2015
o bezpečnosti v Komisi
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní politika v Komisi má stanovit ucelený, integrovaný přístup k otázce bezpečnosti, v jehož rámci budou jednak v míře odpovídající zjištěným rizikům chráněny osoby, majetek a informace, jednak podnikána účinná a včasná bezpečnostní opatření tak, aby Komise mohla fungovat v chráněném a zajištěném prostředí.
(2)
Stejně jako jiné mezinárodní instituce čelí i Komise v oblasti bezpečnosti velkým hrozbám a problémům, zejména v souvislosti s terorismem, kybernetickými útoky a politickou a obchodní špionáží.
(3)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1). Tyto dohody potvrzují, že Komise je odpovědná za svou bezpečnost.
(4)
Za účelem zajištění bezpečnosti osob, majetku a informací může být zapotřebí, aby Komise přijala opatření v oblastech chráněných základními právy, která jsou zakotvena v Listině základních práv a v Evropské úmluvě o lidských právech a uznána Soudním dvorem.
(5)
Veškerá taková opatření by tudíž měla být odůvodněna důležitostí zájmu, jejž mají chránit, měla by být přiměřená a měla by zaručovat plné respektování základních práv, především pak práva na soukromí a práva na ochranu údajů.
(6)
V systému, který se hlásí k právním pravidlům a k respektování základních práv, se musí Komise snažit zajistit odpovídající úroveň bezpečnosti pro své zaměstnance a odpovídající zabezpečení svého majetku a svých informací tak, aby mohla plnit jí svěřené úkoly, a přitom neomezovat základní práva více, než je nezbytně nutné.
(7)
Bezpečnostní politika v Komisi musí vycházet ze zásad legality, transparentnosti, přiměřenosti a odpovědnosti.
(8)
Zaměstnanci, kteří jsou pověřeni přijímáním bezpečnostních opatření, by kvůli podniknutým krokům neměli být nijak poškozováni, ledaže by svým jednáním překročili hranice uděleného pověření nebo porušili právní předpisy, a toto rozhodnutí je tedy třeba chápat jako pracovní pokyn ve smyslu služebního řádu.
(9)
Komise by měla vyvíjet příslušné iniciativy k podpoře a posílení bezpečnostní kultury, aby tak zajistila účinnější přijímání bezpečnostních opatření, lepší řízení bezpečnosti, další upevnění kontaktů a spolupráce s příslušnými orgány na mezinárodní, evropské a vnitrostátní úrovni a lepší sledování a kontrolu toho, jak jsou bezpečnostní opatření plněna.
(10)
Významný dopad na bezpečnostní zájmy Komise mělo zřízení Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) jakožto funkčně nezávislé instituce Unie, a proto je zapotřebí, aby byla mezi ESVČ a Komisí stanovena pravidla a postupy pro spolupráci v oblasti ochrany a bezpečnosti, zejména pokud jde o řádný výkon povinností Komise vůči jejím zaměstnancům v delegacích Unie.
(11)
Bezpečnostní politika Komise by se měla provádět způsobem, který bude v souladu s ostatními vnitřními procesy a postupy, jež mohou obsahovat prvek bezpečnosti. Mezi ně patří zejména řízení kontinuity činností, jež usiluje o to, aby bylo v Komisi v případě narušení provozu zachováno plnění zásadních úkolů, a proces ARGUS pro koordinaci krizových situací postihujících vícero sektorů.
(12)
Bez ohledu na opatření, která již byla v době přijetí tohoto rozhodnutí zavedena a oznámena evropskému inspektorovi ochrany údajů (2), se musí veškerá opatření podle tohoto rozhodnutí, jež jsou spojena se zpracováváním osobních údajů, řídit prováděcími pravidly v souladu s článkem 21, jež pro subjekty údajů stanoví náležité záruky.
(13)
S ohledem na výše uvedené je nutno, aby Komise přezkoumala, aktualizovala a konsolidovala stávající regulační základ pro bezpečnost v Komisi.
(14)
Rozhodnutí Komise K(94) 2129 (3) by tudíž mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„majetkem“ všechny movité a nemovité věci ve vlastnictví či v držení Komise;
2)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
3)
„komunikačním a informačním systémem“ jakýkoliv systém, který umožňuje manipulaci s informacemi v elektronickém formátu, včetně všech aktiv potřebných pro jeho provoz a včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
4)
„kontrolou rizik“ jakékoliv bezpečnostní opatření, u něhož lze důvodně očekávat, že zajistí účinnou kontrolu nad bezpečnostními riziky tím, že jim bude předcházet a bránit a bude je omezovat a přenášet;
5)
„krizovou situací“ okolnost, událost, incident či nouzový stav (nebo jejich sled či kombinace), které pro Komisi představují významnou nebo bezprostřední bezpečnostní hrozbu bez ohledu na jejich původ;
6)
„údaji“ informace ve formě, která umožňuje jejich sdělování, zaznamenávání či zpracovávání;
7)
„členem Komise odpovědným za bezpečnost“ člen Komise, pod jehož vedení spadá Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost;
8)
„osobními údaji“ osobní údaje, jak jsou definovány v čl. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4);
9)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
10)
„prevencí rizik“ bezpečnostní opatření, u nichž lze důvodně očekávat, že zabrání určitému bezpečnostnímu riziku nebo jej oddálí či zastaví;
11)
„bezpečnostním rizikem“ kombinace stupně hrozby, stupně zranitelnosti a možného dopadu určité události;
12)
„bezpečností v Komisi“ bezpečnost osob, majetku a informací v rámci Komise, zejména pak fyzická nedotknutelnost osob a majetku, integrita, důvěrnost a dostupnost informací a komunikačních a informačních systémů a nerušené fungování Komise při plnění jejích úkolů;
13)
„bezpečnostním opatřením“ jakékoliv opatření přijaté v souladu s tímto rozhodnutím za účelem kontroly bezpečnostních rizik;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (5) ve znění pozdějších předpisů;
15)
„bezpečnostní hrozbou“ událost či agens nebo činitel, u nichž lze důvodně očekávat nepříznivý dopad na bezpečnost v případě, že se na ně nebude nijak reagovat nebo se nad nimi nezíská kontrola;
16)
„bezprostřední bezpečnostní hrozbou“ bezpečnostní hrozba, která se vyskytne bez předchozího varování nebo u které je varování zachyceno v mimořádně krátkém předstihu;
17)
„významnou bezpečnostní hrozbou“ bezpečnostní hrozba, u níž lze důvodně očekávat, že povede ke ztrátám na životě, k vážným zraněním či újmám, k výrazným škodám na majetku, k ohrožení vysoce citlivých informací nebo k narušení systémů IT nebo zásadních provozních kapacit Komise;
18)
„zranitelností“ jakákoli slabina, u níž lze důvodně očekávat nepříznivý dopad na bezpečnost v Komisi v případě, že by jí bylo využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami.
Článek 2
Předmět
1. Toto rozhodnutí stanoví cíle, základní zásady, organizační strukturu a povinnosti, pokud jde o bezpečnost v Komisi.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise. Na zaměstnance Komise, kteří pracují v delegacích Unie, se vztahují bezpečnostní pravidla pro Evropskou službu pro vnější činnost (6).
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k jinému majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Ustanoveními tohoto rozhodnutí není dotčeno rozhodnutí Komise 2002/47/ES, ESUO, Euratom (7), rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (8), rozhodnutí Komise K(2006) 1623 (9) ani rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (10).
KAPITOLA 2
ZÁSADY
Článek 3
Bezpečnostní zásady v Komisi
1. Při provádění tohoto rozhodnutí dodržuje Komise Smlouvy, a zejména Listinu základních práv a Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, dohody uvedené v 2. bodě odůvodnění s veškerými příslušnými ustanoveními vnitrostátních právních předpisů a rovněž podmínky stanovené tímto rozhodnutím. V případě potřeby se vydá bezpečnostní upozornění ve smyslu čl. 21 odst. 2 s příslušnými pokyny.
2. Bezpečnostní politika v Komisi vychází ze zásad legality, transparentnosti, přiměřenosti a odpovědnosti.
3. Zásada legality znamená, že při provádění tohoto rozhodnutí je nutné se důsledně držet mezí právního rámce a dodržovat požadavky právních norem.
4. Veškerá bezpečnostní opatření se přijímají bez utajení s výjimkou případů, kdy lze důvodně očekávat, že by takový postup omezoval jejich účinek. Osoby, kterým je bezpečnostní opatření určeno, jsou předem zpraveny o jeho důvodech a dopadu s výjimkou případů, kdy lze důvodně očekávat, že by poskytnutí takovýchto informací omezovalo účinek daného opatření. V takovém případě je osoba, které je bezpečnostní opatření určeno, informována poté, co riziko omezení jeho účinku pomine.
5. Útvary Komise zajistí, aby byly bezpečnostní otázky brány v potaz od chvíle, kdy se politiky, rozhodnutí, programy, projekty a činnosti Komise, za něž jsou odpovědné, začnou vypracovávat a provádět. Za tímto účelem do své práce od nejranějších fází přípravy zapojují v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, pokud jde o obecné záležitosti, a hlavního inspektora pro bezpečnost informací, pokud jde o systémy IT.
6. V patřičných případech Komise spolupracuje s příslušnými orgány hostitelského státu, ostatních členských států a ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů EU, je-li to možné, přičemž bere v úvahu opatření, která k řešení předmětného bezpečnostního rizika přijaly či naplánovaly tyto orgány.
Článek 4
Povinné dodržování
1. Dodržování tohoto rozhodnutí, jeho prováděcích pravidel a bezpečnostních opatření a pokynů vydaných pověřenými zaměstnanci je povinné.
2. Nedodržení bezpečnostních pravidel může zavdat důvod k zahájení disciplinárního řízení v souladu se Smlouvami a služebním řádem, ke smluvním postihům a/nebo k právním krokům podle vnitrostátních právních a správních předpisů.
KAPITOLA 3
PŘIJÍMÁNÍ BEZPEČNOSTNÍCH OPATŘENÍ
Článek 5
Pověření zaměstnanci
1. Pravomoc přijmout jedno či více z níže uvedených opatření může být svěřena pouze schváleným zaměstnancům, kterým se s ohledem na jejich stávající povinnosti dostalo jmenovitého pověření ze strany generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost:
1)
nošení příručních zbraní;
2)
provádění bezpečnostních šetření podle článku 13;
3)
podnikání bezpečnostních opatření podle článku 12, jak je uvedeno v pověření.
2. Pověření zmiňované v odstavci 1 se neuděluje na dobu delší, než je období, po které daná osoba zastává pracovní pozici či funkci, v souvislosti s níž se jí pověření uděluje. Pověření se udělují v souladu s příslušnými ustanoveními zmiňovanými v čl. 3 odst. 1.
3. Pokud jde o pověřené zaměstnance, toto rozhodnutí představuje pracovní pokyn ve smyslu článku 21 služebního řádu.
Článek 6
Obecná ustanovení o bezpečnostních opatřeních
1. Je-li to rozumně možné, Komise při přijímání bezpečnostních opatření zejména zajistí, aby:
a)
hledala podporu či pomoc jen u dotčeného státu, a to za předpokladu, že je tento stát členem Evropské unie, nebo pokud jím není, je stranou Evropské úmluvy o lidských právech, nebo zaručuje práva, která jsou přinejmenším rovnocenná právům zaručeným uvedenou úmluvou;
b)
předávala informace o určité fyzické osobě jiným příjemcům než orgánům a institucím Společenství, kteří nepodléhají vnitrostátním právním předpisům přijatým podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11), výhradně v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 45/2001;
c)
když určitá fyzická osoba přestavuje bezpečnostní hrozbu, byla případná bezpečnostní opatření namířena proti této osobě a aby této osobě bylo možné uložit vzniklé náklady. Proti jiným fyzickým osobám mohou být taková bezpečnostní opatření namířena jen tehdy, je-li nutno získat kontrolu nad určitou bezprostřední či významnou bezpečnostní hrozbou a jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
zamýšlená opatření proti fyzické osobě, jež představuje bezpečnostní hrozbu, nelze přijmout nebo by pravděpodobně nebyla účinná,
b)
Komise nemůže nad danou bezpečnostní hrozbou získat kontrolu vlastními kroky nebo tak nemůže učinit včas,
c)
předmětné opatření není pro ostatní fyzické osoby a jejich práva neúměrným nebezpečím.
2. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje přehled bezpečnostních opatření, u kterých může být zapotřebí soudní příkaz v souladu s právními a správními předpisy členských států, v nichž se prostory Komise nacházejí.
3. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může úkoly související s bezpečností svěřit smluvnímu dodavateli, který je provádí pod jeho vedením a dozorem.
Článek 7
Bezpečnostní opatření týkající se osob
1. Osoby v prostorách Komise musí být s přihlédnutím k požadavkům na bezpečnost a ochranu v náležité míře chráněny.
2. V případě významných bezpečnostních rizik zajistí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost přísnou ochranu členů Komise nebo dalších zaměstnanců, jestliže posouzení hrozeb ukáže, že je taková ochrana zapotřebí k zajištění jejich bezpečnosti.
3. V případě významných bezpečnostních rizik může Komise nařídit evakuaci svých prostor.
4. Obětem nehod či útoků v prostorách Komise se dostane pomoci.
5. V zájmu prevence a kontroly bezpečnostních rizik mohou pověření zaměstnanci prověřovat bezúhonnost osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, aby zjistili, zda zpřístupnění prostor či informací Komise těmto osobám nepředstavuje bezpečnostní hrozbu. Za tímto účelem a v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a s ustanoveními zmiňovanými v čl. 3 odst. 1 mohou dotčení pověření zaměstnanci:
a)
využívat veškerých informačních zdrojů, které má Komise k dispozici, přičemž berou v potaz jejich spolehlivost;
b)
nahlížet do osobních spisů či údajů, jimiž Komise disponuje ve vztahu k jednotlivcům, které zaměstnává či hodlá zaměstnat, což v řádně odůvodněných případech platí i v případě zaměstnanců smluvních dodavatelů.
Článek 8
Bezpečnostní opatření týkající se fyzické bezpečnosti a majetku
1. Bezpečnost majetku je zajišťována uplatňováním odpovídajících fyzických a technických ochranných opatření a příslušných postupů (dále jen „fyzická bezpečnost“), které tvoří víceúrovňový systém.
2. Opatření podle tohoto článku lze přijmout za účelem ochrany osob či informací v Komisi a za účelem ochrany majetku.
3. Cílem při zajišťování fyzické bezpečnosti je:
-
předcházet násilným činům namířeným proti členům Komise nebo proti osobám, na něž se vztahuje toto rozhodnutí,
-
předcházet špionáži a odposlouchávání citlivých či utajovaných informací,
-
předcházet krádežím, vandalismu, sabotáži a dalším násilným činům, jejichž účelem je poškodit či zničit budovy a majetek Komise,
-
umožnit vyšetřování a zkoumání bezpečnostních incidentů, mimo jiné prověřováním protokolů o kontrolách příchodů a odchodů, záznamů z uzavřených televizních okruhů, záznamů telefonních hovorů a podobných údajů, jak je uvedeno v čl. 22 odst. 2, a dalších informačních zdrojů.
4. Součástí zajišťování fyzické bezpečnosti je:
-
politika přístupu platná pro každou osobu či vozidlo vyžadující vstup do prostor Komise včetně parkovišť,
-
systém kontroly přístupu, který zahrnuje lidskou ostrahu, technické vybavení a technická opatření, informační systémy nebo kombinaci všech těchto prvků.
5. Za účelem zajištění fyzické bezpečnosti lze činit tyto kroky:
-
zaznamenávat příchody a odchody osob, vjezdy a výjezdy vozidel a vstupy a výstupy zboží a zařízení v rámci prostor Komise,
-
kontrolovat totožnost v prostorách Komise,
-
kontrolovat vozidla, zboží a zařízení vizuálními či technickými prostředky,
-
bránit osobám, vozidlům a zboží bez příslušného oprávnění v přístupu do prostor Komise.
Článek 9
Bezpečnostní opatření týkající se informací
1. Bezpečnost informací se vztahuje na všechny informace, s nimiž Komise nakládá.
2. Při zajišťování bezpečnosti informací, bez ohledu na formu, musí být vyváženy aspekty jako transparentnost, přiměřenost, odpovědnost a účinnost na straně jedné a potřeba chránit informace před neoprávněným přístupem k nim a před jejich neoprávněným využíváním, vyzrazováním, úpravou či zničením na straně druhé.
3. Zajišťování bezpečnosti informací by se mělo soustřeďovat na ochranu důvěrnosti, integrity a dostupnosti.
4. V rámci procesů pro řízení rizik by se proto měla označit utajená informační aktiva a měla by se vypracovat přiměřená bezpečnostní opatření, postupy a standardy včetně zmírňujících opatření.
5. Tyto obecné zásady, na nichž je bezpečnost informací postavena, se uplatňují především ve vztahu:
a)
k „utajovaným informacím Evropské unie“, tedy k jakýmkoli informacím nebo materiálům, jež jsou označeny stupněm utajení EU a jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b)
k „citlivým neutajovaným informacím“, tedy k informacím nebo materiálům, které Komise musí chránit s ohledem na právní povinnost stanovenou ve Smlouvách nebo v aktech přijatých v rámci provádění Smluv a/nebo s ohledem na jejich citlivost. Mezi citlivé neutajované informace patří například (nikoli však výhradně) informace nebo materiály, které jsou profesním tajemstvím, jak je uvedeno v článku 339 SFEU, informace, které jsou předmětem zájmů chráněných článkem 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (12) ve spojení s příslušnou judikaturou Soudního dvora Evropské unie, nebo osobní údaje v rámci působnosti nařízení (ES) č. 45/2001.
6. Citlivé neutajované informace podléhají pravidlům pro nakládání s nimi a pro jejich uchovávání. Tyto informace se poskytují pouze osobám, které je důvodně potřebují. Je-li to považováno za nutné k účinné ochraně jejich důvěrnosti, označí se tyto informace stupněm utajení a připojí se k nim příslušné pokyny, jak s nimi nakládat, schválené generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost. Pokud se s těmito informacemi nakládá v komunikačních a informačních systémech nebo pokud jsou v nich uchovávány, musí být tyto informace rovněž chráněny v souladu s rozhodnutím K(2006) 3602 a jeho prováděcími pravidly a příslušnými standardy.
7. Vůči kterékoli osobě odpovědné za ohrožení nebo ztrátu utajovaných informací Evropské unie nebo citlivých neutajovaných informací, které jsou takto označeny v pravidlech pro nakládání s nimi a pro jejich uchovávání, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Těmito disciplinárními opatřeními nejsou dotčeny smluvní opravné prostředky ani případné další právní či trestní řízení ze strany příslušných orgánů členských států v souladu s jejich vnitrostátními právními a správními předpisy.
Článek 10
Bezpečnostní opatření týkající se komunikačních a informačních systémů
1. Všechny komunikační a informační systémy užívané Komisí musí být v souladu s politikou Komise pro bezpečnost informačních systémů stanovenou v rozhodnutí K(2006) 3602, s prováděcími pravidly k uvedenému rozhodnutí a s příslušnými bezpečnostními standardy.
2. Útvary Komise, které vlastní, spravují či provozují komunikační a informační systémy, povolí přístup k těmto systémům ostatním orgánům, institucím a jiným subjektům Unie nebo jiným organizacím jen za předpokladu, že dané orgány, instituce a jiné subjekty Unie nebo jiné organizace mohou nabídnout přiměřenou jistotu, že ochrana jejich systémů IT je rovnocenná politice Komise pro bezpečnost informačních systémů stanovené v rozhodnutí K(2006) 3602, v prováděcích pravidlech k uvedenému rozhodnutí a v příslušných bezpečnostních standardech. Komise sleduje, zda je toto ustanovení dodržováno, a v případě vážného nesouladu nebo stálého nedodržování může přístup k systémům zakázat.
Článek 11
Forenzní analýza v oblasti kybernetické bezpečnosti
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost je zvlášť odpovědné za forenzní technické analýzy, které provádí ve spolupráci s příslušnými útvary Komise a které mají podpořit bezpečnostní šetření zmiňovaná v článku 13, pokud jde o kontrarozvědku, únik dat, kybernetické útoky a bezpečnost informačních systémů.
Článek 12
Bezpečnostní opatření týkající se osob a předmětů
1. Za účelem zajištění bezpečnosti v Komisi a za účelem prevence a kontroly rizik mohou zaměstnanci pověření v souladu s článkem 5 při dodržení zásad stanovených v článku 3 přijmout mimo jiné jedno či více z následujících bezpečnostních opatření:
a)
v případě incidentů či chování, které by mohly vést k správnímu, disciplinárnímu, občanskoprávnímu či trestnímu řízení, mohou zajistit místa činu či důkazy, včetně protokolů o kontrolách příchodů a odchodů a snímků z uzavřených televizních okruhů;
b)
mohou přijmout omezená opatření vůči osobám představujícím bezpečnostní hrozbu, např. mohou přikázat osobám, aby opustily prostory Komise, mohou je z prostor Komise eskortovat či jim na určitý čas zakázat přístup do prostor Komise (v posledně jmenovaném případě se tak musí stát v souladu s kritérii, která budou stanovena v prováděcích pravidlech);
c)
mohou přijmout omezená opatření ve vztahu k předmětům představujícím bezpečnostní hrozbu, včetně jejich odstranění, zabavení či zničení;
d)
mohou prohledat prostory Komise (včetně kanceláří);
e)
mohou prohledat komunikační a informační systémy a zařízení, údaje o telefonických a jiných telekomunikačních spojeních, protokoly, uživatelské účty apod.;
f)
mohou přijmout jiná konkrétní bezpečnostní opatření s podobným účinkem, aby předešli bezpečnostním rizikům či nad nimi získali kontrolu, zejména v souvislosti s právy Komise jakožto vlastníka nebo zaměstnavatele v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. Za výjimečných okolností mohou zaměstnanci ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, kteří jsou pověření v souladu s článkem 5, přijmout jakákoliv naléhavá opatření, jež jsou zapotřebí, a to při důsledném dodržení zásad stanovených v článku 3. Co možná nejdříve po přijetí takových opatření informují tito zaměstnanci o učiněných krocích ředitele ředitelství pro bezpečnost, který generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost požádá o příslušné pověření, jímž budou přijatá opatření potvrzena a budou povoleny jakékoliv další potřebné kroky, a který v náležitých případech naváže spolupráci s příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Bezpečnostní opatření podle tohoto článku se v okamžiku přijetí nebo v případě bezprostředního rizika či krizové situace s přiměřeným časovým odstupem po jejich přijetí zdokumentují. Ve druhém případě musí dokumentace obsahovat i prvky, z nichž byla existence bezprostředního rizika či krizové situace vyvozena. Dokumentace může být stručná, ale měla by být koncipována tak, aby osoby, na něž se opatření vztahuje, mohly vykonat své právo na obhajobu a právo na ochranu údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a aby bylo možné přezkoumat legalitu předmětného opatření. Informace o specifických bezpečnostních opatřeních, která platí pro některého ze zaměstnanců, se neuvádějí v jeho osobním spise.
4. Při přijímání opatření podle písmene b) Komise kromě toho zaručí, aby měla dotčená osoba možnost kontaktovat právníka nebo osobu, jíž důvěřuje, a byla uvědomena o svém právu obrátit se na evropského inspektora ochrany údajů.
Článek 13
Šetření
1. Aniž by byl dotčen článek 86 a příloha IX služebního řádu a jakékoli zvláštní ujednání mezi Komisí a ESVČ, např. zvláštní ujednání o řádném výkonu povinností vůči zaměstnancům Komise vyslaným do delegací Unie, které bylo podepsáno dne 28. května 2014 Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost Evropské komise a Evropskou službou pro vnější činnost, lze bezpečnostní šetření provést:
a)
v případě incidentů dotýkajících se bezpečnosti v Komisi, včetně podezření z trestných činů;
b)
v případě potenciálního úniku či ohrožení citlivých neutajovaných informací, utajovaných informací Evropské unie nebo utajovaných informací Euratomu nebo v případě nesprávného nakládání s nimi;
c)
v rámci kontrarozvědky a boje proti terorismu;
d)
v případě závažných kybernetických incidentů.
2. O provedení bezpečnostního šetření rozhoduje generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost, který je rovněž příjemcem zprávy o šetření.
3. Bezpečnostní šetření provádějí pouze vyčlenění zaměstnanci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, kteří jsou k tomu řádně pověřeni v souladu s článkem 5.
4. Pověření zaměstnanci vykonávají svoji pravomoc provádět bezpečnostní šetření nezávisle, jak je popsáno v pověření, a mají pravomoci uvedené v článku 12.
5. Pověření zaměstnanci, kteří jsou příslušní k provádění bezpečnostních šetření, mohou ze všech dostupných zdrojů shromažďovat informace o veškerých správních přestupcích a trestných činech, které byly spáchány v prostorách Komise nebo do kterých jsou coby oběti či pachatelé zapojeny osoby zmiňované v čl. 2 odst. 3.
6. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost v náležitých případech informuje příslušné orgány hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu, zejména pak tehdy, když šetření nasvědčuje tomu, že došlo ke spáchání trestného činu. V této souvislosti Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost poskytuje, je-li to vhodné nebo nutné, orgánům hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu podporu.
7. V případě závažných kybernetických incidentů Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost úzce spolupracuje s Generálním ředitelstvím pro informatiku, které mu vypomáhá se všemi technickými záležitostmi. O tom, kdy je vhodné informovat příslušné orgány hostitelského či jakéhokoli jiného dotčeného členského státu, rozhodne Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost po poradě s Generálním ředitelstvím pro informatiku. K podpoře ostatních orgánů a agentur EU, které by mohly být dotčeny, se využije služeb koordinace incidentů poskytovaných skupinou pro reakci na počítačové hrozby v evropských orgánech, institucích a jiných subjektech (CERT-EU).
8. Bezpečnostní šetření se zdokumentují.
Článek 14
Vymezení pravomocí, pokud jde o bezpečnostní šetření a další typy vyšetřování
1. Pokud ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost provádí bezpečnostní šetření, jak je uvedeno v článku 13, a pokud tato šetření spadají do pravomoci Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) nebo Úřadu Komise pro vyšetřování a disciplinární opatření (IDOC), spolupracuje s oběma těmito subjekty zároveň, a to zejména proto, aby nebyly negativně dotčeny pozdější kroky úřadu OLAF nebo úřadu IDOC. V příslušných případech ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost přizve oba úřady, aby se vyšetřování účastnily.
2. Bezpečnostními šetřeními podle článku 13 nejsou dotčeny pravomoci úřadů OLAF a IDOC stanovené v předpisech, jimiž se tyto subjekty řídí. Ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může být požádáno, aby poskytlo technickou pomoc při šetřeních zahájených úřady OLAF nebo IDOC.
3. Vstoupí-li pracovníci úřadu OLAF do prostor Komise v souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 4 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13), ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost může být požádáno, aby jim bylo nápomocno, a usnadnilo jim tak plnění jejich úkolů. Ředitelství probezpečnost informuje o takových žádostech o pomoc generálního tajemníka a generálního ředitele Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, nebo pokud se předmětné vyšetřování provádí v prostorách Komise, které jsou obsazeny jejími členy či generálním tajemníkem, předsedu Komise a komisaře odpovědného za lidské zdroje.
4. Aniž by bylo dotčeno ustanovení čl. 22 písm. a) služebního řádu, pokud určitý případ může spadat do působnosti ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost i úřadu IDOC, ředitelství pro bezpečnost při informování generálního ředitele pro lidské zdroje v souladu s článkem 13 v nejranější možné fázi oznámí, zda existují důvody pro to, aby se záležitosti ujal úřad IDOC. Má se za to, že tato fáze nastává zejména tehdy, když pomine bezprostřední bezpečnostní hrozba. O záležitosti rozhodne generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost.
5. Pokud určitý případ může spadat do působnosti ředitelství pro bezpečnost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost i úřadu OLAF, ředitelství pro bezpečnost o tom vyrozumí bezodkladně generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost a v nejranější možné fázi generálního ředitele úřadu OLAF. Má se za to, že tato fáze nastává zejména tehdy, když pomine bezprostřední bezpečnostní hrozba.
Článek 15
Bezpečnostní kontroly
1. Za účelem ověřování, zda útvary a osoby v rámci Komise dodržují ustanovení tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, a za účelem formulování doporučení tam, kde je to považováno za nutné, provádí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní kontroly.
2. V příslušných případech provádí Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní kontroly nebo bezpečnostní sledování či hodnoticí návštěvy za účelem ověřování, zda je v souladu s bezpečnostními pravidly, předpisy a standardy, které jsou přinejmenším rovnocenné pravidlům, předpisům a standardům Komise, náležitě chráněna bezpečnost zaměstnanců, majetku a informací Komise, kteří a které jsou v odpovědnosti ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, členských států, třetích zemí či mezinárodních organizací. V příslušných případech a v duchu dobré spolupráce mezi správními orgány zahrnují uvedené bezpečnostní kontroly i kontroly prováděné v souvislosti s výměnou utajovaných informací s ostatními orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, členskými státy či třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi.
3. Tento článek se provádí obdobně v případě zaměstnanců Komise v delegacích Unie, aniž by bylo dotčeno jakékoli zvláštní ujednání mezi Komisí a ESVČ, např. zvláštní ujednání o řádném výkonu povinností vůči zaměstnancům Komise vyslaným do delegací Unie, které bylo podepsáno dne 28. května 2014 Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost Evropské komise a Evropskou službou pro vnější činnost.
Článek 16
Stavy pohotovosti a řešení krizových situací
1. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost je odpovědné za zavedení odpovídajících opatření pro stavy pohotovosti, kterými bude předjímat hrozby či incidenty dotýkající se bezpečnosti v Komisi nebo na tyto hrozby či incidenty reagovat, jakož i opatření, která budou zapotřebí pro řešení krizí.
2. Opatření pro stavy pohotovosti zmiňovaná v odstavci 1 jsou úměrná stupni bezpečnostní hrozby. Stupně pohotovosti se vymezují v úzké spolupráci s příslušnými útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie a členského státu či členských států, na jejichž území se prostory Komise nacházejí.
3. Kontaktním místem, pokud jde o stavy pohotovosti a řešení krizových situací, je Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost.
KAPITOLA 4
ORGANIZAČNÍ STRUKTURA
Článek 17
Obecné povinnosti útvarů Komise
1. Povinnosti Komise zmiňované v tomto rozhodnutí plní Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které podléhá vedení a spadá do odpovědnosti člena Komise odpovědného za bezpečnost.
2. Konkrétní ujednání ohledně kybernetické bezpečnosti jsou definována v rozhodnutí K(2006) 3602.
3. Odpovědnost za provádění tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel a za jejich každodenní dodržování lze přenést na jiné útvary Komise, a to vždy když decentralizované zajišťování bezpečnosti přinese významné úspory z hlediska efektivnosti, zdrojů nebo času, například kvůli zeměpisnému umístění dotčených útvarů.
4. Použije-li se odstavec 3, Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost a v příslušných případech generální ředitel pro informatiku uzavře s jednotlivými útvary Komise ujednání, v nichž se jasně stanoví úkoly a povinnosti spojené s prováděním a sledováním bezpečnostních politik.
Článek 18
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost
1. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost má zejména na starosti:
1)
vypracovávání bezpečnostní politiky Komise, prováděcích pravidel a bezpečnostních upozornění;
2)
shromažďování informací za účelem vyhodnocování bezpečnostních hrozeb a rizik a shromažďování informací o všech záležitostech, jež se mohou dotknout bezpečnosti v Komisi;
3)
zajišťování elektronického dozoru a ochrany ve všech sídlech Komise, které patřičně zohledňují vyhodnocení hrozeb a důkazy o nedovolených činnostech jdoucích proti zájmům Komise;
4)
zajišťování pohotovostní služby pro útvary a zaměstnance Komise a v souvislosti s veškerými problémy, pokud jde o ochranu a bezpečnost, 24 hodin denně 7 dní v týdnu;
5)
provádění bezpečnostních opatření zaměřených na omezení bezpečnostních rizik a chod odpovídajícího komunikačního a informačního systému tak, aby byly pokryty jeho provozní potřeby, zejména pokud jde o kontroly fyzického přístupu, správu bezpečnostních oprávnění a nakládání s citlivými informacemi či utajovanými informacemi EU;
6)
zvyšování povědomí o všech záležitostech spojených s bezpečností v Komisi, pořádání manévrů a cvičení a zajišťování školení a poradenství, tak aby byla podporována kultura bezpečnosti a mezi personálem byl dostatek osob náležitě vyškolených v otázkách bezpečnosti.
2. Aniž by byly dotčeny pravomoci a povinnosti jiných útvarů Komise, zajišťuje Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost externí kontakty:
1)
s bezpečnostními útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, s nimiž komunikuje o záležitostech spojených s bezpečností osob, majetku a informací v Komisi;
2)
s útvary členských států, třetích zemí a mezinárodních organizací a subjektů odpovědnými za bezpečnost, zpravodajství a vyhodnocování hrozeb (včetně vnitrostátních bezpečnostních orgánů), s nimiž komunikuje o záležitostech, jež se dotýkají bezpečnosti osob, majetku a informací v Komisi;
3)
s policejními a jinými tísňovými útvary, s nimiž komunikuje o všech rutinních a urgentních problémech, které se dotýkají bezpečnosti Komise;
4)
s bezpečnostními útvary ostatních orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, členských států a třetích zemí, pokud jde o reakce na kybernetické útoky s potenciálním dopadem na bezpečnost v Komisi;
5)
v souvislosti s přijímáním, vyhodnocováním a šířením zpravodajských informací o hrozbách, jež plynou z teroristických či špionážních aktivit a dotýkají se bezpečnosti v Komisi;
6)
ohledně záležitostí souvisejících s utajovanými informacemi, jak je blíže popsáno v rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 (14).
3. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost odpovídá za bezpečné předávání informací podle tohoto článku, včetně předávání osobních údajů.
Článek 19
Skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi (ComSEG)
V Komisi se zřídí skupina odborníků pro bezpečnost, která bude ze svého pověření poskytovat Komisi v příslušných případech poradenství ve věcech souvisejících s její interní bezpečnostní politikou, a zejména s ochranou utajovaných informací EU.
Článek 20
Místní bezpečnostní úředníci
1. Každý útvar nebo kabinet Komise jmenuje místního bezpečnostního úředníka (LSO), který bude hlavní styčnou osobou pro komunikaci mezi jeho útvarem a Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost ohledně všech záležitostí souvisejících s bezpečností v Komisi. V příslušných případech lze jmenovat jednoho či více zástupců LSO. Místním bezpečnostním úředníkem je úředník nebo dočasný zaměstnanec.
2. Jakožto hlavní kontaktní osoba pro otázky bezpečnosti ve svém útvaru či kabinetu podává místní bezpečnostní úředník Generálnímu ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost a svým nadřízeným pravidelné zprávy o bezpečnostních záležitostech, jež se v Komisi týkají jeho útvaru, a neprodleně je informuje o případných bezpečnostních incidentech, včetně incidentů, při nichž mohlo dojít k ohrožení utajovaných informací EU nebo citlivých neutajovaných informací.
3. V případě záležitostí souvisejících s bezpečností komunikačních a informačních systémů spolupracuje místní bezpečnostní úředník s úředníkem pro bezpečnost informatiky na místní úrovni (LISO), jenž působí v tomtéž útvaru Komise a jehož úkoly a povinnosti jsou stanoveny v rozhodnutí K(2006) 3602.
4. Podílí se na školicích a osvětových akcích v oblasti bezpečnosti zaměřených na konkrétní potřeby zaměstnanců, smluvních dodavatelů nebo jiných fyzických osob, jež pracují pod vedením téhož útvaru Komise.
5. V případě závažných či bezprostředních bezpečnostních rizik nebo mimořádných situací mohou být místnímu bezpečnostnímu úředníkovi na žádost Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost svěřeny konkrétní úkoly. Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost o těchto konkrétních úkolech informuje generálního ředitele nebo ředitele pro lidské zdroje místního generálního ředitelství předmětného LSO.
6. Povinnostmi místního bezpečnostního úředníka nejsou dotčeny úkoly ani povinnosti svěřené úředníkům pro bezpečnost informatiky na místní úrovni, úředníkům odpovědným za zdraví a bezpečnost, vedoucím registrů nebo jakýmkoli jiným osobám ve funkcích spojených s povinnostmi v oblasti bezpečnosti či ochrany. Místní bezpečnostní úředník s těmito osobami spolupracuje, aby byl zajištěn soustavný a jednotný přístup k bezpečnosti a účinný tok informací o záležitostech souvisejících s bezpečností v Komisi.
7. Místní bezpečnostní úředník informuje své přímé nadřízené a zároveň může přímo kontaktovat svého generálního ředitele nebo vedoucího útvaru. Je držitelem bezpečnostního oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, a to nejméně pro stupeň SECRET UE/EU SECRET.
8. Aby se podpořila výměna informací a osvědčených postupů, pořádá Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost alespoň dvakrát do roka konferenci LSO. Účast místních bezpečnostních úředníků na této konferenci je povinná.
KAPITOLA 5
PROVÁDĚNÍ
Článek 21
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
KAPITOLA 6
RŮZNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Zpracovávání osobních údajů
1. Osobní údaje potřebné pro provádění tohoto rozhodnutí zpracovává Komise v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
2. Bez ohledu na opatření, která již byla v době přijetí tohoto rozhodnutí zavedena a oznámena evropskému inspektorovi ochrany údajů (15), platí, že veškerá opatření podle tohoto rozhodnutí, jež jsou spojena se zpracováváním osobních údajů, jako jsou údaje z protokolů o příchodech a odchodech, ze záznamů uzavřených televizních okruhů či ze záznamů telefonních hovorů s pohotovostní službou nebo dispečinky, a jiných podobných údajů, které jsou zapotřebí z důvodů bezpečnosti nebo reakce na krize, se musí řídit prováděcími pravidly v souladu s článkem 21, jež pro subjekty údajů stanoví náležité záruky.
3. Za bezpečnost veškerého zpracovávání osobních údajů v rámci tohoto rozhodnutí odpovídá generální ředitel Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Zmiňované prováděcí předpisy a postupy se přijmou v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 poté, co bude konzultován inspektor ochrany údajů a evropský inspektor ochrany údajů.
Článek 23
Transparentnost
Na toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla se upozorní zaměstnanci Komise a všichni ti, na které se vztahuje.
Článek 24
Zrušení předchozích rozhodnutí
Rozhodnutí K(94) 2129 se zrušuje.
Článek 25
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
KOMISJONI OTSUS (EL, Euratom) 2015/443,
13. märts 2015,
komisjoni julgeoleku kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 249,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut,
võttes arvesse aluslepingutele lisatud Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli nr 7, eriti selle artiklit 18,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni julgeoleku tagamise eesmärk on võimaldada komisjonil tegutseda ohutus ja turvalises keskkonnas, töötades julgeoleku suhtes välja sidusa ja tervikliku lähenemisviisi, pakkudes inimestele, varale ja teabele kaitset tasemel, mis vastab kindlaks tehtud riskidele, ning tagades julgeoleku tulemusliku ja õigeaegse kindlustamise.
(2)
Komisjon puutub sarnaselt muude rahvusvaheliste organitega julgeoleku valdkonnas kokku suurte ohtude ja raskustega, eelkõige seoses terrorismi, küberrünnakute ning poliitilise ja majandusliku spionaažiga.
(3)
Euroopa Komisjon on sõlminud oma peamiste tegevuskohtade julgeolekut käsitlevad kokkulepped Belgia, Luksemburgi ja Itaalia valitsusega (1). Nendes kokkulepetes kinnitatakse, et komisjon vastutab oma julgeoleku eest.
(4)
Selleks et tagada inimeste, vara ja teabe julgeolek, võib komisjon võtta meetmeid põhiõigustega kaitstud valdkondades vastavalt põhiõiguste harta ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni sätetele ning Euroopa Kohtu praktikale.
(5)
Kõik kõnealused meetmed peaksid olema põhjendatud vastavalt nende kaitstavate huvide tähtsusele, olema proportsionaalsed ja tagama põhiõiguste, kaasa arvatud eraelu puutumatuse ja andmekaitsega seotud õiguste igakülgse austamise.
(6)
Õigusriigil ja põhiõiguste austamisel põhinevas süsteemis peab komisjon püüdma pakkuda oma töötajatele, varale ja teabele nõuetekohast kaitset, nii et tööülesannete täitmine oleks tagatud, kuid põhiõigusi ei piirataks rohkem, kui see on rangelt vajalik.
(7)
Komisjoni julgeolek põhineb seaduslikkuse, läbipaistvuse, proportsionaalsuse ja aruandekohustuse põhimõttel.
(8)
Töötajad, keda on volitatud võtma julgeolekumeetmeid, ei tohiks sattuda oma tegevuse tõttu ebasoodsasse olukorda, kui nad ei ole tegutsenud väljaspool oma volituste piire või rikkunud õigusnorme, ning seega tuleb käesolevat otsust käsitleda teenistusjuhendina personalieeskirjade tähenduses.
(9)
Komisjon peaks tegema asjakohaseid algatusi, et soodustada ja tugevdada oma julgeolekukultuuri, tagada julgeoleku tõhusam kindlustamine, parandada julgeolekualast juhtimistava, tõhustada võrkusid ja koostööd asjaomaste rahvusvahelise, Euroopa ja riikliku tasandi asutuste vahel ning parandada julgeolekumeetmete rakendamise järelevalvet ja kontrolli.
(10)
Euroopa välisteenistuse kui funktsionaalselt sõltumatu liidu organi asutamine on mõjutanud märkimisväärselt liidu julgeolekuhuve, eeldades seega, et Euroopa välisteenistuse ja komisjoni vahel kehtiksid julgeoleku ja turvalisuse alast koostööd käsitlevad normid ja menetlused, eelkõige seoses komisjoni vastutuskohustuse täitmisega liidu delegatsioonides töötava komisjoni personali suhtes.
(11)
Komisjoni julgeolekupoliitikat tuleks viia ellu viisil, mis on kooskõlas muude julgeolekumõõdet sisaldada võivate siseprotsesside ja -menetlustega. Nende hulka kuuluvad eeskätt talitluspidevuse haldamine, mille eesmärk on säilitada komisjoni elutähtsad talitlused töökatkestuse korral, ning protsess ARGUS mitut valdkonda hõlmavate kriiside koordineerimiseks.
(12)
Olenemata käesoleva otsuse vastuvõtmise ajal kehtivatest ja Euroopa Andmekaitseinspektorile (2) teatatud meetmetest kehtivad kõigi selle otsuse alusel võetud ja isikuandmete töötlemisega seotud meetmete suhtes rakenduseeskirjad kooskõlas artikliga 21, milles sätestatakse andmesubjektide asjakohased kaitsemeetmed.
(13)
Seetõttu peab komisjon oma julgeoleku suhtes kohaldatava olemasoleva õigusliku aluse läbi vaatama ning seda ajakohastama ja konsolideerima.
(14)
Seega tuleks komisjoni otsus K(94) 2129 (3) kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „vara”- komisjonile kuuluv vallas- ja kinnisvara ning valdused;
2) „komisjoni talitus”- komisjoni peadirektoraat või talitus või komisjoniliikme kabinet;
3) „side- ja infosüsteem”- süsteem, mis võimaldab elektroonilises vormis oleva teabe töötlemist, kaasa arvatud süsteemi toimimiseks vajaliku vara ning infrastruktuuri, töökorralduse, töötajate ja teabega seotud ressursid;
4) „riskide ohjamine”- mis tahes turvameede, mille puhul võib põhjendatult eeldada julgeolekuriski tulemuslikku ohjamist selle ennetamise, leevendamise, vältimise või ülekandmise teel;
5) „kriisiolukord”- asjaolu, sündmus, vahejuhtum või eriolukord (või nende jada või kombinatsioon), mis sõltumata päritolust kujutab endast suurt või vahetut ohtu komisjoni julgeolekule;
6) „andmed”- teave kujul, mis võimaldab selle edastamist, salvestamist või töötlemist;
7) „julgeolekuküsimuste eest vastutav komisjoni liige”- komisjoni liige, kelle juhtimise all on personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat;
8) „isikuandmed”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 (4) artikli 2 lõikes a määratletud isikuandmed;
9) „objekt”- komisjonile kuuluv kinnisvara või muu sarnane vara ja valdused;
10) „riskiennetus”- turvameetmed, millest võib põhjendatult eeldada julgeolekuriski takistamist, viivitamist või peatamist;
11) „julgeolekurisk”- ohutaseme, haavatavuse taseme ja sündmuse võimaliku mõju kombinatsioon;
12) „komisjoni julgeolek”- komisjoni isikute, vara ja teabe julgeolek, eelkõige isikute füüsiline puutumatus, vara füüsiline terviklikkus, teabe ning side- ja infosüsteemide terviklikkus, konfidentsiaalsus ja kättesaadavus ning komisjoni tööülesannete takistusteta täitmine;
13) „turvameede”- käesoleva otsusega kooskõlas võetud mis tahes meede julgeolekuriskide ohjamiseks;
14) „personalieeskirjad”- Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (5) ja seda muutvates õigusaktides;
15) „julgeolekuoht”- sündmus või tegur, millest võib põhjendatult eeldada kahjulikku mõju julgeolekule, kui sellele ei reageerita ja kui seda kontrolli alla ei võeta;
16) „vahetu julgeolekuoht”- julgeolekuoht, mille kohta ei ole antud eelnevat hoiatust või on antud äärmiselt lühikese etteteatamisajaga hoiatus;
17) „suur julgeolekuoht”- julgeolekuoht, mis võib põhjendatud eeldusel viia inimohvrite, raskete vigastuste või kahju, märkimisväärse varalise kahju, eriti tundliku teabe ohtu sattumise ning IT-süsteemide või komisjoni esmase operatsioonivõime häireteni;
18) „haavatavus”- mis tahes laadi puudus, mille puhul võib põhjendatult eeldada kahjulikku mõju komisjoni julgeolekule, kui üks või mitu ohtu seda ära kasutavad.
Artikkel 2
Reguleerimisese
1. Käesoleva otsusega kehtestatakse komisjoni julgeolekuga seotud eesmärgid, aluspõhimõtted, struktuur ja kohustused.
2. Käesolevat otsust kohaldatakse kõigi komisjoni talituste suhtes ning kõigil komisjoni objektidel. Liidu delegatsioonides töötava komisjoni personali suhtes rakendatakse Euroopa välisteenistuse julgeolekueeskirju. (6)
3. Olenemata konkreetsetest viidetest teatavatele personali rühmadele kohaldatakse käesolevat otsust komisjoni liikmete, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamisalas oleva komisjoni personali, komisjoni lähetatud riikide ekspertide, teenusepakkujate ja nende personali, praktikantide ning kõigi isikute suhtes, kellel on juurdepääs komisjoni hoonetesse või muule varale või komisjoni töödeldavale teabele.
4. Käesoleva otsuse sätete kohaldamine ei piira komisjoni otsuse 2002/47/EÜ, ESTÜ, Euratom, (7) komisjoni otsuse 2004/563/EÜ, Euratom, (8) komisjoni otsuse K(2006) 1623 (9) ja komisjoni otsuse K(2006) 3602 (10) kohaldamist.
2. PEATÜKK
PÕHIMÕTTED
Artikkel 3
Komisjoni julgeolekut käsitlevad põhimõtted
1. Käesoleva otsuse rakendamisel järgib komisjon aluslepinguid ning eelkõige põhiõiguste hartat ja Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli nr 7, põhjenduses 2 osutatud vahendeid, asjaomaseid siseriiklikke õigusakte ja käesoleva otsuse tingimusi. Vajaduse korral antakse välja sellekohaseid suuniseid andev julgeolekuteade artikli 21 lõike 2 tähenduses.
2. Komisjoni julgeolek põhineb seaduslikkuse, läbipaistvuse, proportsionaalsuse ja aruandekohustuse põhimõttel.
3. Seaduslikkuse põhimõte tähistab vajadust püsida käesoleva otsuse rakendamisel rangelt õiguslikus raamistikus ning vajadust olla vastavuses õigusnormidega.
4. Mis tahes turvameede võetakse avalikult, kui avalikustamine ei vähenda põhjendatud eelduse kohaselt selle tulemuslikkust. Turvameetme adressaate teavitatakse eelnevalt meetme võtmise põhjustest ja selle mõjust, välja arvatud juhul, kui meetme tulemuslikkus võib sellise teabe edastamise tõttu põhjendatud eelduse kohaselt väheneda. Sellisel juhul teavitatakse turvameetme adressaati pärast seda, kui turvameetme tulemuslikkuse vähenemise riski enam ei ole.
5. Komisjoni talitused tagavad, et julgeolekuküsimusi võetakse arvesse nende vastutusalasse kuuluvate komisjoni poliitikameetmete, otsuste, programmide, projektide ja tegevuste väljatöötamise ja rakendamise algusest peale. Selleks kaasavad nad juba varaseimates ettevalmistusetappides personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi seoses üldiste küsimustega ning komisjoni infoturbe juhi seoses IT-süsteemidega.
6. Komisjon teeb vastavalt vajadusele ja võimalusele koostööd vastuvõtva riigi pädevate asutuste, teiste liikmesriikide ja muude ELi institutsioonide, asutuste või organitega, võttes arvesse meetmeid, mida need asutused on kõnealuse julgeolekuriski maandamiseks võtnud või kavandanud.
Artikkel 4
Järgimise kohustus
1. Käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade ning volitatud personali võetud julgeolekumeetmete ja antud suuniste järgimine on kohustuslik.
2. Julgeolekueeskirjade eiramine võib tuua kaasa aluslepingute ja personalieeskirjade kohase distsiplinaarvastutuse, lepingulised sanktsioonid ja/või riiklike õigusnormide kohase kohtumenetluse.
3. PEATÜKK
JULGEOLEKU KINDLUSTAMINE
Artikkel 5
Volitatud personal
1. Üksnes personalile, kellel on seoses jooksvate tööülesannetega personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektori antud nimelise volitusega kaasnev luba, võib anda õiguse võtta ühe või mitu järgmistest meetmetest:
1)
külgrelvade kandmine;
2)
artiklis 13 osutatud julgeolekualaste uurimiste korraldamine;
3)
artiklis 12 osutatud turvameetmete võtmine vastavalt volitusele.
2. Lõikes 1 osutatud volitused antakse ajavahemikuks, mis ei ületa ajavahemikku, mille vältel asjaomane isik on määratud ametisse või täidab ülesandeid, millega seoses kõnealune volitus on antud. Volitused antakse artikli 3 lõike 1 kohaldatavate sätete alusel.
3. Volitatud personali seisukohast kujutab käesolev otsus endast teenistusjuhendit personalieeskirjade artikli 21 tähenduses.
Artikkel 6
Üldsätted turvameetmete kohta
1. Turvameetmete võtmisel tagab komisjon mõistlikkuse piires eelkõige järgmist:
a)
ta otsib toetust või abi üksnes asjaomaselt riigilt, tingimusel et see riik on kas Euroopa Liidu liikmesriik või Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni osaline või suudab tagada õigused, mis on vähemalt samaväärsed nimetatud konventsioonis tagatud õigustega;
b)
ta edastab määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 9 kohaselt isikuandmeid üksnes vastuvõtjatele, kes ei ole ühenduse institutsioonid ja organid ja kes ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (11) alusel vastuvõetud siseriiklike õigusaktide kohased vastuvõtjad;
c)
kui isik kujutab endast julgeolekuohtu, suunatakse kõik turvameetmed selle isiku vastu ja seda isikut võib kohustada kandma kaasnevad kulud. Nimetatud turvameetmeid võib suunata teiste isikute vastu üksnes juhul, kui on vaja võtta kontrolli alla vahetu või suur julgeolekuoht ning kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
julgeolekuohtu kujutava isiku vastu kavandatud meetmeid ei ole võimalik võtta või nende tulemuslikkus ei ole tõenäoline;
b)
komisjon ei suuda oma tegevuse abil julgeolekuohtu hallata või ei suuda seda teha õigeaegselt;
c)
meede ei kujuta endast ebaproportsionaalset ohtu teisele isikule ja tema õigustele.
2. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraat koostab ülevaate turvameetmetest, mille võtmiseks võib olla vajalik kohtuniku määrus kooskõlas nende liikmesriikide õigusnormidega, kus komisjoni objektid asuvad.
3. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraat võib pöörduda lepinglase poole julgeolekualaste ülesannete täitmiseks julgeolekudirektoraadi juhtimise ja järelevalve all.
Artikkel 7
Isikuid käsitlevad julgeolekumeetmed
1. Komisjoni objektidel viibivatele isikutele tagatakse asjakohane kaitsetase, võttes arvesse julgeoleku- ja turvanõudeid.
2. Suurte julgeolekuriskide korral pakub personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat lähikaitset komisjoni liikmetele või muule personalile, kui ohuhinnang on näidanud, et selline kaitse on vajalik nende turvalisuse ja julgeoleku tagamiseks.
3. Suurte julgeolekuriskide korral võib komisjon anda käsu objektide evakueerumiseks.
4. Komisjoni objektidel toimunud õnnetuste või rünnakute ohvritele antakse abi.
5. Julgeolekuriskide vältimiseks ja ohjamiseks võib volitatud personal teha käesoleva otsuse reguleerimisalas olevatele isikutele taustakontrolle, et teha kindlaks, kas sellistele isikutele komisjoni objektidele või teabele juurdepääsu andmine kujutab endast julgeolekuohtu. Sel eesmärgil ning kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001 ja artikli 3 lõike 1 sätetega võib asjaomane volitatud personal:
a)
kasutada komisjoni käsutuses olevat mis tahes teabeallikat, võttes arvesse selle teabeallika usaldusväärsust;
b)
kui see on nõuetekohaselt põhjendatud, tutvuda isiklike toimikute või isikuandmetega, mis on komisjoni valduses seoses tööle võetud või tööle võetavate isikutega või lepinglaste personaliga.
Artikkel 8
Füüsilist julgeolekut ja vara käsitlevad julgeolekumeetmed
1. Vara turvalisuse tagamiseks rakendatakse asjakohaseid füüsilisi ja tehnilisi kaitsemeetmeid ning asjaomaseid menetlusi (edaspidi „füüsiline julgeolek”), mis moodustavad mitmetasandilise süsteemi.
2. Käesoleva artikli alusel võib võtta meetmeid komisjonis viibivate inimeste ja leiduva teabe või vara kaitsmiseks.
3. Füüsilisel julgeolekul on järgmised eesmärgid:
-
hoida ära komisjoni liikmete või käesoleva otsuse reguleerimisalasse kuuluvate isikute vastu suunatud vägivalda;
-
hoida ära tundliku või salastatud teabega seotud spionaaži või pealtkuulamist;
-
hoida ära vargust, vandalismi, sabotaaži ja muid vägivallaakte, mille eesmärk on komisjoni hoonete ja vara kahjustamine või hävitamine;
-
võimaldada julgeolekuga seotud intsidentide uurimist, sealhulgas artikli 22 lõikes 2 osutatud sisenemis- ja väljumisregistrite, valvekaamerate ja telefonikõnede salvestiste, muude samalaadsete andmete ning muude teabeallikate kontrollimise teel.
4. Füüsiline julgeolek hõlmab järgmist:
-
juurdepääsupõhimõtted, mis kehtivad iga isiku või sõiduki suhtes, kes taotleb juurdepääsu komisjoni objektidele, kaasa arvatud parklatele;
-
juurdepääsu kontrollimise süsteem, mis koosneb valvuritest, tehnilistest vahenditest ja meetmetest, teabesüsteemidest või nende kombinatsioonist.
5. Füüsilise julgeoleku tagamiseks võib võtta järgmisi meetmeid:
-
isikute, sõidukite, kaupade ja varustuse komisjoni objektidele sisenemise ja sealt väljumise salvestamine;
-
isikukontroll komisjoni objektidel;
-
sõidukite, kaupade ja varustuse kontrollimine visuaalselt või tehniliste vahenditega;
-
volitamata isikute, sõidukite ja kaupade komisjoni objektidele sisenemise takistamine.
Artikkel 9
Teavet käsitlevad julgeolekumeetmed
1. Infoturve hõlmab kogu komisjoni töödeldavat teavet.
2. Sõltumata infoturbe vormist peab läbipaistvuse, proportsionaalsuse, aruandekohustuse ja tõhususe põhimõtte kohaldamine olema tasakaalus vajadusega kaitsta teavet volitamata juurdepääsu, kasutamise, avalikustamise, muutmise või hävitamise eest.
3. Infoturbe eesmärk on kaitsta teabe konfidentsiaalsust, terviklikkust ja kättesaadavust.
4. Seepärast kasutatakse riskijuhtimisprotsesse, et liigitada teavet ning töötada välja proportsionaalsed turvameetmed, -menetlused ja -standardid, sealhulgas riski leevendavad meetmed.
5. Kõnealuseid infoturbe üldpõhimõtteid rakendatakse eelkõige seoses järgmise teabega:
a) „ELi salastatud teave”- teave või materjal, mis on tähistatud ELi salastusmärkega ja mille loata avaldamine võib eri määral kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve;
b) „tundlik, kuid salastamata teave”- teave või materjal, mida komisjon on kohustatud kaitsma aluslepingutes või nende rakendusaktides sätestatud juriidiliste kohustuste ja/või teabe tundlikkuse tõttu. Tundlik, kuid salastamata teave hõlmab muu hulgas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 339 kohaselt ametisaladuse hoidmise kohustusega hõlmatud teavet või materjali, teavet, mis on hõlmatud huvidega, mida kaitstakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1049/2001 (12) artiklis 4, mida tõlgendatakse koostoimes Euroopa Liidu Kohtu asjaomase praktikaga, ning määruse (EÜ) nr 45/2001 reguleerimisalasse kuuluvaid isikuandmeid.
6. Tundliku, kuid salastamata teabe suhtes kehtivad selle töötlemise ja säilitamise eeskirjad. Seda teavet avaldatakse üksnes teadmisvajadusega isikutele. Konfidentsiaalsuse tulemusliku kaitse eesmärgil varustatakse see teave vajaduse korral turvamärkega ja vastavate töötlemisjuhistega, mille on heaks kiitnud personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor. Side- ja infosüsteemides töötlemise ja säilitamise ajal kaitstakse kõnealust teavet ühtlasi kooskõlas otsusega K(2006) 3602, selle rakenduseeskirjadega ja vastavate standarditega.
7. Iga isiku suhtes, kes vastutab ELi salastatud teabe või tundliku, kuid salastamata teabe (mis on selle töötlemise ja säilitamise eeskirjades vastavalt määratletud) ohtusattumise või kadumise eest, võib kohaldada distsiplinaarmeetmeid vastavalt personalieeskirjadele. Nimetatud distsiplinaarmeetmed ei piira mis tahes täiendavaid haldus- või karistusmenetlusi, mida liikmesriikide pädevad asutused kohaldavad kooskõlas oma õigusnormide ja lepinguliste õiguskaitsevahenditega.
Artikkel 10
Side- ja infosüsteeme käsitlevad julgeolekumeetmed
1. Kõik komisjoni kasutatavad side- ja infosüsteemid peavad vastama komisjoni infosüsteemide julgeolekupoliitikale, mis on sätestatud otsuses K(2006) 3602, selle rakenduseeskirjades ja vastavates julgeolekustandardites.
2. Side- ja infosüsteeme valdavad, haldavad või käitavad komisjoni talitused võimaldavad muudele liidu institutsioonidele, asutustele või organitele või muudele organisatsioonidele juurdepääsu nimetatud süsteemidele tingimusel, et kõnealused liidu institutsioonid, asutused või organid või muud organisatsioonid suudavad tagada piisava kindluse, et nende IT-süsteemid on kaitstud tasemel, mis on samaväärne komisjoni infosüsteemide julgeolekupoliitikaga, mis on sätestatud otsuses K(2006) 3602, selle rakenduseeskirjades ja vastavates julgeolekustandardites. Komisjon jälgib kõnealuste nõuete täitmist ning nende raske rikkumise või jätkuva mittetäitmise korral on tal õigus juurdepääs keelata.
Artikkel 11
Küberjulgeoleku alane kohtuekspertiis
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat vastutab eelkõige tehnilise kohtuekspertiisi tegemise eest koostöös komisjoni pädevate talitustega, et pakkuda toetust artiklis 13 osutatud julgeolekualastes uurimistes seoses vastuluure, andmelekke, küberrünnakute ja infosüsteemide julgeolekuga.
Artikkel 12
Isikuid ja esemeid käsitlevad julgeolekumeetmed
1. Komisjoni julgeoleku tagamiseks ning riskide ärahoidmiseks ja ohjamiseks võib artikli 5 kohaselt volitatud personal võtta kooskõlas artiklis 3 sätestatud põhimõtetega muu hulgas ühe või mitu järgmistest meetmetest:
a)
sündmuspaikade ja tõendusmaterjali, sealhulgas sisenemis- ja väljumisregistrite ja valvekaamerate salvestiste kindlustamine juhtumite või käitumise puhul, mis võib viia haldus-, distsiplinaar-, tsiviil- või kriminaalmenetlusteni;
b)
piiratud meetmed julgeolekuohtu kujutavate isikute suhtes, sealhulgas isikutele käsu andmine lahkuda komisjoni objektidelt, isikute komisjoni objektidelt välja eskortimine, ajutise sisenemiskeelu kehtestamine komisjoni objektidele, kusjuures keelu kehtivusaeg määratakse kindlaks rakenduseeskirjade sätete kohaselt;
c)
piiratud meetmed esemete suhtes, mis kujutavad endast julgeolekuohtu, kaasa arvatud esemete eemaldamine, arestimine ja kõrvaldamine;
d)
komisjoni objektide, kaasa arvatud neis leiduvate kontoriruumide läbiotsimine;
e)
side- ja infosüsteemide ja nende varustuse, telefoni- ja sidevõrkude andmeliiklusandmete, registrite, kasutajakontode jne läbiotsimine;
f)
muud konkreetsed sarnase toimega turvameetmed julgeolekuriskide ärahoidmiseks või ohjamiseks, eriti seoses komisjoni õigustega kinnisvara omaniku või tööandjana kooskõlas kohaldatavate siseriiklike õigusaktidega.
2. Erakorralistel asjaoludel võivad personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraadi artikli 5 kohaselt volitatud töötajad võtta vajalikke kiireloomulisi meetmeid, järgides rangelt artiklis 3 sätestatud põhimõtteid. Pärast kõnealuste meetmete võtmist teavitavad nad niipea kui võimalik julgeolekudirektoraadi direktorit, kes taotleb personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorilt asjakohast volitust, kinnitades võetud meetmeid ja andes vajaduse korral loa täiendavaks tegevuseks, ning teeb vastavalt vajadusele koostööd pädevate siseriiklike asutustega.
3. Käesoleva artikli alusel võetavad turvameetmed dokumenteeritakse nende võtmise ajal või otsese riski või kriisiolukorra ilmnemisel mõistliku aja jooksul pärast meetmete võtmist. Viimasel juhul peavad dokumendid sisaldama ka asjaolusid, millel otsese riski või kriisiolukorra olemasolu käsitlev hinnang põhineb. Dokumendid võivad olla kokkuvõtlikud, kuid need peavad olema koostatud nii, et isik, kelle suhtes meetmed võeti, saab kasutada oma kaitseõigust ja määruse (EÜ) nr 45/2001 kohast õigust isikuandmete kaitsele, ning võimaldama meetme seaduslikkuse kontrollimist. Kõnealuse isiku isiklik toimik ei või sisaldada teavet ühegi töötaja suhtes võetud konkreetsete turvameetmete kohta.
4. Punkti b kohaste turvameetmete võtmisel tagab komisjon täiendavalt, et asjaomasele isikule antakse võimalus võtta ühendust advokaadi või usaldusisikuga ning et asjaomane isik on teadlik oma õigusest pöörduda Euroopa andmekaitseinspektori poole.
Artikkel 13
Uurimine
1. 1. Ilma et see piiraks personalieeskirjade artikli 86 ja IX lisa kohaldamist ega komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vahelist mis tahes erikorda, nagu 28. mail 2014 allkirjastatud erikord Euroopa Komisjoni personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi ning Euroopa välisteenistuse vahel hoolsuskohustuse kohta liidu delegatsioonides töötava komisjoni personali ees, võib julgeolekualaseid uurimisi korraldada:
a)
komisjoni julgeolekut mõjutavate juhtumite, kaasa arvatud kuriteokahtluse korral;
b)
tundliku, kuid salastamata teabe, ELi salastatud teabe või Euratomi salastatud teabe võimaliku lekke, väärkasutuse või ohtusattumise korral;
c)
vastuluure ja terrorismivastase võitluse kontekstis;
d)
oluliste küberintsidentide korral.
2. Otsuse julgeolekualase uurimise korraldamise kohta teeb personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor, kellele esitatakse ka uurimisaruanne.
3. Julgeolekualaseid uurimisi korraldavad personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi selleks ettenähtud töötajad, kes on saanud selleks artikli 5 kohaselt nõuetekohase volituse.
4. Volitatud personal kasutab oma julgeolekualase uurimise volitusi sõltumatult, vastavalt volitusele, ning tal on artiklis 12 loetletud õigused.
5. Volitatud personal, kes on pädev korraldama julgeolekualaseid uurimisi, võib koguda teavet kõigist kättesaadavatest allikatest, mis on seotud haldusõiguserikkumiste või kuritegudega, mis on toime pandud komisjoni objektidel või mille ohver või toimepanija on artikli 2 lõikes 3 osutatud isik.
6. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat teavitab vastuvõtva liikmesriigi või muu asjaomase liikmesriigi pädevaid asutusi vastavalt vajadusele ja eelkõige juhul, kui uurimise tulemused viitavad sellele, et toime on pandud kuritegu. Seoses sellega võib personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat anda vajaduse korral abi vastuvõtva liikmesriigi või muu asjaomase liikmesriigi asutustele.
7. Oluliste küberintsidentide korral teeb personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadiga tihedat koostööd informaatika peadirektoraat, kes osutab abi kõigis tehnilistes küsimustes. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat otsustab pärast konsulteerimist informaatika peadirektoraadiga, millal on asjakohane teavitada vastuvõtva riigi või muu asjaomase liikmesriigi pädevaid asutusi. Kui kannatada on saanud teised ELi institutsioonid või asutused, kasutatakse nende toetamiseks ELi institutsioonide, organite ja asutuste infoturbeintsidentidega tegeleva rühma (CERT-EU) osutatavaid intsidentide koordineerimise teenuseid.
8. Julgeolekualased uurimised dokumenteeritakse.
Artikkel 14
Julgeolekualaste ja muude uurimiste pädevuse jaotus
1. Kui personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraat korraldab artiklis 13 osutatud julgeolekualaseid uurimisi ja kui need uurimised kuuluvad Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) või komisjoni juurdlus- ja distsiplinaarameti (IDOC) pädevusse, asub ta nimetatud organitega viivitamata koostööd tegema, eelkõige eesmärgiga mitte kahjustada OLAFi või IDOCi edasisi samme. Vajaduse korral kutsub personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraat OLAFi või IDOCi uurimises osalema.
2. Artiklis 13 osutatud julgeolekualased uurimised ei piira OLAFi ja IDOCi volitusi, mis on sätestatud neid organeid reguleerivates õigusnormides. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraati võidakse paluda osutada tehnilist abi OLAFi või IDOCi algatatud uurimistes.
3. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraati võidakse paluda aidata OLAFi töötajaid juurdepääsul komisjoni objektidele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 (13) artikli 3 lõikega 5 ja artikli 4 lõikega 4, et lihtsustada nende ülesannete täitmist. Julgeolekudirektoraat annab sellistest abitaotlustest teada personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peasekretärile ja peadirektorile, või juhul kui uurimine toimub komisjoni objektidel, kus viibivad komisjoni liikmed või peasekretär, komisjoni presidendile ja personali eest vastutavale volinikule.
4. Ilma et see piiraks personalieeskirjade artikli 22 punkti a kohaldamist ning juhul, kui teatav juhtum kuulub nii personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraadi kui ka IDOCi pädevusse, annab julgeolekudirektoraat artikli 13 kohaselt personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorile võimalikult varases etapis aruannet esitades teada, kas IDOCi tegelemine juhtumiga on põhjendatud. See etapp loetakse kätte jõudnuks eelkõige juhul, kui vahetu julgeolekuoht on lõppenud. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor võtab vastu sellekohase otsuse.
5. Kui teatav juhtum kuulub nii personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi julgeolekudirektoraadi kui ka OLAFi pädevusse, annab julgeolekudirektoraat sellest viivitamata aru personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorile ning teavitab võimalikult varases etapis OLAFi peadirektorit. See etapp loetakse kätte jõudnuks eelkõige juhul, kui vahetu julgeolekuoht on lõppenud.
Artikkel 15
Turvalisuse kontroll
1. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat korraldab turvalisuse kontrolle, et teha kindlaks, kas komisjoni talitused ja üksikisikud täidavad käesolevat otsust ja selle rakenduseeskirju, ning koostada vajaduse korral soovitusi.
2. Kui see on asjakohane, teeb personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat turvalisuse kontrolle, turvajärelevalvet või hindamiskülastusi, et kontrollida, kas komisjoni personal, vara ja teave, mis kuuluvad teiste liidu institutsioonide, asutuste või organite, liikmesriikide, kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonide vastutusalasse, on asjakohaselt kaitstud kooskõlas julgeolekueeskirjade, -normide ja -standarditega, mis on vähemalt samaväärsed komisjoni omadega. Vastavalt vajadusele ja haldusasutuste vahelise hea koostöö vaimus hõlmavad nimetatud turvalisuse kontrollid ka kontrolle teiste liidu institutsioonide, organite ja asutuste, liikmesriikide või kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega salastatud teabe vahetamise üle.
3. Käesolevat artiklit kohaldatakse mutatis mutandis liidu delegatsioonides töötava komisjoni personali suhtes, ilma et see piiraks komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vahelist mis tahes erikorda, nagu 28. mail 2014 allkirjastatud erikord Euroopa Komisjoni personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi ning Euroopa välisteenistuse vahel hoolsuskohustuse kohta liidu delegatsioonides töötava komisjoni personali ees.
Artikkel 16
Valmisoleku tasemed ja kriisiolukordade juhtimine
1. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat vastutab selle eest, et töötada välja komisjoni julgeolekut mõjutavate ohtude ja intsidentide ennetamiseks või neile reageerimiseks valmisoleku tasemeid käsitlevad asjakohased meetmed, ning kriisiolukordade juhtimiseks vajalike meetmete eest.
2. Lõikes 1 osutatud valmisoleku tasemeid käsitlevad meetmed peavad vastama julgeolekuohu tasemele. Valmisoleku tasemed määratakse kindlaks tihedas koostöös teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organitega liikmesriigis või liikmesriikides, kus komisjoni objektid asuvad.
3. Valmisoleku tasemete ja kriisiolukordade juhtimise kontaktpunkt on personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat.
4. PEATÜKK
ÜLESEHITUS
Artikkel 17
Komisjoni talituste üldised kohustused
1. Käesolevas otsuses osutatud komisjoni kohustusi täidab personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat julgeolekuküsimuste eest vastutava komisjoniliikme alluvuses ja vastutusel.
2. Küberjulgeolekut käsitlev erikord on sätestatud otsuses (2006) 3602.
3. Käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade rakendamise ning nende pideva järgimise kohustused võib delegeerida teistele komisjoni talitustele, kui julgeoleku detsentraliseeritud kindlustamine on märkimisväärselt tõhusam või võimaldab säästa vahendeid või aega, näiteks asjaomaste talituste geograafilise asukoha tõttu.
4. Lõike 3 kohaldamisel sõlmib personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat ning vajaduse korral informaatika peadirektoraat komisjoni asjaomaste talitustega kokkulepped, kehtestades selged rollid ja kohustused julgeolekupoliitika elluviimiseks ja järelevalveks.
Artikkel 18
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat
1. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat vastutab eelkõige järgmiste ülesannete täitmise eest:
1)
komisjoni julgeolekupoliitika, rakenduseeskirjade ja julgeolekuteadete väljatöötamine;
2)
teabe kogumine julgeolekuohtude ja -riskide hindamiseks ning kõigis küsimustes, mis võivad mõjutada komisjoni julgeolekut;
3)
elektroonilise vastuluure ja kaitse tagamine kõigis komisjoni tegevuskohtades, võttes nõuetekohaselt arvesse ohuhindamisi ja tõendeid komisjoni huvide vastase volitamata tegevuse kohta;
4)
ööpäevaringse hädaabiteenuse osutamine komisjoni talitustele ja personalile turvalisuse ja julgeolekuga seotud küsimustes;
5)
turvameetmete võtmine julgeolekuriskide leevendamiseks ning operatiivvajadusi hõlmava asjakohase side- ja infosüsteemi väljatöötamine ja säilitamine, eelkõige juurdepääsu füüsilise kontrollimise, komisjoni antavate juurdepääsulubade haldamise ning tundliku teabe ja ELi salastatud teabe töötlemisega seotud valdkondades;
6)
teadlikkuse suurendamine, harjutuste ja õppuste korraldamine ning koolitus ja nõustamine kõigis komisjoni julgeolekuga seotud küsimustes, et edendada julgeolekukultuuri ja luua asjakohase julgeolekukoolitusega töötajate reserv.
2. Ilma et see piiraks teiste komisjoni talituste pädevust ja kohustusi, vastutab personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat väliskontaktide eest:
1)
teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organite julgeolekuteenistustega komisjoni töötajate, vara ja teabe julgeolekuga seotud küsimustes;
2)
liikmesriikide, kolmandate riikide ning rahvusvaheliste organisatsioonide ja organite julgeoleku-, luure- ja ohuhindamisteenistustega, sealhulgas riiklike julgeolekuasutustega, komisjoni töötajate, vara ja teabe julgeolekuga seotud küsimustes;
3)
politsei ja muude hädaabiteenistustega kõigis tavapärastes ja hädaolukorrast tulenevates küsimustes, mis mõjutavad komisjoni julgeolekut;
4)
teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organite ning liikmesriikide ja kolmandate riikide julgeolekuasutustega reageerimisel küberrünnakutele, mis võivad mõjutada komisjoni julgeolekut;
5)
seoses selliste luureandmete vastuvõtmise, hindamise ja levitamisega, mis käsitlevad komisjoni julgeolekut mõjutava terroristliku või luuretegevuse ohtusid;
6)
seoses salastatud teabe küsimustega, nagu on kirjeldatud komisjoni otsuses (EL, Euratom) 2015/444 (14).
3. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat vastutab teabe, kaasa arvatud isikuandmete käesoleva artikli kohase turvalise edastamise eest.
Artikkel 19
Komisjoni julgeolekualane eksperdirühm (ComSEG)
Moodustatakse komisjoni julgeolekualane eksperdirühm, kellele antakse volitus nõustada komisjoni vastavalt vajadusele komisjoni sisejulgeolekupoliitika küsimustes ja eelkõige ELi salastatud teabe kaitse valdkonnas.
Artikkel 20
Kohalikud julgeolekuametnikud
1. Komisjoni iga talitus või kabinet nimetab ametisse kohaliku julgeolekuametniku, kes tegutseb peamise kontaktpunktina oma talituse ning personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi vahel kõigis komisjoni julgeolekuga seotud küsimustes. Vastavalt vajadusele võib ametisse nimetada ühe või mitu kohalikku julgeolekuametnikku. Kohalik julgeolekuametnik on ametnik või ajutine töötaja.
2. Peamise julgeolekualase kontaktpunktina oma talituses või kabinetis annab kohalik julgeolekuametnik personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadile ja oma ülemusele regulaarselt aru talitust puudutavates julgeolekuküsimustes ja viivitamata mis tahes julgeolekujuhtumitest, sealhulgas nendest, milles on võinud sattuda ohtu ELi salastatud teave või tundlik, kuid salastamata teave.
3. Side- ja infosüsteemide julgeolekuga seotud küsimustes teeb kohalik julgeolekuametnik koostööd oma talituse kohaliku teabeturbe ametnikuga, kelle roll ja kohustused on sätestatud komisjoni otsuses K(2006) 3602.
4. Ta panustab julgeolekualasesse koolitusse ja teadlikkuse suurendamisse, mille puhul võetakse arvesse tema talituse alluvuses töötava personali, lepinglaste ja muude isikute konkreetseid vajadusi.
5. Suurte või vahetute julgeolekuriskide või häireolukordade puhul võib kohalikule julgeolekuametnikule anda personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi taotlusel konkreetseid ülesandeid. Kohaliku julgeolekuametniku peadirektoraadi peadirektorit või personalidirektorit teavitab neist konkreetsetest ülesannetest personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat.
6. Kohaliku julgeolekuametniku kohustused ei piira kohalike teabeturbe ametnike, tervishoiu- ja tööohutusosakonna juhtide, registri kontrolliametnike või muude julgeoleku või ohutuse tagamisega seotud ametnike rolli ja kohustusi. Kohalik julgeolekuametnik teeb nendega koostööd, et tagada ühtne ja järjepidev käsitus julgeolekust ning tõhus teabevoog komisjoni julgeolekuga seotud küsimustes.
7. Kohalik julgeolekuametnik peab otse ühendust oma peadirektori või talituse juhataja juurde, teavitades sellest oma otsest ülemust. Tal on komisjoni antav juurdepääsuluba, mis võimaldab juurdepääsu ELi salastatud teabele vähemalt tasemeni SECRET UE/EU SECRET.
8. Teabe ja heade tavade vahetuse soodustamiseks korraldab personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat vähemalt kaks korda aastas kohalike julgeolekuametnike koosoleku. Kohalike julgeolekuametnike osalemine neil koosolekutel on kohustuslik.
5. PEATÜKK
RAKENDAMINE
Artikkel 21
Rakenduseeskirjad ja julgeolekuteated
1. Vajaduse korral koostab komisjon käesoleva otsuse rakenduseeskirjade kohta eraldi otsuse anda volitused julgeolekuküsimuste eest vastutavale komisjoni liikmele, järgides täielikult kodukorda.
2. Pärast eespool nimetatud komisjoni otsuse kaudu volituste saamist võib julgeolekuküsimuste eest vastutav komisjoni liige avaldada julgeolekuteateid, milles on esitatud käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade reguleerimisalasse kuuluvad julgeolekusuunised ja parimad tavad.
3. Komisjon võib eraldi delegeerimisotsusega delegeerida käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud ülesanded personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorile, järgides täielikult kodukorda.
6. PEATÜKK
MUUD SÄTTED JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 22
Isikuandmete töötlemine
1. Komisjon töötleb käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikke isikuandmeid määruse (EÜ) nr 45/2001 kohaselt.
2. Olenemata käesoleva otsuse vastuvõtmise ajal kehtivatest ja Euroopa Andmekaitseinspektorile (15) teatatud meetmetest kohaldatakse kõigi selle otsuse alusel võetud meetmete suhtes, mis on seotud isikuandmete töötlemisega ning käsitleb näiteks sisenemis- ja väljumisregistreid, valvekaamerate salvestisi, valveametitesse või dispetšerikeskustesse tehtud telefonikõnede salvestisi ja muid sarnaseid andmeid, mis on nõutavad julgeoleku või kriisile reageerimisega seotud põhjustel, artikli 21 kohaseid rakenduseeskirju, milles sätestatakse andmesubjektide asjakohased kaitsemeetmed.
3. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor vastutab käesoleva otsuse raames isikuandmete töötlemise turvalisuse eest.
4. Nimetatud rakenduseeskirjad ja menetlused võetakse vastu pärast konsulteerimist andmekaitseametniku ja Euroopa Andmekaitseinspektoriga kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001.
Artikkel 23
Läbipaistvus
Käesolev otsus ja selle rakenduseeskirjad tehakse teatavaks komisjoni personalile ja kõigile isikutele, kelle suhtes neid kohaldatakse.
Artikkel 24
Varasemate otsuste kehtetuks tunnistamine
Otsus K(94) 2129 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 25
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 13. märts 2015