ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMISJONI OTSUS,
26. märts 2013,
milles määratakse kindlaks liikmesriikide aastased saastekvoodid ajavahemikuks 2013-2020 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 1708 all)
(2013/162/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsust nr 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020), (1) eriti selle artikli 3 lõike 2 neljandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiviga 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, (2) hõlmatud käitistest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkoguseid, sellisena nagu need esinevad liidu registris, komisjoni otsustes, riiklikes saastekvootide eraldamise kavades ning komisjoni ja asjaomaste liikmesriikide vahelises ametlikus kirjavahetuses, käsitatakse heitkoguste tõendatud andmetena otsuse nr 406/2009/EÜ artikli 3 lõike 2 neljanda lõigu tähenduses.
(2)
Gaasidest ja tegevusaladest pärinevad kasvuhoonegaaside koguheited, nagu need on määratletud otsuse nr 406/2009/EÜ artikli 2 lõikes 1 ja mis on esitatud 2012. aastal vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta otsusele nr 280/2004/EÜ ühenduse kasvuhoonegaaside heitmete järelevalve ja Kyoto protokolli rakendamise süsteemi kohta (3) ja mille komisjon on kinnitanud pärast kasvuhoonegaaside andmekogu 2012. aasta tehnilise läbivaatamise suuniste (4) kohaselt toimunud 2012. aasta esialgset läbivaatamist, käsitatakse aastate 2005, 2008, 2009 ja 2010 heitkoguste läbivaadatud andmetena otsuse nr 406/2009/EÜ artikli 3 lõike 2 neljanda lõigu tähenduses.
(3)
Aastaste saastekvootide määramise ja igal aastal aruandluses esitatud kasvuhoonegaaside heitkoguste vahelise kooskõla tagamiseks tuleks liikmesriikide aastased saastekvoodid arvutada ka globaalse soojenemise potentsiaali väärtusi kasutades, mis on esitatud otsusega 15/CP.17 vastuvõetud valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) neljandas hindamisaruandes. Sel viisil arvutatud aastast saastekvooti tuleks kohaldada alates esimesest aastast, mille kohta vastavalt otsuse 280/2004/EÜ artiklile 3 muutub kohustuslikuks nende uute globaalse soojenemise potentsiaali väärtuste kasutamine kasvuhoonegaaside andmekogusid käsitlevas aruandluses.
(4)
Andmed, mis on praegu esitatud kasvuhoonegaaside riiklikes andmekogudes ning riiklikes ja liidu registrites, ei ole piisavad, et määrata liikmesriigi tasandil kindlaks tsiviillennunduse CO2-heitkogused, mis ei ole hõlmatud direktiiviga 2003/87/EÜ. Direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmamata lendudest pärit CO2-heitkogused moodustavad kasvuhoonegaaside koguheitest vaid väga väikese osa ning selliste heitkoguste jaoks lisaandmete kogumine võiks põhjustada ebaproportsionaalset halduskoormust. Seepärast tuleks andmekogu kategooria „1.A.3.A. Tsiviillennundus” CO2-heitkoguseid lugeda aastaste saastekvootide määramisel võrdseks nulliga.
(5)
Liikmesriigi aastane saastekvoot aastaks 2020 tuleks arvutada nii, et 2005. aastal olemas olnud käitistest pärinevad tõendatud kasvuhoonegaaside heitkogused lahutatakse 2005. aasta läbivaadatud kasvuhoonegaaside heitkogustest ning tulemust kohandatakse otsuse nr 406/2009/EÜ II lisas sätestatud protsendimääraga.
(6)
Käitistest pärinevad tõendatud kasvuhoonegaaside heitkogused tuleks kindlaks määrata järgmiselt:
-
liikmesriikide puhul, kes on osalenud heitkogustega kauplemise süsteemis alates 2005. aastast: direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitisest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkogused 2005. aastal, kohandatuna sellistest käitistest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkogustega, mis kuulusid heitkogustega kauplemise süsteemi või olid kõnealusest süsteemist välja arvatud ajavahemikul 2008-2012, tingituna asjaolust, et liikmesriigid rakendasid kohandatud reguleerimisala, ning sellistest käitistest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkogustega, mis olid 2005. aastal ajutiselt välja arvatud heitkogustega kauplemise süsteemist, kuid ei olnud kõnealusest süsteemist välja arvatud ajavahemikul 2008-2012;
-
liikmesriikide puhul, kes on osalenud heitkogustega kauplemise süsteemis alates 2007. aastast: direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitistest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkogused 2007. aastal;
-
liikmesriikide puhul, kes osalevad heitkogustega kauplemise süsteemis alates 2013. aastast: direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitisest pärinevate kasvuhoonegaaside heitkogused 2005. aastal (mis on asjaomase liikmesriigi teatatud ja komisjoni poolt läbi vaadatud).
(7)
Sellise liikmesriigi puhul, kellel on vastavalt otsuse nr 406/2009/EÜ II lisale kasvuhoonegaaside heitkoguste positiivne piirmäär, tuleks 2009. aasta kasvuhoonegaaside heite keskmine kogus arvutada nii, et asjaomases liikmesriigis direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitistest pärinevate tõendatud kasvuhoonegaaside heite keskmine kogus aastatel 2008, 2009 ja 2010 lahutatakse kõnealuse liikmesriigi läbivaadatud kasvuhoonegaaside keskmisest koguheitest aastatel 2008, 2009 ja 2010.
(8)
Sellise liikmesriigi puhul, kellel on vastavalt otsuse nr 406/2009/EÜ II lisale kasvuhoonegaaside heitkoguste positiivne piirmäär, tuleks ajavahemiku 2013-2019 aastased saastekvoodid määrata kindlaks lineaarse vähendamiskavaga, mis algab liikmesriigi keskmise aastase kasvuhoonegaaside heitkogusega 2009. aastal ning lõpeb 2020. aastaks määratud saastekvoodiga.
(9)
Sellise liikmesriigi puhul, kellel on vastavalt otsuse nr 406/2009/EÜ II lisale kasvuhoonegaaside heidete negatiivne piirmäär, tuleks aastane saastekvoot 2013. aastaks arvutada nii, et asjaomases liikmesriigis direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmatud käitistest pärinevate tõendatud kasvuhoonegaaside heite keskmine kogus aastatel 2008, 2009 ja 2010 lahutatakse kõnealuse liikmesriigi läbivaadatud kasvuhoonegaaside keskmisest koguheitest aastatel 2008, 2009 ja 2010.
(10)
Sellise liikmesriigi puhul, kellel on vastavalt otsuse nr 406/2009/EÜ II lisale kasvuhoonegaaside heidete negatiivne piirmäär, tuleks ajavahemiku 2014-2019 aastased saastekvoodid määrata kindlaks lineaarse vähendamiskavaga, mis algab liikmesriigi 2013. aasta saastekvoodiga ning lõpeb 2020. aastaks määratud saastekvoodiga.
(11)
Kasvuhoonegaaside tõendatud heitkoguseid, mis pärinevad käitistest, mis direktiivi 2003/87/EÜ artikli 24 kohaselt lisati ühepoolselt heitkogustega kauplemise süsteemi ajavahemikul 2008-2012, ei tuleks arvata direktiiviga 2003/87/EÜ aastatel 2008, 2009 ja 2010 hõlmatud käitistest pärinevate tõendatud kasvuhoonegaaside heite keskmise koguse hulka, kuna see põhjustaks kasvuhoonegaaside heitkoguste topeltarvestust, kui aastaseid saastekvoote edaspidi kohandatakse vastavalt otsuse nr 406/2009/EÜ artiklile 10.
(12)
Võttes arvesse Horvaatia peatset ühinemist liiduga, tuleks kõnealuse liikmesriigi aastane saastekvoot ajavahemikuks 2013-2020 määrata kindlaks sama meetodiga kui teiste liikmesriikide aastane saastekvoot. Kõnealuseid väärtusi tuleks kohaldada alates Horvaatia liiduga ühinemise kuupäevast.
(13)
Võttes arvesse, et Euroopa Ülemkogu võttis 11. juulil 2012. aastal vastu otsuse 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes (5) alates 2014. aastast, arvutatakse Prantsusmaa aastane saastekvoot alates 2014. aastast nii, et võetakse arvesse asjaomaseid läbivaadatud kasvuhoonegaaside heitkoguseid.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Iga liikmesriigi aastased saastekvoodid ajavahemiku 2013-2020 iga aasta kohta on sätestatud I lisas ja nende kohaldamisel võetakse arvesse võimalikke otsuse nr 406/2009/EÜ artikli 10 alusel avaldatud kohandusi.
Artikkel 2
Olenemata artiklist 1, kui otsuse nr 280/2004/EÜ artikli 3 kohaselt vastuvõetud õigusaktis on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama kasvuhoonegaaside heitkoguste andmekogud, mis on kindlaks määratud kasutades globaalse soojenemise potentsiaali väärtusi, mis on esitatud valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) neljandas hindamisaruandes, mis on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsil vastu võetud otsusega 15/CP.17, kohaldatakse II lisas sätestatud aastaseid saastekvoote alates esimesest aastast, mille kohta muutub kohustuslikuks selline kasvuhoonegaaside heitkoguste andmekogusid käsitlev aruandlus.
Artikkel 3
Horvaatia jaoks kohaldatakse I lisas sätestatud aastaseid saastekvoote alates Horvaatia Euroopa Liiduga ühinemise lepingu jõustumise kuupäevast.
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 26. märts 2013