PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 641/2014
ze dne 16. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (1), a zejména na čl. 24 odst. 11, čl. 31 odst. 2, čl. 34 odst. 5, čl. 39 odst. 4, čl. 43 odst. 13, čl. 45 odst. 7, čl. 55 odst. 2, čl. 57 odst. 4 a čl. 67 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 24 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v článcích 20 a 21 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (2) se stanoví možnost, že zemědělci mohou podepsat smlouvy, jimiž v případě prodeje nebo pronájmu svého podniku převedou platební nároky, jež mají být přiznány, nebo právo na platební nároky. Pro tyto zvláštní okolnosti by měla být stanovena pravidla, zejména pokud jde o žádosti o přiznání platebních nároků v takových případech.
(2)
Pro účely čl. 25 odst. 2, článku 26 a čl. 40 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutno stanovit pravidla pro výpočet hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány v případech převodu zemědělského podniku jako dědictví jinému zemědělci, který hodlá v tomto podniku pokračovat v zemědělské činnosti a který má nárok na to, aby mu byly přiznány platební nároky v prvním roce uplatňování režimu základní platby.
(3)
Pro řádnou správu režimu základní platby je vhodné stanovit pravidla týkající se oznámení převodu platebních nároků, které zemědělci musí podat vnitrostátním orgánům.
(4)
Za účelem doplnění vnitrostátní nebo regionální rezervy nevyužitými platebními nároky v souladu s čl. 31 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1307/2013 je nutné stanovit datum, po kterém se nevyužité nároky vrátí do rezervy, a to včetně nároků, které nebyly aktivovány nebo jinak nevedou k platbám.
(5)
V článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 se stanoví, že členské státy se mohou rozhodnout, že budou uplatňovat konkrétní závazky a systémy certifikace jako rovnocenné postupy, jež jsou příznivé pro klima a životní prostředí. V zájmu zajištění včasného a účinného hodnocení postupů, jež jsou součástí těchto závazků a systémů certifikace, by měla být stanovena pravidla pro oznamování a posuzování Komisí.
(6)
Podle čl. 45 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013 se na úrovni zemědělského podniku neuplatní individuální povinnost obnovit na půdě trvalé travní porosty, jestliže rozloha ploch s trvalými travními porosty vyjádřená v absolutních hodnotách je zachována v rámci určitých mezí. Uvedené meze je třeba stanovit.
(7)
Podle čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 podléhají rozhodnutí uvedená v čl. 53 odst. 4 a odst. 6 písm. a) uvedeného nařízení schválení Komisí. Z tohoto důvodu by měla být stanovena pravidla pro postup posuzování a schvalování Komisí.
(8)
Ustanovení čl. 57 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 vyžaduje, aby Komise přijala pravidla pro schvalování půdy a povolování odrůd pro účely zvláštní podpory pro bavlnu. V souladu se zásadou subsidiarity by tato pravidla měla být omezena na stanovení konečného data pro dokončení tohoto postupu, zatímco stanovení prováděcích pravidel k tomuto postupu by mělo být na členských státech.
(9)
Měly by být stanoveny nezbytné informace, jež mají členské státy v souvislosti s uvedeným schvalováním a povolováním zasílat producentům. Aby se zajistilo, že producenti budou včas informováni, je třeba pro tato oznámení stanovit konečné datum.
(10)
Pro účely sledování řádného uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1307/2013 v souvislosti s flexibilitou mezi pilíři je nutné upřesnit určité oznamovací povinnosti, pokud jde o informace, které mají členské státy oznámit ke svým rozhodnutím učiněným v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení.
(11)
Pro účely stanovení finančních stropů podle nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro kontrolu dodržování těchto stropů je nezbytné upřesnit některé oznamovací povinnosti, zejména pokud jde o informace, které mají být oznámeny členskými státy, k jejich rozhodnutím učiněným v souladu s čl. 22 odst. 2 a 3, čl. 42 odst. 1, čl. 49 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 uvedeného nařízení.
(12)
Z důvodů účinnosti je vhodné stanovit, že oznámení podle nařízení (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 a podle tohoto nařízení budou podávána v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (3).
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A OBECNÉ ZÁSADY
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 1307/2013, pokud jde o:
a)
obecná ustanovení o přímých platbách;
b)
režim základní platby;
c)
platbu pro zemědělce dodržující zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí;
d)
dobrovolnou podporu vázanou na produkci;
e)
zvláštní podporu pro bavlnu;
f)
oznámení, která mají podávat členské státy.
Článek 2
Obecné zásady
Členské státy toto nařízení provádějí v souladu s objektivními kritérii a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci, zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže a zároveň se podporovalo udržitelné hospodaření s přírodními zdroji a opatření v oblasti klimatu.
KAPITOLA 2
REŽIM ZÁKLADNÍ PLATBY
ODDÍL 1
První přiznání platebních nároků
Článek 3
Žádost o přiznání platebních nároků v případě prodeje nebo pronájmu za použití smluvního ustanovení podle čl. 24 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013
V případě prodeje nebo pronájmu za použití smluvního ustanovení podle čl. 24 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 podává žádost o přiznání platebních nároků kupující nebo nájemce. Žádost musí obsahovat tyto informace:
a)
podrobné údaje o smlouvě o prodeji či pronájmu, včetně příslušného smluvního ustanovení, a/nebo, požaduje-li to členský stát, kopii uvedené smlouvy;
b)
identifikační údaje zemědělce, který převedl právo na platební nároky na kupujícího nebo nájemce, včetně, je-li k dispozici, jedinečné identifikace příjemce uvedené v článku 8 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (4).
Členské státy si navíc od kupujícího nebo nájemce vyžádají veškeré informace nezbytné k tomu, aby se ověřilo uplatňování článku 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (5).
Článek 4
Žádost o přiznání platebních nároků v případě prodeje za použití smluvního ustanovení podle článku 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014
1. V případě prodeje za použití smluvního ustanovení podle článku 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 podává žádost o přiznání platebních nároků, na něž se vztahuje uvedené smluvní ustanovení, prodávající. Žádost musí obsahovat tyto informace:
a)
podrobné údaje o smlouvě o prodeji, včetně příslušného smluvního ustanovení, a/nebo, požaduje-li to členský stát, kopii uvedené smlouvy o prodeji;
b)
počet způsobilých hektarů, na něž se vztahuje uvedené smluvní ustanovení;
c)
identifikační údaje zemědělce, na něhož se v rámci uvedeného ustanovení realizuje převod, včetně, je-li k dispozici, jedinečné identifikace příjemce uvedené v článku 8 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
2. Členský stát může kupujícímu povolit, aby žádost o přiznání platebních nároků podal jménem prodávajícího. V takovém případě členský stát ověří, že prodávající povolil kupujícímu danou žádost podat.
Článek 5
Žádost o přiznání platebních nároků v případě pronájmu za použití smluvního ustanovení podle článku 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014
1. V případě pronájmu za použití smluvního ustanovení podle článku 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 podává žádost o přiznání platebních nároků, na které se vztahuje uvedené smluvní ustanovení, pronajímatel. Žádost musí obsahovat tyto informace:
a)
podrobné údaje o smlouvě o pronájmu včetně příslušného smluvního ustanovení, a/nebo, požaduje-li to členský stát, kopii uvedené smlouvy o pronájmu;
b)
počet způsobilých hektarů, na něž se vztahuje uvedené smluvní ustanovení;
c)
identifikační údaje zemědělce, na něhož se v rámci uvedeného ustanovení realizuje převod, včetně, je-li k dispozici, jedinečné identifikace příjemce uvedené v článku 8 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
2. Členský stát může nájemci povolit, aby žádost o přiznání platebních nároků podal jménem pronajímatele. V takovém případě členský stát ověří, že pronajímatel povolil nájemci danou žádost podat.
Článek 6
Hodnota platebních nároků v případě dědictví
1. V členských státech uplatňujících čl. 25 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy má zemědělec nárok na přiznání nároků v souladu s článkem 24 uvedeného nařízení, se, kromě práva na platební nároky podle čl. 14 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, hodnota jeho platebních nároků, které mají být stanoveny podle článku 26 nařízení (EU) č. 1307/2013, vypočítá po zohlednění součtu údajů za rok 2014 vztahujících se na jeho původní podnik a na zděděný podnik nebo část zděděného podniku.
2. V členských státech uplatňujících čl. 40 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případech, kdy má zemědělec nárok na přiznání nároků v souladu s článkem 39 uvedeného nařízení, je, kromě práva na platební nároky podle čl. 14 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, hodnota jeho platebních nároků, které mají být stanoveny podle čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, založena na součtu údajů za dotyčný rok vztahujících se na jeho původní podnik a na zděděný podnik nebo část zděděného podniku.
ODDÍL 2
Aktivace a převod platebních nároků
Článek 7
Aktivace platebních nároků v případě prodeje nebo pronájmu za použití smluvního ustanovení podle čl. 24 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo článků 20 a 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014
1. V případě prodeje nebo pronájmu za použití smluvního ustanovení v souladu čl. 24 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 se první žádost kupujícího nebo nájemce o platbu v rámci režimu základní platby podává v tomtéž roce jako žádost o přiznání platebních nároků uvedená v článku 3 tohoto nařízení.
2. V případě prodeje za použití smluvního ustanovení v souladu s článkem 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 uvede kupující do své první žádosti o platbu v rámci režimu základní platby podrobné údaje o smlouvě o prodeji a udá příslušné smluvní ustanovení, a/nebo, požaduje-li to členský stát, dodá kopii uvedené smlouvy o prodeji. Tato žádost musí být podána v tomtéž roce jako žádost o přiznání platebních nároků uvedená v článku 4 tohoto nařízení.
3. V případě pronájmu za použití smluvního ustanovení v souladu s článkem 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 uvede nájemce do své první žádosti o platbu v rámci režimu základní platby podrobné údaje o smlouvě o pronájmu a udá příslušné smluvní ustanovení, a/nebo, požaduje-li to členský stát, dodá kopii uvedené smlouvy o pronájmu. Tato žádost musí být podána v tomtéž roce jako žádost o přiznání platebních nároků uvedená v článku 5 tohoto nařízení.
Článek 8
Oznámení o převodu
1. V případě převodu v souladu s článkem 34 nařízení (EU) č. 1307/2013 oznámí převodce příslušnému orgánu převod ve lhůtě, kterou stanoví členský stát.
2. Převod se uskuteční tak, jak je uvedeno v oznámení, pokud příslušný orgán nevznese proti převodu námitku. Příslušný orgán může proti převodu vznést námitku pouze tehdy, pokud převod není v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013, nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 a tímto nařízením. Příslušný orgán oznámí převodci svoji námitku co nejdříve.
ODDÍL 3
Vnitrostátní nebo regionální rezervy
Článek 9
Navracení do vnitrostátní nebo regionální rezervy
1. Kromě případů vyšší moci nebo výjimečných okolností se pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1307/2013 nevyužité platební nároky považují za vrácené do vnitrostátní nebo regionální rezervy v den následující po uplynutí konečného data stanoveného Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 pro změny jednotné žádosti v režimu základní platby v kalendářním roce, ve kterém skončí lhůta uvedená v čl. 31 odst. 1 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Členské státy, které používají regionální rezervy podle čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013, uplatňují pravidla pro navracení nevyužitých platebních nároků na regionální úrovni.
KAPITOLA 3
EKOLOGICKÉ POSTUPY
Článek 10
Postup pro oznamování a posuzování postupů obsažených v konkrétních závazcích a systémech certifikace
1. Oznámení uvedená v čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 se podávají v případě uplatňování v roce 2015 k 1. srpnu 2014 nebo v případě uplatňování po roce 2015 k 1. červenci roku předcházejícího roku uplatňování.
Uvedená oznámení lze jednou ročně upravit za předpokladu, že Komise o tom bude vyrozuměna k 1. červenci roku předcházejícího roku použití úpravy.
2. U závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 jsou v oznámeních Komisi jasně popsány postupy, na něž se závazek vztahuje, a je v nich uvedeno, jaké postupy podle čl. 43 odst. 2 uvedeného nařízení jsou vůči daným postupům rovnocenné a na které z těchto rovnocenných postupů ze seznamu v příloze IX uvedeného nařízení se podle všeho uvedené závazky vztahují. Tato oznámení musí obsahovat odkaz na příslušné závazky v rámci programu rozvoje venkova předloženého Komisi podle čl. 10 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (6) nebo schváleného Komisí podle čl. 18 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (7).
3. U závazků uvedených v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 jsou v oznámeních Komisi jasně popsány postupy, na něž se závazek vztahuje, a je v nich uvedeno, jaké postupy podle čl. 43 odst. 2 uvedeného nařízení jsou vůči daným postupům rovnocenné a na které z těchto rovnocenných postupů ze seznamu v příloze IX uvedeného nařízení se podle všeho uvedené závazky vztahují.
4. Pokud Komise dojde na základě svého posouzení k závěru, že oznámené postupy obsažené v konkrétních závazcích nebo systémech certifikace nejsou zahrnuty do seznamu v příloze IX nařízení (EU) č. 1307/2013, informuje o tom Komise daný členský stát do tří měsíců po obdržení oznámení. Členský stát může poskytnout dodatečné informace do jednoho měsíce po obdržení informací od Komise. Prováděcí akt stanovený v čl. 43 odst. 8 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 se přijme ve lhůtě sedmi měsíců po obdržení původního oznámení.
Článek 11
Meze pro zachování trvalých travních porostů vyjádřených v absolutních hodnotách
Meze, které mají být použity k tomu, aby se posoudilo zachování trvalých travních porostů vyjádřených v absolutních hodnotách podle čl. 45 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013, se rovnají poklesu v maximální úrovni 0,5 % ploch s trvalými travními porosty stanovených v souladu s čl. 45 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení.
KAPITOLA 4
PODPORA VÁZANÁ NA PRODUKCI
ODDÍL 1
Dobrovolná podpora vázaná na produkci
Článek 12
Postup pro posuzování a schvalování rozhodnutí uvedených v čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013
Komise posoudí rozhodnutí uvedená v čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 z hlediska jejich souladu s uvedeným nařízením, zejména pokud jde o prokázání jedné z potřeb stanovených v čl. 55 odst. 1 uvedeného nařízení, jakož i souladu s nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
Pokud se Komise domnívá, že jí informace poskytnuté členským státem neumožňují dospět k závěru, že jsou podmínky uvedené v prvním pododstavci splněny, požádá členský stát, aby jí poskytl dodatečné informace nebo své rozhodnutí přezkoumal.
Komise přijme prováděcí akt, kterým rozhodnutí členského státu schválí nebo zamítne, ve lhůtě čtyř měsíců po obdržení všech požadovaných informací.
ODDÍL 2
Zvláštní podpora pro bavlnu
Článek 13
Postup schvalování půdy a povolování odrůd
Postup schvalování půdy a povolování odrůd pro účely zvláštní podpory pro bavlnu podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí být dokončen k 31. lednu každého roku pro výsev daného roku.
Článek 14
Oznámení producentům
1. Před 1. březnem každého roku oznámí členské státy pěstitelům bavlny k výsevu daného roku tyto informace:
a)
povolené odrůdy k výsevu;
b)
kritéria pro schválení půdy pro produkcí bavlny stanovená členskými státy v souladu s článkem 56 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
c)
minimální hustotu osazení rostlin podle článku 58 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
d)
vyžadované agronomické postupy.
2. V případě, že je povolení odrůdy odňato, oznámí členské státy pěstitelům toto odnětí před 1. březnem pro výsev následujícího roku.
KAPITOLA 5
PRAVIDLA K OZNAMOVÁNÍ
Článek 15
Oznámení týkající se flexibility mezi pilíři
1. Informace, které mají být Komisi oznámeny podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a čl. 136a odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (8), musí být pro každý kalendářní rok do roku 2019 ve formě ročních procentních podílů ročních vnitrostátních stropů uvedených v čl. 14 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 a čl. 136a odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 73/2009.
2. Informace, které mají být Komisi oznámeny podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a čl. 136a odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009, musí být pro každý rozpočtový rok do roku 2020 ve formě ročních procentních podílů částek přidělených na podporu opatření v rámci programů rozvoje venkova uvedených v čl. 14 odst. 2 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013 a čl. 136a odst. 2 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 73/2009.
Článek 16
Oznámení o zvýšení stropu v režimu základní platby uvedeném v čl. 22 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1307/2013
Pokud členský stát oznámí Komisi svá rozhodnutí podle čl. 22 odst. 2 nebo 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahují informace, jež mají být předloženy Komisi, pro každý kalendářní rok do roku 2020 procentní podíly ročních vnitrostátních stropů stanovených v příloze II uvedeného nařízení po odečtení částky vyplývající z použití čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 17
Finanční příděly v rámci redistributivní platby, platby na oblasti s přírodními omezeními a platby pro mladé zemědělce
Pokud členský stát oznámí Komisi svá rozhodnutí podle čl. 42 odst. 1, čl. 49 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, obsahují informace, jež mají být předloženy Komisi, pro každý kalendářní rok do roku 2020 procentní podíly ročních vnitrostátních stropů stanovených v příloze II uvedeného nařízení.
Článek 18
Použití nařízení (ES) č. 792/2009
Oznámení Komisi podle nařízení (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 a podle tohoto nařízení se podávají v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
KAPITOLA 6
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu, které se týkají kalendářních roků následujících po kalendářním roce 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. června 2014.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 641/2014,
16. juuni 2014,
millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad) rakenduseeskirjad
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009, (1) eriti selle artikli 24 lõiget 11, artikli 31 lõiget 2, artikli 34 lõiget 5, artikli 39 lõiget 4, artikli 43 lõiget 13, artikli 45 lõiget 7, artikli 55 lõiget 2, artikli 57 lõiget 4 ja artikli 67 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõikega 8 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 (2) artiklitega 20 ja 21 on nähtud põllumajandustootjatele ette võimalus sõlmida oma põllumajandusliku majapidamise müümise või rentimise korral leping jaotatavate toetusõiguste või toetusõiguste saamise õiguste üleandmiseks. Vaja oleks kehtestada eeskirjad selliste konkreetsete olukordade kohta, eelkõige taotluste esitamise kohta toetusõiguste saamiseks kõnealustel juhtudel.
(2)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 25 lõike 2, artikli 26 ning artikli 40 lõigete 2 ja 3 kohaldamisel on vaja kehtestada eeskirjad, mille alusel arvutada selliste toetusõiguste väärtus, mis antakse põllumajandusliku majapidamise üleminekul pärandamise teel teisele põllumajandustootjale, kes kavatseb jätkata kõnealuses põllumajanduslikus majapidamises põllumajanduslikku tegevust ja kellel endal on põhitoetuskava kohaldamise esimesel aastal õigus toetusõigustele.
(3)
Põhitoetuskava tõhusaks haldamiseks on asjakohane kehtestada eeskirjad toetusõiguste üleandmise teadete kohta, mida põllumajandustootjad peavad liikmesriikide ametiasutustele edastama.
(4)
Selleks et kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 31 lõike 1 punktidega a ja b saaks riiklikku või piirkondlikku reservi täiendada kasutamata toetusõigustega, on vaja kindlaks määrata tähtpäev, pärast mida kantakse reservi tagasi kasutamata õigused, sealhulgas need toetusõigused, mida ei ole aktiveeritud või mille alusel makseid ei ole tehtud.
(5)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 kohaselt võivad liikmesriigid otsustada kohaldada kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega samaväärseid konkreetseid kohustusi või sertifitseerimissüsteeme. Selleks et kõnealuste kohustuste või sertifitseerimissüsteemide alla kuuluvaid põllumajandustavasid õigel ajal ja tõhusalt hinnata, tuleks kehtestada eeskirjad teatamise ja komisjoni tehtava hindamise korra kohta.
(6)
Vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõike 3 teisele lõigule ei kohaldata individuaalset tagasirajamise kohustust põllumajandusliku majapidamise tasandil juhul, kui püsirohumaa pindala absoluutväärtus jääb teatavatesse piiridesse. Need piirid tuleb kindlaks määrata.
(7)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 55 lõike 1 kohaselt peavad kõnealuse määruse artikli 53 lõikes 4 ja lõike 6 punktis a osutatud otsused saama komisjoni heakskiidu. Seetõttu tuleks kehtestada eeskirjad komisjoni tehtava hindamise ja heakskiitmise korra kohta.
(8)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 57 lõike 4 kohaselt võtab komisjon vastu eeskirjad maa ja sortide heakskiitmise menetluse kohta puuvilla eritoetuse puhul. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega tuleks osutatud eeskirjade kehtivusaja piiramiseks määrata kindlaks menetluse lõpptähtpäev, jättes menetluse üksikasjade kehtestamise liikmesriikide ülesandeks.
(9)
Tuleks määrata kindlaks, millise vajaliku teabe peavad liikmesriigid kõnealuse heaskiitmise jaoks tootjatele edastama. Tootjate õigeaegseks teavitamiseks tuleks kindlaks määrata teatamise lõpptähtpäev.
(10)
Selleks et kontrollida, kas määruses (EL) nr 1307/2013 sätestatud eeskirju on sammastevahelisest paindlikkusest lähtuvalt nõuetekohaselt rakendatud, on vaja täpsustada teatavaid liikmesriikide teatamiskohustusi seoses teabega, mida nad peavad edastama oma otsuste kohta, mis on tehtud kooskõlas kõnealuse määruse artikliga 14.
(11)
Selleks et kehtestada määrusega (EL) nr 1307/2013 ette nähtud rahalised ülemmäärad ja kontrollida nende ülemmäärade järgimist, on vaja täpsustada teatavaid liikmesriikide teatamiskohustusi, eelkõige seoses teabega, mida nad peavad edastama oma otsuste kohta, mis on tehtud kooskõlas kõnealuse määruse artikli 22 lõigetega 2 ja 3, artikli 42 lõikega 1, artikli 49 lõikega 1 ja artikli 51 lõikega 1.
(12)
Tõhususe huvides on asjakohane sätestada, et määrusega (EL) nr 1307/2013, delegeeritud määrusega (EL) nr 639/2014 ja käesoleva määrusega ette nähtud teated esitatakse komisjonile kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 792/2009 (3).
(13)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas otsetoetuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1. PEATÜKK
REGULEERIMISALA JA ÜLDPÕHIMÕTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad määruse (EL) nr 1307/2013 kohaldamiseks seoses
a)
otsetoetuste üldsätetega;
b)
põhitoetuskavaga;
c)
toetusega põllumajandustootjatele, kes järgivad kliimat ja keskkonda säästvaid põllumajandustavasid;
d)
tootmiskohustusega seotud vabatahtliku toetusega;
e)
puuvilla eritoetusega;
f)
liikmesriikide teatamiskohustusega.
Artikkel 2
Üldpõhimõtted
Liikmesriigid rakendavad käesolevat määrust kooskõlas objektiivsete kriteeriumidega ja nii, et oleks tagatud põllumajandustootjate võrdne kohtlemine ning turu- ja konkurentsimoonutuste vältimine, edendades samas loodusvarade jätkusuutlikku majandamist ja kliimameetmeid.
2. PEATÜKK
PÕHITOETUSKAVA
1. JAGU
Toetusõiguste esialgne jaotamine
Artikkel 3
Toetusõiguste jaotamise taotlemine müügi või rentimise korral lepinguklausli alusel vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõikele 8
Kui müügi või rentimise korral kasutatakse lepinguklauslit kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõikega 8, esitab toetusõiguste jaotamise taotluse ostja või rentnik. Taotlus sisaldab järgmist teavet:
a)
müügi- või rendilepingu üksikasjad, sealhulgas asjaomane lepinguklausel ja/või lepingu koopia, kui liikmesriik seda nõuab;
b)
andmed, mis võimaldavad identifitseerida põllumajandustootjat, kes on toetusõiguste saamise õiguse ostjale või rentnikule üle andnud, sealhulgas võimaluse korral andmed toetusesaaja kordumatuks identifitseerimiseks, millele on osutatud komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 (4) artiklis 8.
Lisaks nõuavad liikmesriigid, et ostja või rentnik esitaks kogu teabe, mida on vaja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 (5) artikli 60 sätete kohaldamise kontrollimiseks.
Artikkel 4
Toetusõiguste jaotamise taotlemine müügi korral lepinguklausli alusel vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklile 20
1. Kui müügi korral kasutatakse lepinguklauslit kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikliga 20, esitab klauslikohase toetusõiguste jaotamise taotluse müüja. Taotlus sisaldab järgmist teavet:
a)
müügilepingu üksikasjad, sealhulgas asjaomane lepinguklausel ja/või müügilepingu koopia, kui liikmesriik seda nõuab;
b)
lepinguklausliga hõlmatud toetuskõlblike hektarite arv;
c)
andmed, mis võimaldavad identifitseerida põllumajandustootjat, kes on toetusõigused klausli alusel üle andnud, sealhulgas võimaluse korral andmed toetusesaaja kordumatuks identifitseerimiseks, millele on osutatud komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 8.
2. Liikmesriik võib lubada, et ostja esitab toetusõiguste jaotamise taotluse müüja eest. Sel juhul kontrollib liikmesriik, kas müüja on andnud ostjale loa taotluse esitamiseks.
Artikkel 5
Toetusõiguste jaotamise taotlemine rentimise korral lepinguklausli alusel vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklile 21
1. Kui rentimise korral kasutatakse lepinguklauslit kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikliga 21, esitab klauslikohase toetusõiguste jaotamise taotluse rendileandja. Taotlus sisaldab järgmist teavet:
a)
rendilepingu üksikasjad, sealhulgas asjaomane lepinguklausel ja/või rendilepingu koopia, kui liikmesriik seda nõuab;
b)
lepinguklausliga hõlmatud toetuskõlblike hektarite arv;
c)
andmed, mis võimaldavad identifitseerida põllumajandustootjat, kes on toetusõigused klausli alusel üle andnud, sealhulgas võimaluse korral andmed toetusesaaja kordumatuks identifitseerimiseks, millele on osutatud delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 8.
2. Liikmesriik võib lubada, et rentnik esitab toetusõiguste jaotamise taotluse rendileandja eest. Sel juhul kontrollib liikmesriik, kas rendileandja on andnud rentnikule loa taotluse esitamiseks.
Artikkel 6
Toetusõiguste väärtus pärimise korral
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 25 lõiget 2 kohaldavates liikmesriikides võetakse juhul, kui põllumajandustootjal on õigus saada lisaks delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 14 lõikega 1 ette nähtud toetusõigustele ka kõnealuse määruse artikliga 24 ette nähtud toetusõigusi, tema toetusõiguste väärtuse arvutamisel kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 26 arvesse tema algse põllumajandusliku majapidamise ja päritud põllumajandusliku majapidamise või selle osa 2014. aasta andmete summat.
2. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 40 lõiget 2 kohaldavates liikmesriikides kehtestatakse juhul, kui põllumajandustootjal on õigus saada lisaks delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 14 lõikega 1 ette nähtud toetusõigustele ka kõnealuse määruse artikliga 39 ette nähtud toetusõigusi, tema toetusõiguste väärtus kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 40 lõikega 3 tema algse põllumajandusliku majapidamise ja päritud põllumajandusliku majapidamise või selle osa asjaomase aasta andmete summa alusel.
2. JAGU
Toetusõiguste aktiveerimine ja üleandmine
Artikkel 7
Toetusõiguste aktiveerimine müügi või rentimise korral lepinguklausli alusel vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõikele 8 või delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklitele 20 ja 21
1. Kui müügi või rentimise korral kasutatakse lepinguklauslit vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõikele 8, esitatakse ostja või rentniku esimene toetusõiguste taotlus põhitoetuskava raames käesoleva määruse artiklis 3 osutatud toetusõiguste jaotamise taotlusega samal aastal.
2. Kui müügi korral kasutatakse lepinguklauslit vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklile 20, lisab ostja oma esimesele põhitoetuskava raames esitatud taotlusele müügilepingu üksikasjad, märkides asjaomase lepinguklausli, ja/või müügilepingu koopia, kui liikmesriik seda nõuab. Selline taotlus tuleb esitada samal aastal kui käesoleva määruse artiklis 4 osutatud toetusõiguste jaotamise taotlus.
3. Kui rentimise korral kasutatakse lepinguklauslit kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikliga 21, lisab rentnik oma esimesele põhitoetuskava raames esitatavale taotlusele rendilepingu üksikasjad, märkides asjaomase lepinguklausli, ja/või rendilepingu koopia, kui liikmesriik seda nõuab. Selline taotlus tuleb esitada samal aastal kui käesoleva määruse artiklis 5 osutatud toetusõiguste jaotamise taotlus.
Artikkel 8
Toetusõiguste üleandmine
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 34 kohase üleandmise korral teatab üleandja pädevale asutusele üleandmisest liikmesriigi poolt kindlaks määratud ajavahemiku jooksul.
2. Üleandmine toimub vastavalt teates esitatule, välja arvatud juhul, kui pädev asutus on üleandmise vastu. Pädev asutus võib üleandmise vastu olla juhul, kui üleandmine ei ole kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013, delegeeritud määrusega (EL) nr 639/2014 ja käesoleva määrusega. Pädev asutus teatab üleandjale oma vastuväited võimalikult kiiresti.
3. JAGU
Riiklikud või piirkondlikud reservid
Artikkel 9
Toetusõiguste tagastamine riiklikku või piirkondlikku reservi
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 31 lõike 1 punkti a või b kohaldamisel, välja arvatud vääramatu jõu või erandlike asjaolude korral, loetakse kasutamata toetusõigused riiklikku või piirkondlikku reservi tagastatuks päeval pärast lõpptähtpäeva, mille komisjon on määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b kohaselt kindlaks määratud põhitoetuskava raames esitatava ühtse taotluse muutmiseks selle kalendriaasta jooksul, kui lõpeb määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 31 lõike 1 punktis a osutatud ajavahemik.
2. Liikmesriigid, kes tagastavad toetusõigused riiklikku või piirkondlikku reservi kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 30 lõikega 2, kohaldavad piirkondlikul tasandil kasutamata toetusõiguste tagastamise eeskirju.
3. PEATÜKK
KESKKONNASÄÄSTLIKUMAKS MUUTMINE
Artikkel 10
Teatamismenetlus ja konkreetsetes kohustustes või sertifitseerimissüsteemides sisalduvate tavade hindamine
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 8 osutatud teated esitatakse 2015. aastal kohaldamise korral 1. augustiks 2014 või pärast 2015. aastat kohaldamise korral kohaldamisaastale eelneva aasta 1. juuliks.
Osutatud teateid võib muuta kord aastas, tingimusel et komisjonile on sellest teatatud muutmise kohaldamise aastale eelneva aasta 1. juuliks.
2. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis a osutatud kohustuste puhul tuleb komisjonile edastatavates teadetes sõnaselgelt kirjeldada kohustusega hõlmatud tavasid ning osutada, milliste kõnealuse määruse artikli 43 lõikes 2 osutatud tavadega on need samaväärsed ja milliste kõnealuse määruse IX lisas loetletud tavadega loetakse need kattuvaks. Osutatud teated peavad sisaldama viidet asjaomastele kohustustele maaelu arengu programmi raames, mis on esitatud komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 (6) artikli 10 lõike 1 kohaselt või mille komisjon on heaks kiitnud vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (7) artikli 18 lõikele 4.
3. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis b osutatud sertifitseerimissüsteemide puhul tuleb komisjonile edastatavates teadetes sõnaselgelt kirjeldada sertifitseerimissüsteemiga hõlmatud tavasid ning osutada, milliste kõnealuse määruse artikli 43 lõikes 2 osutatud tavadega on need samaväärsed ja milliste kõnealuse määruse IX lisas loetletud tavadega loetakse need kattuvaks.
4. Kui komisjoni tehtud hindamisel järeldatakse, et erikohustustes või sertifitseerimissüsteemides sisalduvad teatatud tavad ei sisaldu määruse (EL) nr 1307/2013 IX lisas esitatud loetelus, teatab komisjon sellest liikmesriigile kolme kuu jooksul alates teate saamisest. Liikmesriik võib anda lisateavet ühe kuu jooksul pärast komisjonilt teabe saamist. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 8 teise lõigu kohane rakendusakt võetakse vastu seitsme kuu jooksul pärast algse teate saamist.
Artikkel 11
Püsirohumaa absoluutväärtuse säilitamise piirmäär
Piirmäär, mida kasutada hinnates, kuidas on säilinud püsirohumaa absoluutväärtus, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõike 3 teises lõigus, on kõnealuse määruse artikli 45 lõike 2 punkti a kohase püsirohumaa pindala vähendamine 0,5 %.
4. PEATÜKK
TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD TOETUS
1. JAGU
Vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus
Artikkel 12
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 55 lõikes 1 osutatud otsuste hindamise ja heakskiitmise menetlus
Komisjon hindab, kas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 55 lõikes 1 osutatud otsused on kooskõlas kõnealuse määrusega, eelkõige seda, kas need kinnitavad kõnealuse määruse artikli 55 lõikes 1 osutatud mõne vajaduse olemasolu, samuti hindab komisjon kooskõla delegeeritud määrusega (EL) nr 639/2014.
Kui komisjon leiab, et liikmesriigi esitatud teave ei võimalda järeldada, et esimeses lõigus loetletud tingimused on täidetud, palub ta liikmesriigil esitada lisateavet või vaadata oma otsus läbi.
Komisjon võtab nelja kuu jooksul pärast kogu nõutava teabe saamist vastu rakendusakti, millega kiidetakse liikmesriigi otsus heaks või lükatakse tagasi.
2. JAGU
Puuvilla eritoetus
Artikkel 13
Maa ja sortide heakskiitmise menetlus
Puuvilla eritoetuse puhul kohaldatav maa ja sortide heakskiitmise menetlus, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 57, viiakse asjaomase aasta külvi puhul lõpule 31. jaanuariks.
Artikkel 14
Tootjate teavitamine
1. Enne iga aasta 1. märtsi teatavad liikmesriigid puuvillatootjatele kõnealuse aasta külvi kohta järgmise teabe:
a)
külvamiseks heaks kiidetud sordid;
b)
delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 56 kohaselt puuvillatootmiseks ette nähtud põllumajandusmaa heakskiitmise kriteeriumid;
c)
delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 58 osutatud minimaalne istutustihedus;
d)
nõutavad põllumajandustavad.
2. Kui külvisordile antud luba tühistatakse, teatab liikmesriik sellest puuvillakasvatajatele enne järgmise aasta külvihooaja 1. märtsi.
5. PEATÜKK
TEATAMISEESKIRJAD
Artikkel 15
Teated sammastevahelise paindlikkuse kohta
1. Teave, mis esitatakse komisjonile vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 14 lõikele 1 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 (8) artikli 136a lõikele 1 iga kalendriaasta kohta kuni aastani 2019, tuleb esitada aastase protsendimäärana aastasest riiklikust ülemmäärast, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 14 lõike 1 esimeses lõigus ja määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 136a lõike 1 esimeses lõigus.
2. Teave, mis esitatakse komisjonile vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 14 lõikele 2 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 136a lõikele 1 iga kalendriaasta kohta kuni aastani 2020, tuleb esitada aastase protsendimäärana iga-aastastest summadest, mis on eraldatud toetusmeetmeteks maaelu arengu programmi raames, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 14 lõike 2 esimeses lõigus ja määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 136a lõike 2 esimeses lõigus.
Artikkel 16
Teated määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 22 lõigetes 2 ja 3 osutatud põhitoetuskava ülemmäära suurendamise kohta
Kui liikmesriik teatab komisjonile oma otsuse vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 22 lõigetele 2 ja 3, peab komisjonile iga kalendriaasta kohta kuni 2020. aastani esitatav teave sisaldama protsendimäära aastasest riiklikust ülemmäärast, mis on sätestatud kõnealuse määruse II lisas ja millest on maha arvatud summa, mis tuleneb kõnealuse määruse artikli 47 lõike 1 kohaldamisest.
Artikkel 17
Rahaeraldised ümberjaotava toetuse, looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetuse ja noore põllumajandustootja toetuse raames
Kui liikmesriik teatab komisjonile oma otsusest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 42 lõikele 1, artikli 49 lõikele 1 ja artikli 51 lõikele 1, peab komisjonile iga kalendriaasta kohta kuni 2020. aastani esitatav teave sisaldama protsendimäära aastasest riiklikust ülemmäärast, mis on sätestatud kõnealuse määruse II lisas.
Artikkel 18
Määruse (EÜ) nr 792/2009 kohaldamine
Määrusega (EL) nr 1307/2013, delegeeritud määrusega (EL) nr 639/2014 ja käesoleva määrusega ette nähtud teated esitatakse komisjonile kooskõlas määrusega (EÜ) nr 792/2009.
6. PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 19
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse kalendriaastale 2014 järgnevaid kalendriaastaid hõlmavate toetusetaotluste suhtes.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 16. juuni 2014.