PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/171,
4. veebruar 2015,
mis käsitleb raudteeveo-ettevõtjate tegevuslubade väljaandmise korra teatavaid aspekte
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivi 2012/34/EL, millega luuakse ühtne Euroopa raudteepiirkond, (1) eriti selle artikli 17 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta soovituses, mis käsitleb ühtse Euroopa vormi kasutamist litsentside puhul, mis väljastatakse vastavalt nõukogu direktiivile 95/18/EÜ raudteeveo-ettevõtjate litsentseerimise kohta, (2) soovitati kasutada riiklike tegevusluba väljaandvate asutuste välja antavate tegevuslubade jaoks standardvormi.
(2)
Direktiivi 2012/34/EL artikli 23 kohaselt kehtivad riikliku tegevusluba väljaandva asutuse välja antud tegevusload kogu liidu territooriumil. Riiklikud tegevusluba väljaandvad asutused peaksid teavitama Euroopa Raudteeagentuuri tegevuslubade väljaandmisest, peatamisest, tühistamisest ja muutmisest ning Euroopa Raudteeagentuur peaks sellest teavitama teisi liikmesriike. Tegevusloa ühtne vorm hõlbustaks riiklike tegevusluba väljaandvate asutuste ja Euroopa Raudteeagentuuri tööd ning võimaldaks kõikidele huvitatud osalistele, eelkõige teiste liikmesriikide tegevusluba väljaandvatele asutustele ja taristuettevõtjatele, lihtsamat juurdepääsu tegevuslube käsitlevale teabele.
(3)
Kogu vajalik teave, mis kinnitab, et asjaomasele raudteeveo-ettevõtjale on antud tegevusluba konkreetset liiki raudteeveoteenuse osutamiseks, on võimalik esitada standarditud dokumendi kujul. Tegevusloa dokumendi standardvormi kasutamine hõlbustaks kogu asjakohase tegevuslube käsitleva teabe avaldamist Euroopa Raudteeagentuuri veebisaidil. Tulevikus võib standardvormi muuta, lähtudes selle kasutamisest saadavatest kogemustest ning sõltuvalt vajaduse tekkest lisateabe esitamiseks loal.
(4)
Tingimused, mille alusel täidetakse direktiivi 2012/34/EL artiklis 22 osutatud nõuded tsiviilvastutuse tagamisele, võivad liikmesriigiti erineda sõltuvalt siseriiklikust õigusest. Tõendid selle kohta, et raudteeveo-ettevõtja täidab kõnealused riiklikud nõuded, tuleks esitada tegevusloa dokumendi lisas. Tõendite esitamiseks tuleks kasutada lisa standardvormi. Kui raudteeveo-ettevõtja soovib tegutseda kahes või enamas liikmesriigis, tuleks igas kõnealuses liikmesriigis tsiviilvastutuse tagamist käsitlev teave esitada täiendavas lisas, mille koostab selle liikmesriigi tegevusluba väljaandev asutus, kus raudteeveo-ettevõtja soovib täiendavalt tegutseda.
(5)
Tegevusluba väljaandvatel asutustel võib vajalike andmete kiire vahetamine teiste asutuste ja muude avalik-õiguslike või eraõiguslike üksustega võimaldada kahandada halduskulusid ja tegevusloa väljaandmise tasu ning vähendada tegevusloa taotluse kohta otsuse tegemisele kuluvat aega.
(6)
Kuna turg on vähemuutlik, siis ei tee teatavad tegevusluba väljaandvad asutused mõnikord ühe aasta või mitme järjestikuse aasta jooksul ühtki tegevusloa väljaandmise otsust. Samas võivad suured tasud takistada raudteeveo-ettevõtjaid turule sisenemast.
(7)
Uut tegevusluba taotlevate raudteeveo-ettevõtjate jaoks kehtivad tegevusloa väljaandmise tingimused ei tohiks olla vähem soodsad turul juba tegutsevate raudteeveo-ettevõtjate jaoks kehtivatest tingimustest.
(8)
Tegevusluba väljaandvate asutuste ja ettevõtjate tarbetut halduskoormust tuleks vähendada nõuete piiramisega, mille tulemusena kohaldataks üksnes direktiivis 2012/34/EL sätestatud tingimusi.
(9)
Tegevusluba väljaandvatel asutustel ei ole kohustust nõuda raudteeveo-ettevõtjalt tasu tegevusloa väljaandmise eest. Liikmesriigid võivad siiski otsustada kehtestada sellise tasu töö eest, mida tegevusluba väljaandev asutus taotluse läbivaatamisel tegi. Sellisel juhul peaks tegevusloa väljaandmise eest võetav tasu olema mittediskrimineeriv, seda tuleks sisse nõuda kõigilt tegevusluba taotlevatelt ettevõtjatelt ning tasu suurus peaks põhinema väljaandva asutuse tegelikul töökoormusel. Kui tegevusloa eest nõutava tasu summa ületab 5 000 eurot, peaks tegevusluba väljaandev asutus tasu makseteates ära näitama taotlusega seotud töötunnid ja kulutused.
(10)
Et pakkuda raudteeveo-ettevõtjatele võrdseid tingimusi, on direktiiviga 2012/34/EL tunnistatud kehtetuks teatavad korraldused, mis ei ole kooskõlas turutingimuste täiustamisega; sellest tulenevalt peavad raudteeveo-ettevõtjad olema kindlustatud või peab neil olema turutingimustel hangitud piisav garantii. Tegevusluba väljaandvaid asutusi tuleks kutsuda üles kontrollima läbivaadatud tingimuste rakendamist koostöös liikmesriikide muude ametiasutustega.
(11)
Tegevusloa andmine raudteeveo-ettevõtjale ei tohiks sõltuda sellest, kas kõnealusel ettevõtjal on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/49/EÜ (3) artiklis 10 osutatud ohutustunnistus.
(12)
Uute raudteeveo-ettevõtjate lisandumine on konkurentsi jaoks väga oluline, kuid neil võib olla praktilisi probleeme oma finantssuutlikkuse sellisel tõendamisel, mis võimaldab teha realistlikke eeldusi järgmist 12 kuud hõlmava ajavahemiku kohta vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 20 lõigetele 1 ja 2. ELi seadusandjad on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (4) artikli 5 lõikega 3 kehtestanud teatavate väikeste lennuettevõtjate jaoks lihtsustatud tõendamiskorra; seega võiks eelnimetatud praktilisi probleeme arvesse võtta ka raudteeveo-ettevõtjate taotlusmenetluse puhul ning sellest lähtuvalt võiks leevendada tegevusluba taotlevate raudteeveo-ettevõtjate finantssuutlikkuse tõendamise tingimusi.
(13)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2012/34/EL artikli 62 lõike 1 alusel moodustatud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu
Käesoleva määrusega sätestatakse tegevusloa dokumendi ühtse vormi kasutamise üksikasjad. Samuti sätestatakse määruses tegevusloa andmise menetluse teatavad aspektid.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses käsitatakse mõistet „tegevusloa dokument” kui käesoleva määruse I ja II lisale vastavalt täidetud ja nõuetekohaselt allkirjastatud ühtset vormi, mis esitatakse Euroopa Raudteeagentuurile.
Artikkel 3
Tegevusloa dokumendi ühtse vormi kasutamine
1. Direktiivi 2012/34/EL III peatüki kohaselt välja antud tegevuslubade puhul kasutatakse käesoleva määruse I ja II lisas sätestatud standardvormi.
Uue tegevusloa väljaandmisel määrab tegevusluba väljaandev asutus EÜ tegevusloa numbri kooskõlas ühtlustatud nummerdamissüsteemi koodiga, mida nimetatakse Euroopa tunnusnumbriks, nagu on sätestatud komisjoni otsuse 2007/756/EÜ (5) liites 2.
Iga kord, kui tegevusluba antakse, seda tegevusloa dokumendi seisukohast asjaomasel viisil muudetakse või tegevusluba peatatakse, tühistatakse või asendatakse ajutise tegevusloaga, koostab tegevusluba väljaandev asutus kõnealusel vormil põhineva tegevusloa dokumendi.
2. Tegevusluba väljaandvad asutused teavitavad Euroopa Raudteeagentuuri vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 24 lõikele 8, esitades tegevusloa dokumendi koopia nende vahel kokku lepitud teabevahetusprotokollis sätestatud viisil.
3. Direktiivi 2012/34/EL artiklis 22 osutatud tsiviilvastutuse finantskatet käsitlev teave esitatakse tegevusloa dokumendi lisas käesoleva määruse II lisas sätestatud standardvormi kasutades. Tegevusluba väljaandev asutus lisab tegevusloa dokumendile lisa. Kõnealune lisa tähistatakse numbriga üks (1).
4. Käesoleva määruse II lisas sätestatud vastutust käsitlevates lisades esitatud teabe põhjal võib konkreetse liikmesriigi tegevusluba väljaandev asutus või taristuettevõtja kontrollida, kas raudteeveo-ettevõtja tsiviilvastutuse kate, mille on heaks kiitnud teised tegevusluba väljaandvad asutused, on piisav selles konkreetses liikmesriigis. Kui tegevusluba väljaandev asutus teeb kindlaks, et kindlustuskate ei ole piisav, siis võib ta nõuda, et raudteeveo-ettevõtja hangiks täiendava kindlustuskatte. Raudteeveo-ettevõtja esitab tegevusluba väljaandvale asutusele nõutud teabe oma kindlustuskatte kohta.
5. Kui tegevusluba väljaandev asutus on kindlustuskattega rahul, siis teavitab ta sellest Euroopa Raudteeagentuuri ning ajakohastab olemasolevat lisa, mille on edastanud sama liikmesriigi tegevusluba väljaandev asutus, või lisab tegevusloale täiendava lisa, kasutades käesoleva määruse II lisas sätestatud ühtset vormi, ning määrab kõnealusele lisale järgmise järjekorranumbri (2, 3, 4 jne).
6. Igas vastutust käsitlevas lisas märgitakse ära kindlustuskatte summa, ulatus (näiteks geograafiline ulatus või teenuseliigid) ning kindlustuskatte alguskuupäev ja vajaduse korral aegumistähtaeg. Tegevusloa number on ära märgitud igas lisas, et luua selge seos raudteeveo-ettevõtjaga, kellele tegevusluba on antud. Kui tegevusluba väljaandvat asutust teavitatakse tsiviilvastutuse tagamist käsitlevast muudatusest, kehtestab ta ajakohastatud lisa ning edastab selle Euroopa Raudteeagentuurile.
Artikkel 4
Tegevusloa eest nõutav tasu
Liikmesriigid võivad nõuda iga taotluse läbivaatamise eest tegevusloa menetlemise tasu. Tegevusloa eest nõutavat tasu kohaldatakse mittediskrimineerivalt.
Artikkel 5
Tsiviilvastutuse kindlustuskatte ja piisava garantii kohta kehtivate nõuete teatavad aspektid
1. Tegevusluba väljaandev asutus avaldab teabe kindlustuskatte minimaalse nõutava taseme kohta ning näitab ära, millistes siseriiklikes õigusaktides on kõnealust kindlustuskatte summat käsitletud.
2. Tegevusluba väljaandev asutus ei tohi nõuda, et kindlustuskate hakkaks kehtima enne seda, kui raudteeveo-ettevõtja alustab rongide käitamist.
3. Hiljemalt 25. augustiks 2015 nõuab tegevusloa andnud tegevusluba väljaandev asutus kõigilt tegevusloa saanud raudteeveo-ettevõtjatelt tõendeid nende kindlustuskatte kohta seoses vastutusega õnnetusjuhtumite korral, välja arvatud juhul, kui nad on sõlminud kindlustuslepingu või kui asutusel juba on kõnealune teave. Samuti võib tegevusluba väljaandev asutus raudteeveo-ettevõtjatelt selliseid tõendeid nõuda juhul, kui ta kahtleb selles, kas ettevõtja kindlustuskate vastab direktiivi 2012/34/EL artiklis 22 osutatud nõuetele.
4. Kui ettevõtja ei tõenda piisava kindlustuse olemasolu, kuid tõendab, et tal on piisav garantii kahjude katmiseks, uurib tegevusluba väljaandev asutus (vajaduse korral pärast reguleeriva asutusega konsulteerimist), kas ettevõtja garantii omandamise tingimused vastavad turutingimustele, mis oleksid kehtinud mis tahes muu ettevõtja jaoks, kelle finantsseisund ja riskipositsioon on sarnased.
5. Kui tegevusluba väljaandev asutus peatab tegevusloa vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 24 lõikele 1 või annab ajutise tegevusloa vastavalt nimetatud direktiivi artikli 24 lõikele 3, siis teavitab ta kõiki muid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1370/2007 (6) osutatud pädevaid asutusi, kellega raudteeveo-ettevõtja on tema teada teenuslepingu sõlminud. Kui tegevusluba väljaandev asutus kahtleb, kas ettevõtja vastutuskindlustuse garantiid on kooskõlas liidu riigiabi eeskirjadega, võib ta vajaliku teabe edastada kõnealuste riigiabi eeskirjade kontrolli eest vastutavatele asutustele.
Artikkel 6
Seosed ohutustunnistustega
1. Tegevusloa andmine ei tohi sõltuda sellest, kas ettevõtjal on direktiivi 2004/49/EÜ artiklis 10 osutatud ohutustunnistus.
2. Kui ettevõtjal on ohutustunnistus, siis ei kontrolli tegevusluba väljaandev asutus tegevusluba andes ohutustunnistuse nõudeid.
Artikkel 7
Tegevusloa andmise menetluse teatavad aspektid
1. Ühe kuu jooksul pärast taotluse saamist teatab tegevusluba väljaandev asutus ettevõtjale, et toimik on täielik, või palub esitada asjakohast lisateavet. Nimetatud tähtaega võib erandlikel asjaoludel pikendada kahe nädala võrra ning ettevõtjat teavitatakse tähtaja pikendamisest. Pärast lisateabe saamist teatab tegevusluba väljaandev asutus ettevõtjale hiljemalt ühe kuu jooksul, kas toimik on täielik.
2. Tegevusluba väljaandev asutus võib nõuda ainult direktiivi 2012/34/EL III peatükis osutatud või siseriiklike õigusaktide alusel nõutavate dokumentide esitamist. Tegevusluba väljaandev asutus avaldab loetelu kõikidest dokumentidest ja nende sisust ega nõua ettevõtjatelt täiendavaid dokumente. Kui avaldatakse ajakohastatud loetelu, siis võivad ettevõtjad juhinduda eelmisest loetelust nende taotluste puhul, mis esitati enne loetelu ajakohastamist.
3. Ettevõtjate puhul, kelle raudteeveost saadav aastatulu on vähem kui 5 miljonit eurot, võib tegevusluba väljaandev asutus pidada täidetuks direktiivi 2012/34/EL artikli 20 lõike 1 kohase nõude, mille kohaselt ettevõtja peab olema võimeline täitma 12 kuu jooksul pärast tegevuse alustamist oma tegelikke ja võimalikke kohustusi, kui ettevõtja suudab tõendada, et tema netokapital on vähemalt 100 000 eurot või moodustab reguleeriva asutusega kokku lepitud summa. Tegevusluba väljaandev asutus avaldab teabe nõutava summa suuruse kohta.
Artikkel 8
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 16. juunist 2015.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4. veebruar 2015