NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/488
ze dne 4. září 2014,
kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, pokud jde o kapitálové požadavky na podniky založené na fixních režijních nákladech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 97 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 mimo jiné stanoví obezřetnostní požadavky na investiční podniky s cílem zajistit, aby byly investiční podniky bezpečné a zdravé a vždy splňovaly kapitálové požadavky. Kapitálové požadavky stanovené uvedeným nařízením mají zajistit, aby byla rizika vyplývající z činnosti podniku kryta dostatečnou výší kapitálu. Podle článku 97 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou podniky, tj. investiční podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c), používat k výpočtu celkového objemu rizikové expozice alternativní metodu založenou na fixních nákladech. Je tudíž nezbytné stanovit metodiku výpočtu fixních režijních nákladů a seznam položek, které jsou zahrnovány do výpočtů, s cílem dosáhnout jednotného postupu ve všech členských státech.
(2)
Aby bylo zajištěno, že podniky budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby po přiměřenou dobu pokryly provozní výdaje. Během ukončování nebo restrukturalizace činnosti musí podnik stále provozovat své podnikání a musí být schopen absorbovat ztráty, jež nejsou kryty dostatečným objemem zisků, aby ochránil investory. Zatímco některé náklady (například odměny zaměstnanců) se mohou snižovat, jiné náklady (například právní výdaje) mohou narůstat. S ohledem na to, že ne všechny podniky používají Mezinárodní standardy účetního výkaznictví (IFRS), a s cílem předejít regulatorní arbitráži je nezbytné dodržovat u podniků obezřetný přístup k výpočtu kapitálu, který automaticky přihlíží ke změnám účetního rámce a nemůže být předmětem arbitráže z důvodu změny účetní kategorizace. Aby byl přiměřeněji zohledněn účinek variabilních výdajů na kapitál, měla by se pravidla pro kapitál podniků opírat o přístup, který od celkových nákladů odečítá variabilní náklady.
(3)
Vzhledem k tomu, že podniky využívají smluvní zástupce a činnost provozovaná prostřednictvím smluvních zástupců vystavuje tyto podniky rizikům ve stejné míře jako činnost prováděná přímo těmito podniky, měla by vhodná pravidla pro kapitálové požadavky na podniky odvozená od fixních režijních nákladů stanovit zařazení nákladů týkajících se smluvních zástupců, aby tak uvedená rizika zohlednila. Nicméně vzhledem k tomu, že náklady spojené se smluvními zástupci obsahují určitý prvek variability, ačkoli je nelze považovat za plně variabilní položku nákladů, bylo by neúměrné započítávat do kapitálových požadavků plnou výši nákladů souvisejících se smluvními zástupci, a tato pravidla by měla tudíž stanovit, že do kapitálových požadavků budezařazen pouze určitý procentní podíl těchto nákladů. Kromě toho, aby se předešlo dvojímu započítávání částek týkajících se smluvních zástupců, měla by tato pravidla zajišťovat odečítání poplatků týkajících se smluvních zástupců před přičtením tohoto procentního podílu ke kapitálovým požadavkům.
(4)
Nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví, že příslušné orgány mohou kapitálové požadavky upravit v případech, kdy dojde k podstatné změně činnosti podniku. S cílem zajistit uplatňování stejných podmínek v celé Unii je tudíž nutné stanovit kritéria, podle nichž se určí, co zakládá podstatnou změnu. Podniky se liší svou velikostí, existují tedy velmi malé podniky nebo začínající podniky, pro něž by bylo zbytečně zatěžující, kdyby jim byly ukládány změny kapitálových požadavků, jelikož změny jsou u nich nutně časté. Měly by tedy být stanoveny prahové hodnoty, díky nimž by takové podniky byly osvobozeny od změn jejich kapitálových požadavků v případech, kdy jejich kapitálové požadavky klesnou pod příslušnou prahovou hodnotu.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2) stanoví regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce. Toto nařízení určuje metodiku výpočtu fixních režijních nákladů pro podniky. Za účelem zajištění souladu a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ke všem ustanovením týkajícím se kapitálu pro osoby, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3). Před vlastním předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro bankovnictví rovněž konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Do nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 se vkládá nová kapitola Va, která zní:
„KAPITOLA Va
KAPITÁLOVÝ POŽADAVEK ZALOŽENÝ NA FIXNÍCH REŽIJNÍCH NÁKLADECH
Článek 34b
Výpočet použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely této kapitoly se ‚podnikem‘ rozumí subjekt uvedený v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, který poskytuje investiční služby a činnosti uvedené v oddíle A bodech 2 a 4 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4), nebo investiční podnik.
2. Pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 podniky vypočítají své fixní režijní náklady za předchozí rok pomocí údajů vyplývajících z platného účetního rámce, a to odečtením následujících položek od celkových nákladů po rozdělení zisku akcionářům uvedených v jejich poslední auditované roční účetní závěrce, nebo (pokud auditovaná účetní závěrka není k dispozici) v roční účetní závěrce ověřené vnitrostátními orgány dohledu:
a)
odměny zaměstnanců vyplácené plně na základě volného uvážení podniku;
b)
podíly zaměstnanců, řídících pracovníků a společníků na zisku, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
c)
jiná rozdělení zisku a ostatní variabilní odměny, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
d)
závazky ze sdílených provizí a poplatků, které se přímo týkají pohledávek z provizí a poplatků, jež jsou začleněny v celkových příjmech, pokud je platba závazků z provizí a poplatků podmíněna skutečným obdržením platby pohledávky z provizí a poplatků;
e)
poplatky, provize makléřům a jiné platby hrazené zúčtovacím střediskům, burzám a zprostředkujícím makléřům za účelem realizace, registrace nebo zúčtování transakcí;
f)
případné poplatky smluvním zástupcům definovaným v čl. 4 bodě 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES;
g)
úrok z peněz klientů placený zákazníkům;
h)
jednorázové výdaje vyplývající z jiné než běžné činnosti.
3. Jestliže fixní výdaje vznikly v zastoupení podniků třetím stranám, které nejsou smluvními zástupci, a tyto fixní výdaje již nejsou zahrnuty do celkových výdajů uvedených v odstavci 2, podniky provedou jeden z těchto kroků:
a)
pokud je k dispozici členění nákladů těchto třetích stran, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2;
b)
pokud členění uvedené v písmenu a) není k dispozici, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, na základě obchodních plánů podniků a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2.
4. Jestliže podnik využívá smluvní zástupce, přičte k částce, která je výsledkem odstavce 2, částku rovnou 35 % všech poplatků týkajících se těchto smluvních zástupců.
5. Jestliže poslední auditovaná účetní závěrka podniku nevykazuje období dvanácti měsíců, vydělí podnik výsledek výpočtu položek podle odstavců 2 až 4 počtem měsíců, které daná účetní závěrka vykazuje, a následně výsledek vynásobí dvanácti, aby získal ekvivalentní roční částku.
Článek 34c
Podmínky, podle nichž příslušné orgány upravují požadavek na držení použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok v souladu s čl. 97 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, je-li naplněna kterákoli z následujících podmínek:
a)
změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 20 %;
b)
změna činnosti podniku vede ke změnám kapitálových požadavků podniku na základě odhadovaných fixních režijních nákladů ve výši nejméně 2 miliony EUR.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují kteroukoli z následujících podmínek:
a)
jejich aktuální kapitálové požadavky založené na fixních režijních nákladech činí nejméně 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky splňují obě následující podmínky:
i)
na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR,
ii)
na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí nejméně 150 000 EUR.
2. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, jestliže změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 100 %.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují obě následující podmínky:
a)
jejich kapitálové požadavky na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí méně než 150 000 EUR.
Článek 34d
Výpočet odhadovaných fixních režijních nákladů v případě podniku, který dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku, v souladu s čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Jestliže podnik dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku od data zahájení obchodování, použije k výpočtu položek podle čl. 34b odst. 2 písm. a) až h) odhadované fixní režijní náklady uvedené v jeho rozpočtu obchodování na prvních dvanáct měsíců, který předložil se svou žádostí o povolení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/488,
4. september 2014,
millega muudetakse delegeeritud määrust (EL) nr 241/2014 seoses äriühingute püsivatel üldkuludel põhinevate omavahendite nõuetega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta, (1) eriti selle artikli 97 lõike 4 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 575/2013 on muu hulgas kehtestatud usaldatavusnõuded investeerimisühingutele tagamaks, et nad oleksid turvalised ja usaldusväärsed ning vastaksid igal ajal omavahenditele esitatavatele nõuetele. Kõnealuse määrusega kehtestatud omavahendite nõuete eesmärk on tagada, et äritegevusest tulenevad riskid oleks kaetud piisavate omavahenditega. Vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 97 võivad äriühingud (s.o investeerimisühingud ja artikli 4 lõike 1 punkti 2 alapunktis c nimetatud üksused) kasutada oma koguriskipositsiooni arvutamiseks alternatiivset, püsivatel üldkuludel põhinevat meetodit. Seepärast on kõigis liikmesriikides kohaldatava ühtse lähenemisviisi tagamiseks vaja määrata kindlaks püsivate üldkulude arvutamise metoodika ja arvutusse kaasatavate näitajate loend.
(2)
Selleks et äriühingud suudaksid nõuetekohaselt likvideerida või restruktureerida oma tegevust, peaks neil olema piisavalt rahalisi vahendeid tegevuskulude katmiseks asjakohase ajavahemiku jooksul. Äriühing peab investorite kaitsmiseks jätkama oma äritegevust ja suutma kanda piisavate tuludega katmata kahjusid ka likvideerimise või restruktureerimise ajal. Samal ajal kui mõned kulud (näiteks personali preemiad) võivad väheneda, võivad muud kulud (näiteks õigusabikulud) suureneda. Võttes arvesse, et mitte kõik äriühingud ei kasuta rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid (IFRS), ja selleks, et vältida õiguslikku arbitraaži, on oluline järgida äriühingute omavahendite arvutamisel konservatiivset lähenemisviisi, mille puhul võetakse raamatupidamistava muudatusi automaatselt arvesse ja nende suhtes ei saa kasutada arbitraaži, muutes raamatupidamislikku liigitust. Et võtta muutuvate kulude mõju omavahendites paremini arvesse, peaksid äriühingute omavahendeid käsitlevad eeskirjad põhinema lähenemisviisil, mille puhul muutuvad kulud arvestatakse kogukuludest maha.
(3)
Võttes arvesse, et äriühingud kasutavad seotud vahendajaid ja et nende kaudu teostatavad äritehingud põhjustavad neile äriühingutele riske samamoodi kui nende endi teostatavad äritehingud, peaksid asjakohased püsivatel üldkuludel põhinevate omavahendite nõudeid käsitlevad eeskirjad võimaldama kaasata seotud vahendajatega seotud kulusid, et arvestada asjaomaseid riske. Et seotud vahendajatega seotud kulud sisaldavad muutuvat osa, ehkki neid ei saa lugeda täielikult muutuvkuludeks, kuid oleks ebaproportsionaalne kaasata seotud vahendajatega seotud kulud täielikult omavahendite nõuetesse, peaksid kõnealused eeskirjad võimaldama kaasata omavahendite nõuetesse üksnes teatava osa neist kuludest. Et vältida seotud vahendajate tasudega seotud summade kahekordset arvestamist, peaksid kõnealused eeskirjad võimaldama seotud vahendajate tasude mahaarvestamist enne nimetatud osa lisamist omavahendite nõuetele.
(4)
Määruses (EL) nr 575/2013 on nähtud ette, et pädevad asutused võivad omavahendite nõudeid korrigeerida juhul, kui äriühingu majandustegevuses on toimunud olulisi muutusi. Tagamaks, et pädevad asutused kohaldavad samu tingimusi kogu liidus, on vaja kehtestada olulise muutuse määramise kriteeriumid. Kuna äriühingud on erineva suurusega, on väga väikseid äriühinguid või käivitamisetapis äriühinguid, kellel oleks raske teha kohandusi oma omavahendite nõuetes, sest muudatused oleksid nende puhul sagedased. Seepärast tuleks kehtestada miinimumkünnised, et vabastada need äriühingud omavahendite nõuete kohandamisest, kui need nõuded langevad allapoole künnist.
(5)
Komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 241/2014 (2) on sätestatud krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavaid omavahendite nõudeid reguleerivad tehnilised standardid. Nimetatud määruses on kehtestatud äriühingute püsivate üldkulude arvutamise metoodika. Selleks et tagada kooskõla ja anda isikutele, kelle suhtes neid kohustusi kohaldatakse, neist sätetest põhjalik ülevaade ja neile täielik juurdepääs, on soovitav kaasata kõik määrusega (EL) nr 575/2013 nõutavad omavahendeid reguleerivad tehnilised standardid ühte määrusesse. Seepärast tuleks delegeeritud määrust (EL) nr 241/2014 vastavalt muuta.
(6)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa Pangandusjärelevalve on komisjonile esitanud.
(7)
Euroopa Pangandusjärelevalve on korraldanud avalikud konsultatsioonid käesoleva määruse aluseks olevate regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu üle, analüüsinud potentsiaalseid seonduvaid kulusid ja kasu ning küsinud arvamust vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 artiklile 37 asutatud pangandussektori sidusrühmade kogult (3). Euroopa Pangandusjärelevalve konsulteeris enne käesoleva määruse aluseks oleva tehniliste standardite eelnõu esitamist Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Delegeeritud määrusele (EL) nr 241/2014 lisatakse Va peatükk:
„Va PEATÜKK
PÜSIVATEL ÜLDKULUDEL PÕHINEVAD OMAVAHENDID
Artikkel 34b
Aktsepteeritud kapitali suuruse arvutamine vähemalt ühe neljandiku ulatuses eelmise aasta püsivatest üldkuludest vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 97 lõikele 1
1. Käesolevas peatükis tähendab „äriühing” määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 2 alapunktis c osutatud üksust, kes osutab investeerimisteenuseid ja tegeleb investeerimistegevustega, mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ (4) I lisa A jao punktides 2 ja 4, või investeerimisühingut.
2. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 97 lõike 1 tähenduses peavad äriühingud arvutama oma eelmise aasta püsivad üldkulud, kasutades kohaldatavast raamatupidamistavast tulenevaid arvnäitajaid, arvates pärast kasumi jaotamist osanike vahel nende viimastes auditeeritud raamatupidamise aastaaruannetes, või kui auditeeritud aruandeid ei ole, siis riiklike järelevalveasutuste poolt kinnitatud raamatupidamise aastaaruannetes, kogukuludest maha järgmised kulud:
a)
personalile oma äranägemisel makstud preemiad;
b)
töötajate, direktorite ja partnerite kasumiosad, niivõrd kui need on välja makstud oma äranägemisel;
c)
muud kasumijaotised ja muu muutuvtasu, niivõrd kui need on välja makstud oma äranägemisel;
d)
maksmisele kuuluvad jagatud komisjonitasud ja tasud, mis on otseselt seotud laekumata komisjonitasude ja tasudega, mis kuuluvad kogutulu hulka, kui maksmisele kuuluvate komisjonitasude ja tasude maksmine sõltub laekumata komisjonitasude ja tasude tegelikust laekumisest;
e)
kliiringukodadele, börsidele ja vahendajatele tehingute teostamise, registreerimise või kliirimise eest makstavad tasud, maakleritasud ja muud tasud;
f)
tasud seotud vahendajatele, nagu on määratletud direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 punktis 25, kui need on kohaldatavad;
g)
klientidele nende rahalt makstavad intressid;
h)
erakorralisest tegevusest tulenevad ühekordsed kulud.
3. Kui määratud kulud on äriühingutel tekkinud muude kolmandate isikute tõttu peale seotud vahendajate, ja neid määratud kulusid ei ole veel kaasatud lõikes 2 osutatud kogukuludesse, võtavad äriühingud ühe järgmistest meetmetest:
a)
kui on olemas kõnealuste kolmandate isikute kulude jaotus, määrab äriühing kindlaks nende määratud kulude summa, mille need kolmandad isikud on kandnud seoses selle äriühinguga, ja lisab saadud summa lõikest 2 tulenevale summale;
b)
kui punktis a osutatud jaotus puudub, määrab äriühing kolmandate isikute poolt selle äriühinguga seoses kantud kulude summa kindlaks äriühingu äriplaanide alusel ja lisab saadud summa lõikest 2 tulenevale summale.
4. Kui äriühing kasutab seotud vahendajaid, lisab ta lõikest 2 tulenevale summale 35 % kõigist seotud vahendajatega seotud tasudest.
5. Kui äriühingu uusimad auditeeritud raamatupidamise aastaaruanded ei kajasta 12 kuu pikkust perioodi, jagab äriühing lõigete 2-4 kohase arvutuse tulemuse nimetatud aruannetes kajastatud kuude arvuga ja korrutab tulemuse kaheteistkümnega, et saada vastav iga-aastane summa.
Artikkel 34c
Tingimused, mille alusel pädev asutus võib kohandada nõuet, mille kohaselt aktsepteeritud kapital peab peab moodustama vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 97 lõikele 2 vähemalt ühe neljandiku eelmise aasta püsivatest üldkuludest
1. Teises lõigus osutatud äriühingute puhul loetakse äriühingu äritegevuse muutust oluliseks juhul, kui on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest:
a)
äriühingu äritegevuse muutus tuleneb äriühingu kavandatud püsivate üldkulude 20 % või suuremast muutusest;
b)
äriühingu äritegevuse muutus tuleneb vähemalt 2 miljoni euro suurustel kavandatud püsivatel üldkuludel põhinevate äriühingu omavahendite nõuete muutusest.
Esimeses lõigus osutatud äriühingud peavad täitma ühe järgmistest tingimustest:
a)
nende kehtivad omavahendite nõuded, mis põhinevad püsivatel üldkuludel, on 125 000 eurot või rohkem;
b)
nende omavahendite nõuded täidavad mõlemad järgmised tingimused:
i)
need on praeguste püsivate üldkulude alusel väiksemad kui 125 000 eurot;
ii)
need on kavandatud püsivate üldkulude alusel 150 000 eurot või rohkem.
2. Teises lõigus osutatud äriühingute puhul loetakse äriühingu äritegevuse muutust oluliseks juhul, kui äriühingu äritegevuse muutus tuleneb äriühingu kavandatud püsivate üldkulude 100 % või suuremast muutusest.
Esimeses lõigus osutatud äriühingud peavad täitma mõlemad järgmised tingimused:
a)
nende praegustel püsivatel üldkuludel põhinevad omavahendite nõuded on väiksemad kui 125 000 eurot;
b)
nende kavandatud püsivatel üldkuludel põhinevad omavahendite nõuded on väiksemad kui 150 000 eurot.
Artikkel 34d
Sellise äriühingu kavandatud püsivate üldkulude arvutamine, mille majandustegevus on vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artikli 97 lõikele 3 kestnud alla ühe aasta
Kui äriühingu majandustegevus on asutamise päevast arvates kestnud alla ühe aasta, kasutab ta esimese 12 tegevuskuu puhul artikli 34b lõike 2 punktides a-h osutatud näitajate arvutamiseks oma eelarves sisalduvaid kavandatud püsivaid üldkulusid, mille ta on esitanud tegevusloa saamise taotluses.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4. september 2014