NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 101/2013
ze dne 4. února 2013
o použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2) stanoví obecná pravidla pro hygienu potravin vztahující se na provozovatele potravinářských podniků, přičemž přihlíží především k zásadě týkající se všeobecného používání postupů založených na analýze rizik a kritických kontrolních bodech (dále jen „HACCP“).
(2)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků nepoužijí k odstranění povrchového znečištění produktů živočišného původu žádnou jinou látku než pitnou vodu, pokud nebylo použití dotyčné látky schváleno v souladu s uvedeným nařízením.
(3)
Dále nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 ze dne 15. listopadu 2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny (3) stanoví mikrobiologická kritéria pro některé mikroorganismy a prováděcí pravidla, která musí provozovatelé potravinářských podniků dodržovat při provádění obecných a zvláštních hygienických opatření podle nařízení (ES) č. 852/2004. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby potraviny splňovaly uvedená mikrobiologická kritéria.
(4)
Dne 14. prosince 2010 Komise obdržela žádost o povolení použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu a masa.
(5)
Dne 26. července 2011 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) vědecké stanovisko týkající se hodnocení bezpečnosti a účinnosti kyseliny mléčné pro odstraňování povrchové mikrobiální kontaminace z jatečně upravených těl skotu, výsekových částí a výrobního masa (ořezu) (Scientific Opinion on the evaluation of the safety and efficacy of lactic acid for the removal of microbial surface contamination from beef carcases, cuts and trimmings) (4).
(6)
Ve svém stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že ošetření, při nichž se k dekontaminaci používá kyselina mléčná, nepředstavují žádné bezpečnostní riziko, pakliže je použitá látka v souladu se specifikacemi Unie pro potravinářské přídatné látky. Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že ošetření kyselinou mléčnou dosahují zásadního snížení mikrobiální kontaminace oproti situaci, kdy není použito žádné ošetření, nebo ve srovnání s ošetřením pitnou vodou, a že je nepravděpodobné, že by taková ošetření přispívala k rozvoji rezistence mikroorganismů.
(7)
Úřad EFSA doporučuje, aby provozovatelé potravinářských podniků potvrdili antimikrobiální účinnost těchto ošetření při svých specifických podmínkách zpracování a ověřili koncentraci kyseliny mléčné, teplotu aplikace a další faktory, které ovlivňují její účinnost ve funkci dekontaminačního činidla. Úřad EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že z tohoto použití kyseliny mléčné neplynou žádné negativní dopady na životní prostředí.
(8)
Podle stanoviska EFSA nebude zbytkové množství, které se v souvislosti s ošetřením kyselinou mléčnou vstřebá do hovězího masa, převyšovat 190 mg/kg. Takovéto množství se považuje za zbytkové ve srovnání s aktivním množstvím, jehož je třeba ke snížení povrchové mikrobiální kontaminace. Nemá ani žádný technologický účinek na konečný produkt. Zbytkové množství kyseliny mléčné použité ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace je zanedbatelné ve srovnání s množstvím kyseliny mléčné, která se v hovězím mase přirozeně vyskytuje, a nepředstavuje žádné bezpečnostní riziko. V některých masných polotovarech jsou jako potravinářské přídatné látky pro účely konzervace povoleny soli kyseliny mléčné. Pro tyto účely se běžně používají hodnoty 20 000 mg/kg. Použití kyseliny mléčné pro účely snižování povrchové mikrobiální kontaminace se tudíž jasně odlišuje od jejího použití jakožto potravinářské přídatné látky.
(9)
S ohledem na stanovisko EFSA a vzhledem ke schopnosti kyseliny mléčné zásadním způsobem snižovat možnou mikrobiální kontaminaci je vhodné povolit její použití ke snižování povrchové kontaminace. Takovéto použití by však mělo podléhat určitým podmínkám. Mělo by být omezeno na použití na úrovni jatek u jatečně upravených těl, jejich půlek či čtvrtí a mělo by být začleněno do správné hygienické praxe a systémů založených na HACCP.
(10)
Nařízení Komise (EU) č. 231/2012 ze dne 9. března 2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (5), stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky, a to zejména takové, které se týkají původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(11)
Podle stanoviska EFSA by kyselina mléčná používaná ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu měla být v souladu se specifikacemi pro kyselinu mléčnou stanovenými právními předpisy Unie. V případě, že se kyselina mléčná používá ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace podle tohoto nařízení, bylo by tudíž vhodné, aby taková kyselina mléčná byla v souladu se specifikacemi stanovenými nařízením (EU) č. 231/2012.
(12)
Použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí nesmí mít vliv na povinnost provozovatelů potravinářských podniků dodržovat požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny potravin, jak je stanoví nařízení (ES) č. 852/2004, (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 2073/2005, a nemělo by být v žádném případě považováno za náhradu správné hygienické praxe na jatkách a provozních postupů či za alternativu při plnění požadavků uvedených nařízení.
(13)
Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou. Komise proto předložila Radě návrh týkající se tohoto opatření a předala jej současně i Evropskému parlamentu.
(14)
S ohledem na skutečnost, že ve stanovených lhůtách Rada nerozhodla a Evropský parlament nevyjádřil s opatřením nesouhlas, měla by Komise opatření přijmout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé potravinářských podniků mohou na úrovni jatek používat kyselinu mléčnou ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí v souladu s podmínkami stanovenými v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 101/2013,
4. veebruar 2013,
milles käsitletakse piimhappe kasutamist veiserümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid, (1) eriti selle artikli 3 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta (2) on toidukäitlejatele sätestatud toiduainete hügieeni üldreeglid, võttes eelkõige arvesse põhimõtet, mille kohaselt peab üldiselt rakendama ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemil (hazard analysis and critical control point - HACCP) põhinevaid menetlusi.
(2)
Määruses (EÜ) nr 853/2004 on toidukäitlejatele kehtestatud loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid. Määruses on sätestatud, et toidukäitlejad ei kasuta loomset päritolu toodete pinnalt pinnasaaste eemaldamiseks mingit muud ainet peale joogivee, välja arvatud juhul, kui aine kasutamine on heaks kiidetud määruses osutatud korras.
(3)
Lisaks on komisjoni 15. novembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2073/2005 toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta (3) sätestatud teatavate mikroorganismide suhtes kehtivad mikrobioloogilised kriteeriumid ja rakenduseeskirjad, mida toidukäitlejad peavad määruses (EÜ) 852/2004 osutatud hügieeni üld- ja erimeetmeid rakendades järgima. Selles on sätestatud, et toidukäitlejad peavad tagama, et toiduained vastavad kõnealustele mikrobioloogilistele kriteeriumidele.
(4)
Komisjon sai 14. detsembril 2010 taotluse kiita heaks piimhappe kasutamine veiserümpade ja -liha pinnasaaste vähendamiseks.
(5)
Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) võttis 26. juulil 2011 vastu teadusliku arvamuse hinnangu kohta, milles käsitletakse piimhappe ohutust ja tõhusust veiste rümpade, jaotustükkide ja trimmingujääkide mikroobse pinnasaaste eemaldamisel (4).
(6)
EFSA teeb oma arvamuses järelduse, et piimhappe kasutamine saastest puhastamiseks ei kujuta endast ohtu tingimusel, et kasutatav aine vastab toidu lisaainete suhtes kehtestatud liidu spetsifikatsioonidele. Lisaks tegi EFSA järelduse, et piimhappega töötlemine vähendab mikrobioloogilist saastet oluliselt rohkem võrreldes sellega, kui töötlemist ei toimu või kui töödeldakse joogiveega, ja et ei ole tõenäoline, et piimahappe kasutamine saaste eemaldamiseks põhjustab mikroobide suhtes resistentsuse tekkimist.
(7)
EFSA soovitab toidukäitlejatel kontrollida sellise töötlemisviisi mikroobidevastast tõhusust konkreetsete töötlemistingimuste korral ning kindlaks teha piimhappe kontsentratsioon, kasutamistemperatuur ja muud tegurid, mis mõjutavad selle tõhusust saaste eemaldamisel. EFSA arvamus sisaldas ka järeldust, et piimahappe sellisel viisil kasutamisel ei ole keskkonnale negatiivset mõju.
(8)
EFSA arvamuse kohaselt ei ole piimhappega töötlemise tõttu veiselihasse imenduv kogus suurem kui 190 mg/kg. Sellist kogust peetakse jääkkoguseks võrreldes aktiivse kogusega, mis on vajalik mikroobse pinnasaaste vähendamiseks. Samuti ei ole sel tehnoloogilist mõju lõpptootele. Lisaks on mikroobse saaste vähendamiseks kasutatava piimhappe jääkkogus ebaoluline võrreldes veiselihas loomulikult esineva piimhappe kogusega ning sel ei ole ohutuse seisukohalt tähtsust. Piimhappe soolasid on teatavate lihavalmististe puhul lubatud kasutada toidu lisaainena konserveerimise eesmärgil. Sel eesmärgil kohaldatakse tavapäraselt piirmäära 20 000 mg/kg. Seega on piimhappe kasutamine mikroobse pinnasaaste vähendamiseks selgelt erinev selle kasutamisest toidu lisaainena.
(9)
Võttes arvesse EFSA arvamust ja seda, et piimhape võib oluliselt vähendada võimalikku mikrobioloogilist saastet, on asjakohane lubada seda kasutada pinnasaaste vähendamiseks. Sellisele kasutamisele tuleks siiski kehtestada teatavad tingimused. Piimhapet tuleks lubada kasutada ainult rümpade, poolrümpade või veerandrümpade pinnasaaste vähendamiseks tapamajas ning see piirang tuleks integreerida headesse hügieenitavadesse ja HACCP-põhistesse süsteemidesse.
(10)
Komisjoni määruses (EL) nr 231/2012, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II ja III lisas loetletud toidu lisaainete spetsifikatsioonid, (5) on sätestatud toidu lisaainete spetsifikatsioonid, mis käsitlevad eelkõige päritolu, aine puhtust ja muud vajalikku teavet.
(11)
Piimhape, mida kasutatakse veiserümpade pinnasaaste vähendamiseks, peab EFSA arvamuse kohaselt olema kooskõlas liidu õigusaktides piimhappe suhtes kehtestatud spetsifikatsioonidega. Seega, kui piimhapet kasutatakse mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks käesoleva määruse kohaselt, peab selline piimhape olema kooskõlas määruses (EL) nr 231/2012 sätestatud spetsifikatsioonidega.
(12)
Piimahappe kasutamine veiste rümpade, poolrümpade või veerandrümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks ei tohiks mõjutada toidukäitleja kohustust järgida liidu toiduhügieenialaste õigusaktide nõudeid, mis on sätestatud määrustes (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 2073/2005, ning seda ei tuleks mingil juhul pidada meetodiks, mis asendab hügieenilisi tapmistavasid ja töötlemisviise, või alternatiiviks nimetatud määruste nõuete täitmisele.
(13)
Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei avaldanud oma eesistuja kindlaks määratud ajavahemiku jooksul arvamust. Komisjon esitas seepärast nõukogule kõnealuse meetmega seotud ettepaneku ja edastas selle samal ajal Euroopa Parlamendile.
(14)
Kuna nõukogu ei teinud otsust ja Euroopa Parlament ei avaldanud kohaldatavate tähtaegade jooksul meetmele vastuseisu, peaks komisjon meetme vastu võtma,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Toidukäitlejatel on lubatud kasutada piimhapet veiste rümpade, poolrümpade või veerandrümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks tapamajas, järgides käesoleva määruse lisas sätestatud tingimusi.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4. veebruar 2013