NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 229/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1405/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených mimořádnou zeměpisnou polohou některých menších ostrovů v Egejském moři byla stanovena zvláštní opatření v oblasti zemědělství nařízením Rady (ES) č. 1405/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programu podpory, který představuje podstatný nástroj pro zásobování těchto ostrovů zemědělskými produkty a pro podporu místní zemědělské produkce. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba nařízení (ES) č. 1405/2006 zrušit a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři napomáhat.
(3)
Je rovněž třeba upřesnit obsah programu podpory pro menší ostrovy v Egejském moři (dále jen „program podpory“), který by podle zásady subsidiarity mělo vytvořit Řecko na nejvhodnější zeměpisné úrovni a který by Řecko mělo předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři by měl program podpory zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místní zemědělské produkce. Je třeba sblížit úroveň plánování programů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a Řeckem. Komise by měla přijmout postupy a ukazatele, jejichž pomocí zajistí bezproblémové uplatňování a patřičné sledování programu.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy tvořící základ programování přijatého pro režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři, mohou orgány určené Řeckem navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě těchto ostrovů. Za tímto účelem by se měla podporovat výraznější spolupráce s příslušnými místními a oblastními orgány a dalšími zúčastněnými stranami. Ve stejném duchu by měl být postup pro změnu programu přizpůsoben míře vhodnosti jednotlivých druhů změn.
(6)
Mimořádná zeměpisná poloha některých menších ostrovů v Egejském moři vede v případě těchto ostrovů k vícenákladům na dopravu v souvislosti se zdroji zásobování základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Objektivní skutečnosti vyplývající z izolace a vzdálenosti od trhů navíc působí hospodářským subjektům a producentům z těchto ostrovů v Egejském moři další obtíže, které jejich činnost velmi ztěžují. V určitých případech hospodářské subjekty a producenti trpí dvojí odloučeností, totiž skutečností, že zásobování probíhá přes jiné ostrovy. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Je tedy vhodné zavést zvláštní režim zásobování, aby se zajistilo zásobování menších ostrovů v Egejském moři a snížily vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů,.
(7)
Problémy, se kterými se potýkají menší ostrovy v Egejském moři, dále zhoršuje jejich malá rozloha. Aby bylo možné zajistit účinnost navrhovaných opatření, měla by se tato opatření vztahovat na všechny ostrovy v Egejském moři kromě Kréty a Euboie.
(8)
Aby bylo dosaženo záměru snížit na menších ostrovech v Egejském moři ceny a snížit vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů, a přitom zachovat konkurenceschopnost produktů Unie, je třeba na dodávku produktů z Unie na tyto menší ostrovy v Egejském moři poskytnout podporu. Tato podpora by měla přihlížet k vícenákladům na dopravu na menší ostrovy v Egejském moři, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům spojeným s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
(9)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům na menších ostrovech, je třeba upřesnit, že zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(10)
Jelikož množství, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, je omezeno potřebami zásobování menších ostrovů v Egejském moři, neměl by tento režim narušit řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vyvolat odklon obchodu s dotyčnými produkty. Zasílání nebo vývoz těchto produktů z menších ostrovů v Egejském moři je tedy třeba zakázat. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(11)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba mezi menšími ostrovy v Egejském moři povolit směnu těchto produktů a snížit náklady na jejich přepravu tak, aby byl mezi těmito ostrovy umožněn obchod. Rovněž je třeba zohlednit obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání do zbývající části Unie nebo do třetích zemí, a tudíž povolit vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům.
(12)
Aby se realizovaly cíle zvláštního režimu zásobování, měly by se hospodářské výhody tohoto režimu odrazit na úrovni nákladů produkce a měly by snížit ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se jeho účinek skutečně projeví, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle osvědčení uvedených v článku 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(14)
Politika Unie na podporu místní produkce na menších ostrovech v Egejském moři, stanovená nařízením (ES) č. 1405/2006, se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy menších ostrovů v Egejském moři, měla pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci cíleněji se zaměřit na konkrétní otázky, jež mají pro dané ostrovy význam. Je proto třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místní produkce prostřednictvím programu podpory, který byl poprvé vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006. V tomto ohledu by měl být kladen důraz na zachování tradičního zemědělství a na tradiční rysy způsobů produkce, místních produktů a bioproduktů.
(15)
Měly by být stanoveny minimální prvky, jež by program podpory měl obsahovat, aby mohla být vymezena opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržené strategie, cílů a opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady soudržnosti těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučila veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(16)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být rovněž možné, aby program podpory obsahoval opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(17)
Zemědělce z menších ostrovů v Egejském moři je třeba přimět k tomu, aby dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s uváděním takových produktů na trh.
(18)
Může být povolena odchylka od konzistentní politiky Komise nepovolovat státní provozní podpory v odvětví produkce, zpracování a přepravy zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) a uvádění těchto produktů na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce na menších ostrovech v Egejském moři v důsledku jejich izolace, malé rozlohy, hornatosti, podnebí, hospodářské závislosti na malém množství produktů a jejich vzdálenosti od trhů.
(19)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit míru zvláštní podpory, které menší ostrovy v Egejském moři dosud využívaly. K provádění vhodných opatření by tudíž Řecko mělo disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 1405/2006.
(20)
Od roku 2007 se na některých menších ostrovech v Egejském moři zvýšila potřeba základních produktů z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Měla by být tudíž zvýšena ta část rozpočtu, kterou by Řecko mělo mít možnost používat pro zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři.
(21)
Aby Řecko mohlo vyhodnotit všechny náležitosti týkající se provádění programu podpory za předchozí rok a předložit Komisi úplnou výroční hodnotící zprávu, je třeba posunout datum pro předložení uvedené zprávy z 30. června na 30. září roku následujícího po roce referenčním.
(22)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě nejpozději 31. prosince 2016 předložit souhrnnou zprávu o dopadu opatření přijatých v rámci provádění tohoto nařízení, která bude případně doplněna o vhodná doporučení, a tuto zprávu by poté měla předkládat každých pět let.
(23)
S cílem zajistit řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci příprav vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři ve vztahu k jiným obdobným režimům a zamezit narušování hospodářské soutěže nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (5).
(25)
S cílem zajistit bezodkladné uplatňování plánovaných opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k odstranění obtíží způsobených izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů menších ostrovů v Egejském moři (dále jen „menší ostrovy“).
2. Pro účely tohoto nařízení se „menšími ostrovy“ rozumějí všechny ostrovy v Egejském moři s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia.
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování menších ostrovů základními produkty sloužícími k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jako zemědělské vstupy, a to snížením vícenákladů spojených s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů;
b)
zachovávat a rozvíjet zemědělskou činnost na menších ostrovech, včetně produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy místních surovin a zpracovaných produktů.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAM PODPORY
Článek 3
Vytvoření programu podpory
1. Opatření uvedená v článku 1 se stanoví prostřednictvím programu podpory, který obsahuje:
a)
zvláštní režim zásobování stanovený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce stanovená v kapitole IV.
2. Podpůrný program se zavádí na územní úrovni, kterou Řecko pokládá za nejvhodnější. Vypracují ho příslušné místní a oblastní orgány určené Řeckem, které jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programu podpory musí být v souladu s právem Unie. Taková opatření musí být soudržná s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programu podpory s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhu, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Unie financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (6);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (7).
Článek 5
Obsah programu podpory
Program podpory obsahuje:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programu s kritérii a kvantitativními ukazateli sloužícími ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programu, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a definici kvantifikovaných ukazatelů sloužících k hodnocení;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů odpovědných za provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programu
1. Program podpory je vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006 a je financován z finančních prostředků uvedených v čl. 18 odst. 2 a 3.
Program obsahuje předběžný odhad zásobování označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování a návrh programu podpory ve prospěch místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programu podpory, může Řecko předložit Komisi náležitě zdůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 18 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům menších ostrovů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohlednit následující prvky: význam změn navržených Řeckem ohledně nových opatření, zda jsou změny v rozpočtu přiděleném na opatření značné, změny v množství a v úrovni pomoci pro produkty v předběžném odhadu zásobování nebo úpravy kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž u každého postupu určují četnost žádostí o změny i lhůty, v nichž mají být schválené změny provedeny.
Článek 7
Kontroly a sledování
Řecko provádí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět.
Komise také přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 8
Předběžný odhad zásobování
1. Ustavuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty Unie uvedenými v příloze I Smlouvy (dále jen „zemědělské produkty“), jež jsou na menších ostrovech základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, k výrobě jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Řecko vytvoří na zeměpisné úrovni, kterou pokládá za nejvhodnější, předběžný odhad zásobování k vyčíslení ročních potřeb zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro hodnocení potřeb podniků balících a zpracovávajících produkty určené pro místní trh, zasílané do zbývající části Unie nebo vyvážené do třetích zemí v rámci tradičního obchodu podle čl. 13 odst. 2 a 3.
Článek 9
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. Na zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty se poskytuje podpora.
Částka podpory se stanoví u každého dotyčného produktu s přihlédnutím k vícenákladům spojeným s uváděním produktů na trh na menších ostrovech, vypočteným z přístavů v kontinentálním Řecku, ze kterých je zajišťováno zásobování, a z přístavů ostrovů tranzitu nebo překládky produktů pro ostrovy konečného určení. V případě zemědělských vstupů nebo produktů určených ke zpracování by při stanovení výše podpory měly být zohledněny vícenáklady spojené s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
2. Zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u zemědělských produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
Článek 10
Provádění
Při provádění zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke specifickým potřebám menších ostrovů a k předepsaným požadavkům na jakost;
b)
k tradičním obchodním tokům mezi přístavy v kontinentálním Řecku a ostrovy v Egejském moři a mezi těmito ostrovy;
c)
k hospodářské stránce navrhovaných podpor;
d)
případně k potřebě nebránit rozvoji místních produkcí.
Článek 11
Osvědčení
1. Podpora stanovená v čl. 9 odst. 1 se přiznává na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Tato osvědčení nejsou převoditelná.
2. U žádostí o osvědčení se nevyžaduje složení jistoty. Příslušný orgán může nicméně v míře, která je nezbytná k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení, požadovat složení jistoty, která se rovná částce udělené výhody uvedené v článku 12. V takových případech se uplatňují čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (9).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se všech opatření nezbytných k zajištění toho, aby Řecko uplatňovalo tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, jež na sebe berou hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 12
Dopad výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z poskytnutí podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který v závislosti na jednotlivých případech může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci se rovná výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné uplatňování odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel stanovených v odstavci 1, a zejména podmínek pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 13
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky na vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nebo jejich zasílání do zbývající části Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Tyto požadavky zahrnují zejména vrácení podpory obdržené v rámci zvláštního režimu zásobování.
Vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované na menších ostrovech ze zemědělských produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičním zásilkám a tradičnímu vývozu;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálního obchodu v souladu s místy určení a podrobnými požadavky, které stanoví Komise;
c)
zasílány mezi menšími ostrovy.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
Při vývozu produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná náhrada.
Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví množstevní limity pro produkty uvedené v písmenu a) a podrobné požadavky uvedené v písmenu b). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Zpracovatelské úkony, které mohou být podnětem k tradičnímu obchodnímu vývozu nebo tradičním zásilkám, splňují obdobným způsobem podmínky zpracování použitelné pod celním dohledem v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou všech obvyklých způsobů manipulace.
Článek 14
Kontroly a sankce
1. Zemědělské produkty spadající do zvláštního režimu zásobování podléhají správním kontrolám při vstupu na menší ostrovy, jakož i při vývozu nebo odeslání z těchto ostrovů.
Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
2. Aniž jsou dotčeny sankce použitelné podle vnitrostátního práva, nedodržuje-li hospodářský subjekt uvedený v článku 11 závazky přijaté na základě tohoto článku, přijme příslušný orgán následující opatření:
a)
odejme hospodářskému subjektu poskytnutou výhodu;
b)
podle závažnosti porušování závazků pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku.
3. Pokud hospodářské subjekty neprovedou plánovaný zápis do rejstříku v souladu s článkem 11, pozastaví příslušný orgán poté, co vyprší platnost příslušného osvědčení, jejich oprávnění žádat o osvědčení na dobu šedesáti dnů. Toto ustanovení se nevztahuje na případy vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek. Po této době se vydají další osvědčení, pokud bude složena jistota rovnající se částce výhody, která má být poskytnuta na období určené příslušnými orgány.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakéhokoli množství produktů, které je k dispozici v důsledku nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených osvědčení nebo pro zpětné získání poskytnuté výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VE PROSPĚCH MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 15
Opatření
1. Program podpory zahrnuje opatření nezbytná k zajištění trvání a rozvoje místní zemědělské produkce na menších ostrovech v rámci třetí části hlavy III Smlouvy.
2. Část programu věnovaná opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnuje alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis situace příslušné zemědělské produkce s ohledem na dostupné výsledky hodnocení, který uvádí nerovnosti, rozdíly, možnosti rozvoje a mobilizované finanční zdroje;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského, environmentálního a sociálního dopadu, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou dotyčných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (10);
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a prozatímní částku pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se požadavků pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy zemědělských surovin a zpracovaných zemědělských produktů z menších ostrovů.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21 týkající se podmínek pro stanovení částky podpory poskytované na podporu uvádění surovin a zpracovaných produktů na trh a jejich přepravy mimo oblast jejich produkce a případně podmínek pro určení množství produktů, na něž se tato podpora vztahuje.
Článek 16
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen příslušné částky vrátit. Obdobně se použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11).
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 17
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování, uvádění těchto produktů na trh a jejich přepravy schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce na menších ostrovech způsobené jejich izolací, malou rozlohou, hornatostí, podnebím, hospodářskou závislostí na malém množství produktů a jejich vzdáleností od trhů.
2. Řecko může poskytnout dodatečné finanční prostředky na provádění programu podpory. V takovém případě musí Řecko oznámit státní podporu Komisi a ta ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást tohoto programu. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12), se na platby uskutečněné Řeckem podle kapitol III a IV tohoto nařízení nepoužijí v souladu s tímto nařízením články 107, 108 a 109 Smlouvy.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 18
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená tímto nařízením představují intervenční opatření zaměřená na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (13).
2. Unie financuje opatření stanovená v kapitole III a IV do maximální roční výše 23,93 milionu EUR.
3. Částka přidělovaná ročně na financování zvláštního režimu zásobování uvedeného v kapitole III nepřesáhne 7,11 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky, v souladu s nimiž může Řecko měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vnitrostátní opatření
Řecko přijme opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o správní kontroly a sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 20
Sdělení a zprávy
1. Řecko sdělí Komisi nejpozději do 15. února každého roku částky, které mu byly dány k dispozici a které hodlá během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu zásobování a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programu podpory.
2. Řecko předloží Komisi nejpozději do 30. září každého roku zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Nejpozději do 31. prosince 2016 a následně každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou zprávu o dopadu činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a případně k ní připojí vhodné návrhy.
Článek 21
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 se svěřuje Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise vypracuje nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období zprávu o přenesené pravomoci. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl příslušný akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 22
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 23
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1405/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 229/2013,
13. märts 2013,
millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed Egeuse mere väikesaarte jaoks ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1405/2006
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Põllumajandusvaldkonna erimeetmed Egeuse mere väikesaarte erakorralisest geograafilisest asukohast tingitud raskuste kõrvaldamiseks on sätestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1405/2006 (3). Kõnealuseid meetmeid on rakendatud toetusprogrammi abil, mis on peamine vahend nende väikesaarte varustamisel põllumajandustoodetega ja kohaliku põllumajandusliku tootmise toetamisel. Võttes arvesse vajadust uuendada seniseid meetmeid, sealhulgas Lissaboni lepingu jõustumise tõttu, tuleks määrus (EÜ) nr 1405/2006 kehtetuks tunnistada ning asendada see uue määrusega.
(2)
Tuleks täpsustada peamised eesmärgid, millele Egeuse mere väikesaarte toetamise korra elluviimine kaasa aitab.
(3)
Samuti on vaja täpsustada Egeuse mere väikesaarte toetuseks ettenähtud programmi (edaspidi „toetusprogramm”) sisu, mille Kreeka peaks subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt ja geograafiliselt kõige sobivamal tasandil välja töötama ning komisjonile heakskiidu saamiseks esitama.
(4)
Egeuse mere väikesaarte toetamise korra eesmärkide paremaks elluviimiseks peaks toetusprogramm hõlmama meetmeid, mis tagavad väikesaarte varustamise põllumajandustoodetega ning kohaliku põllumajandusliku tootmise säilimise ja arengu. Kavandamistegevuse taset tuleks ühtlustada ning komisjoni ja Kreeka vahelist partnerlust hõlmavat lähenemisviisi tuleks muuta süsteemsemaks. Komisjon peaks võtma vastu menetlused ja näitajad, mille eesmärk on tagada programmi tõrgeteta rakendamine ja piisav järelevalve.
(5)
Kohaldades subsidiaarsuse ja paindlikkuse põhimõtteid, mis on Egeuse mere väikesaarte toetamise korra jaoks heaks kiidetud programmipõhise lähenemisviisi alus, võivad Kreeka poolt nimetatud ametisasutused teha ettepanekuid programmi muutmiseks, et kohandada programmi vastavalt kõnealuste saarte tegelikkusele. Selleks tuleks soodustada pädevate kohalike ja piirkondlike asutuste ning muude sidusrühmade märkimisväärsemat kaasatust. Samadest põhimõtetest lähtuvalt tuleks kohandada programmi muutmise korda, et kajastada eri tüüpi muudatuste olulisust.
(6)
Mõne Egeuse mere väikesaare erilise geograafilise asendi tõttu tekitab inimtoiduks või töötlemiseks ettenähtud või põllumajandusliku toorainena kasutatavate oluliste toodete tarnimine täiendavaid veokulusid. Peale selle seavad saarelisest asendist ning turgude kaugusest tulenevad objektiivsed tegurid nende Egeuse mere saarte ettevõtjatele ja tootjatele täiendavaid piiranguid, mis oluliselt raskendavad nende tegevust. Teatavatel juhtudel, kui tarnimine toimub teise saare kaudu, on ettevõtjatel ja tootjatel seal tegevust arendada veelgi raskem. Neid puudusi saab leevendada nimetatud oluliste toodete hinna alandamisega. Seepärast on asjakohane kehtestada tarnimise erikord, et tagada Egeuse mere väikesaarte varustamine ja vähendada nende saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turgude kaugusest tingitud lisakulusid.
(7)
Egeuse mere väikesaarte probleemistiku muudab eriti keeruliseks kõnealuste saarte väiksus. Kavandatud meetmete tulemuslikkuse tagamiseks tuleks neid meetmeid kohaldada kõikide Egeuse mere saarte, välja arvatud Kreeta ja Euboia suhtes.
(8)
Hindade alandamiseks Egeuse mere väikesaartel ning nende saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turgude kaugusest tingitud lisakulude vähendamiseks ning samal ajal liidu toodete konkurentsivõime säilitamiseks tuleks anda toetust liidu toodete tarnimiseks Egeuse mere väikesaartele. Selle toetusega tuleks arvesse võtta Egeuse mere väikesaartele tehtavate vedude täiendavaid kulusid ning põllumajanduslikuks tooraineks ja töötlemiseks ettenähtud toodete puhul saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turgude kaugusest tingitud lisakulusid.
(9)
Egeuse mere väikesaarte lõpptarbijatele kahjulikult mõjuvate spekulatsioonide ärahoidmiseks tuleks täpsustada, et tarnimise erikorra alla võivad kuuluda üksnes veatu, ehtsa ja standardse turustuskvaliteediga tooted.
(10)
Kuna tarnimise erikorraga hõlmatud kogused on piiratud Egeuse mere väikesaarte tarnevajadustega, ei tohiks kõnealune kord kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist. Peale selle ei tohiks tarnimise erikorra majanduslikud eelised põhjustada häireid asjaomaste toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks keelata kõnealuste toodete edasisaatmine või eksportimine Egeuse mere väikesaartelt. Siiski tuleks nende toodete edasisaatmist või eksporti lubada juhul, kui tarnimise erikorra tõttu saadav kasu tagastatakse.
(11)
Töödeldud toodete puhul tuleks Egeuse mere väikesaarte vahelise kaubavahetuse võimaldamiseks lubada kõnealuste toodete osas kaubavahetust asjaomaste saarte vahel ja vähendada kõnealuste toodete veokulusid. Samuti tuleks arvesse võtta kaubavoogusid nii piirkondliku kaubanduse kui ka tavapärase ülejäänud liitu või kolmandatesse riikidesse suunatud ekspordi ja edasisaatmise puhul, mistõttu tuleks lubada tavapärasele kaubandusele vastavat töödeldud toodete eksporti kõikide kõnealuste piirkondade puhul.
(12)
Et tarnimise erikorra eesmärgid saavutada, peaksid kõnealuse korra majanduslikud eelised kajastuma tootmiskuludes ja hindade languses lõpptarbija tasemel. Selliseid majanduslikke eeliseid tuleks seetõttu anda üksnes tingimusel, et need tõesti jõuavad lõpptarbijani, ja seda tuleks asjakohaselt kontrollida.
(13)
Ette tuleks näha kõnealuse korra toimimiseeskirjad, milles käsitletakse eelkõige ettevõtjate registri loomist ja sellise sertifikaadisüsteemi loomist, mis põhineks nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)) (4) artiklis 161 osutatud sertifikaatidel.
(14)
Liidu poliitika Egeuse mere väikesaarte kohaliku tootmise toetamiseks, nagu see on ette nähtud määrusega (EÜ) nr 1405/2006, hõlmab palju erinevaid tooteid ja meetmeid tootmise, turustamise või töötlemise soodustamiseks. Need meetmed on osutunud tulemuslikeks ning kindlustanud põllumajandusliku tegevuse säilimise ja arengu. Liit peaks jätkama nende tootmisharude toetamist, mis on Egeuse mere väikesaarte keskkonnaalase, sotsiaalse ja majandusliku tasakaalu olulisim tegur. Kogemus on näidanud, et maaelu arengu poliitika puhul võib tugev partnerlus kohalike asutustega aidata sihipärasemalt tegeleda asjaomaste saarte eriprobleemidega. Seega peaks jätkama kohaliku tootmise toetamist toetusprogrammiga, mis kehtestati esimest korda määrusega (EÜ) nr 1405/2006. Sellega seoses tuleks rõhutada traditsioonilise põllumajanduspärandi ning tootmismeetodite ning kohalike ja mahetoodete traditsioonilise eripära säilitamist.
(15)
Kohalikku põllumajanduslikku tootmist soodustavate meetmete kehtestamiseks tuleks määrata kindlaks toetusprogrammiga nõutavad miinimumkriteeriumid, nt asukoha, väljapakutud strateegia, eesmärkide ja meetmete kirjeldus. Selleks et vältida toetuse mittevastavust ja kattumist, tuleks samuti sätestada põhimõtted, mis tagavad kõnealuste meetmete kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega.
(16)
Käesoleva määruse kohaldamiseks peaks samuti olema võimalik, et toetusprogramm sisaldab meetmeid uuringute, tutvustusprojektide, koolituse ja tehnilise abi rahastamiseks.
(17)
Egeuse mere väikesaarte põllumajandustootjaid tuleks julgustada pakkuma kvaliteettooteid ning nende toodete turustamist tuleks toetada.
(18)
Komisjoni järjekindlast poliitikast mitte anda riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) I lisasse kuuluvate põllumajandustoodete tootmiseks, töötlemiseks, turustamiseks ja veoks võib teha erandi, et leevendada Egeuse mere väikesaartel põllumajandusliku tootmise spetsiifilisi raskusi, mida tekitavad nende saareline asend, väike pindala, mägine maastik ja kliima, nende majanduse sõltuvus väikesest arvust toodetest ja nende kaugus turgudest.
(19)
Käesoleva määruse rakendamine ei tohiks vähendada eritoetusi, millest Egeuse mere väikesaared on tänaseni kasu saanud. Asjakohaste meetmete täitmise võimaldamiseks peaks Kreeka käsutuses jätkuvalt olema summad, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1405/2006 alusel juba antud liidu toetusele.
(20)
Alates 2007. aastast on karjakasvatuse arengu ja demograafilise surve tõttu suurenenud Egeuse mere väikesaartel vajadus oluliste toodete järele. Seetõttu tuleks suurendada seda eelarve osa, mida Kreeka peaks saama kasutada Egeuse mere väikesaarte tarnimise erikorra puhul.
(21)
Et võimaldada Kreekal hinnata kõiki eelneva aasta toetusprogrammi rakendamisega seotud üksikasju ja teha võimalikuks esitada komisjonile aasta kohta hinnanguaruanne, tuleks kõnealuse aruande esitamise kuupäev lükata edasi viiteaastale järgneva aasta 30. juunilt 30. septembrile.
(22)
Komisjonile tuleks teha ülesandeks, et ta esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2016 ning seejärel iga viie aasta möödudes üldaruande käesoleva määruse rakendamiseks võetud meetmete mõju kohta ning lisab sellele vajaduse korral asjakohased soovitused.
(23)
Käesoleva määrusega kehtestatud korra nõuetekohase toimimise tagamiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse teatavate vähem oluliste osade täiendamise või muutmise kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(24)
Selleks et tagada Egeuse mere väikesaarte toetamise programmi ja muude samalaadsete kordade rakendamise ühetaolised tingimused ning vältida kõlvatut konkurentsi või ettevõtetevahelist diskrimineerimist, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (5).
(25)
Kavandatud meetmete kiire kohaldamise võimaldamiseks peaks käesolev määrus jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
SISU JA EESMÄRGID
Artikkel 1
Sisu
1. Käesolevas määruses sätestatakse põllumajanduse erimeetmed, et leevendada Egeuse mere väikesaarte (edaspidi „väikesaared”) saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turgude kaugusest tulenevaid raskusi.
2. Käesolevas määruses tähendavad väikesaared kõiki Egeuse mere saari, välja arvatud Kreeta ja Euboia.
Artikkel 2
Eesmärgid
1. Artiklis 1 sätestatud erimeetmed aitavad saavutada järgmisi eesmärke:
a)
tagada väikesaarte varustamine inimtoiduks või töötlemiseks ettenähtud ning põllumajandusliku toorainena kasutatavate oluliste toodetega, vähendades saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turgude kaugusest tingitud lisakulusid;
b)
säilitada ja arendada väikesaartel põllumajandustegevust, sh kohalike töötlemata ja töödeldud toodete tootmist, töötlemist, turustamist ja vedu.
2. Lõikes 1 esitatud eesmärgid viiakse ellu III, IV ja V peatükis osutatud meetmete abil.
II PEATÜKK
TOETUSPROGRAMM
Artikkel 3
Toetusprogrammi koostamine
1. Artiklis 1 sätestatud meetmed on määratud kindlaks toetusprogrammiga, mis hõlmab:
a)
III peatükis ettenähtud tarnimise erikorda ja
b)
IV peatükis ettenähtud erimeetmeid kohaliku põllumajandustootmise toetamiseks.
2. Toetusprogramm seatakse sisse geograafilisel tasandil, mida Kreeka peab kõige asjakohasemaks. Selle valmistavad ette Kreeka määratud pädevad kohalikud ja piirkondlikud asutused ning pärast asjakohasel piirkondlikul tasandil pädevate asutuste ja organisatsioonidega konsulteerimist esitab Kreeka selle artikli 6 kohaselt komisjonile kinnitamiseks.
Artikkel 4
Vastavus ja kooskõla
1. Toetusprogrammi raames võetud meetmed on kooskõlas liidu õigusega. Meetmed on kooskõlas liidu muude poliitikavaldkondadega ja nende raames võetud meetmetega.
2. Tagatakse kooskõla toetusprogrammi ja ühise põllumajanduspoliitika muude vahenditega rakendatavate meetmete vahel, eelkõige ühise turukorralduse, maaelu arengu, toodete kvaliteedi, loomade heaolu ja keskkonnakaitse valdkonnas.
Käesoleva määruse raames ei tohi ühtegi meedet rahastada:
a)
turu ühise korralduse lisatasu- või toetuskava lisatoetusena, välja arvatud objektiivsete asjaoludega põhjendatud erandjuhud;
b)
teadusuuringute toetusena, st meetmed teadusuuringute kavade toetamiseks või meetmed, mis vastavad nõukogu 25. mai 2009. aasta otsuse 2009/470/EÜ (kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas) (6) kohaselt liidupoolse rahastamise tingimustele;
c)
nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) (7) reguleerimisala piiresse jäävate meetmete toetusena.
Artikkel 5
Toetusprogrammi sisu
Toetusprogramm sisaldab:
a)
meetmete rakendamise ajakava ja üldist suunavat aastase rahastamiskava tabelit, mis näitab ressursside kasutamist;
b)
tõendust, et programmi raames võetavad erinevad meetmed on omavahel ning järelevalveks ja hindamiseks kasutatavate kriteeriumide ja kvantitatiivsete näitajatega vastavuses ja kooskõlas;
c)
programmi, sealhulgas reklaami, järelevalve ja hindamise tulemuslikku ja asjakohast rakendamist tagavaid meetmeid ja kvantitatiivsete näitajate määratlusi programmi hindamiseks;
d)
programmi rakendamise eest vastutavate pädevate asutuste ja organite määramist ning asutuste või kaasatud organite ja sotsiaal-majanduslike partnerite määramist asjakohasel tasandil ning konsultatsioonide tulemusi.
Artikkel 6
Programmi kinnitamine ja muutmine
1. Toetusprogramm on loodud määruse (EÜ) nr 1405/2006 alusel ning seda rahastatakse artikli 18 lõigetes 2 ja 3 osutatud rahaliste toetuste raames.
Programm sisaldab prognoositavat tarnebilanssi, milles esitatakse tooted, nende kogused ja nende tarnimiseks antava liidu toetuse suurus, ning kohaliku tootmise toetamise programmi projekti.
2. Et meetmeid väikesaarte nõuetele ja väljapakutud strateegiale paremini kohandada, võib Kreeka esitada toetusprogrammiga hõlmatud meetmete rakendamise aastahinnangu alusel komisjonile artikli 18 lõigetes 2 ja 3 osutatud rahaliste toetuste raames nõuetekohaselt põhjendatud muudatusettepanekud. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega sätestab menetlused, et hinnata, kas esitatud muudatusettepanekud vastavad liidu õigusele, ja otsustada, kas need kinnitada. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
3. Lõikes 2 osutatud rakendusaktidega sätestatud menetlustes võib arvesse võtta järgmiseid tegureid: Kreeka muudatusettepanekute olulisus seoses uute meetmete kehtestamisega, kas meetmetele eraldatud eelarvelisi vahendeid on muudetud oluliselt, prognoositavas tarnebilansis esitatud toodete koguste ja neile antava toetuse taseme muutused ning niisuguste koodide ja kirjelduste muutmine, mis on sätestatud nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruses (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (8).
4. Lõikes 2 osutatud rakendusaktides määratakse iga menetluse puhul kindlaks ka muudatuste tegemise taotluste esitamise sagedus ning ajalised raamistikud, mille jooksul tuleb kinnitatud muudatused rakendada.
Artikkel 7
Järelevalve ja järelmeetmed
Kontrollitegevuses rakendab Kreeka halduskontrolle ja kohapealseid kontrolle. Komisjon võtab vastu rakendusaktid Kreeka rakendatavate kontrollide miinimumnõuete kohta.
Komisjon võtab ühtlasi vastu rakendusaktid menetluste ning füüsiliste ja finantsnäitajate kohta, millega tagatakse programmi rakendamise tulemuslik järelevalve.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
III PEATÜKK
TARNIMISE ERIKORD
Artikkel 8
Prognoositav tarnebilanss
1. Aluslepingu I lisas loetletud liidu põllumajandustoodete (edaspidi „põllumajandustooted”) jaoks, mis on väikesaartel olulised kui inimtoit, ning muude toodete tootmiseks või põllumajanduslikuks tooraineks, kehtestatakse tarnimise erikord.
2. Et määrata põllumajandustoodete kogused, mida on vaja väikesaarte aastase tarnevajaduse rahuldamiseks, kehtestab Kreeka geograafilisel tasandil, mida ta peab kõige asjakohasemaks, prognoositava tarnebilansi.
Eraldiseisva prognoositava tarnebilansi võib koostada kohalikuks turustamiseks, artikli 13 lõigete 2 ja 3 kohaselt ülejäänud liitu edasisaatmiseks või piirkondliku kaubandus raames kolmandatesse riikidesse eksportimiseks mõeldud tooteid töötleva ja pakendava tööstuse vajaduste jaoks või tavapäraste kaubavoogude jaoks.
Artikkel 9
Tarnimise erikorra toimimine
1. Toetust antakse väikesaarte varustamiseks põllumajandustoodetega.
Toetuse summa on iga asjaomase toote puhul kindlaks määratud, võttes arvesse toodete väikesaartel turustamise lisakulusid, mis arvutatakse kulude alusel, mis lõppsihtkohtadeks olevatele saartele kauba vedamisel tekivad alates tavaliselt kasutatavatest Kreeka maismaal asuvatest sadamatest ja transiitsaarte sadamatest või lastimissadamatest. Põllumajandusliku toorainena kasutatavate või töötlemiseks ettenähtud toodete puhul tuleks toetuse kindlaksmääramisel arvesse võtta saarelisest asendist, väikesest pindalast ja turu kaugusest tulenevaid lisakulusid.
2. Tarnimise erikorraga on hõlmatud üksnes veatu, ehtsa ja standardse turustuskvaliteediga tooted.
Artikkel 10
Rakendamine
Tarnimise erikorra rakendamisel võetakse arvesse eelkõige järgmist:
a)
väikesaarte erivajadusi ja täpseid kvaliteedinõudeid;
b)
tavapäraseid kaubavoogusid Kreeka maismaal asuvate sadamate ja Egeuse mere saarte vahel;
c)
kavandatava toetuse majanduslikku külge;
d)
kui see on asjakohane, siis vajadust vältida kohalike toodete arendamise takistamist.
Artikkel 11
Sertifikaadid
1. Artikli 9 lõikega 1 ettenähtud toetust antakse sertifikaadi esitamisel.
Sertifikaate antakse välja üksnes nendele ettevõtjatele, kes on kantud pädevate asutuste hallatavasse registrisse.
Sertifikaadid ei ole loovutatavad.
2. Sertifikaatide taotlemisel tagatist ei nõuta. Kuivõrd see on käesoleva määruse nõuetekohase kohaldamise tagamiseks vajalik, võivad aga pädevad asutused nõuda sellise tagatise esitamist, mille suurus on võrdne artiklis 12 osutatud eelise suurusega. Sellisel juhul kohaldatakse komisjoni 23. aprilli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 376/2008 (millega sätestatakse põllumajandussaaduste ja -toodete impordi- ja ekspordilitsentside ning eelkinnitussertifikaatide süsteemi kohaldamise ühised üksikasjalikud eeskirjad) (9) artikli 34 lõikeid 1, 4, 5, 6, 7 ja 8.
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 21 vastu delegeeritud õigusakte, milles määratakse kindlaks ettevõtjate registrisse kandmise tingimused ja millega tagatakse, et ettevõtjad saaksid tarnimise erikorra raames täielikult oma õigusi teostada.
3. Komisjon võtab vastu rakendusaktid vajalike meetmete kohta, millega tagatakse, et Kreeka kohaldaks käesolevat artiklit ühetaoliselt, eelkõige sertifikaatide korra elluviimise ja ettevõtjate poolt registreerimisel võetud kohustuste osas. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 12
Eelise mõju
1. Toetuse andmisest tuleneva tarnimise erikorra kohaldamise tingimuseks on korrast tuleneva majandusliku eelise mõju tegelik jõudmine lõpptarbijani, kelleks võib olla tavatarbija, kui tegemist on otseseks tarbimiseks ettenähtud toodetega, lõpptöötleja või -pakendaja, kui tegemist on töötlemis- või pakendamistööstusele mõeldud toodetega, või põllumajandustootja, kui tegemist on loomasöödaks või põllumajanduslikuks tooraineks ette nähtud tootega.
Esimeses lõigus osutatud eelise suurus on võrdne toetuse suurusega.
2. Lõike 1 ühetaolise kohaldamise tagamiseks võtab komisjon vastu rakendusaktid, milles määratakse üksikasjalikult kindlaks, kuidas kohaldada lõikes 1 sätestatud tingimusi ja eelkõige tingimusi, mille alusel liikmesriik saaks jälgida toetusest tuleneva majandusliku eelise tegelikku jõudmist lõpptarbijani. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 13
Eksport kolmandatesse riikidesse ja edasisaatmine ülejäänud liitu
1. Komisjon võtab vastu rakendusaktid selliste nõuete kehtestamiseks, mille täitmisel võib tarnimise erikorraga hõlmatud tooteid eksportida kolmandatesse riikidesse või saata edasi ülejäänud liitu. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Kõnealused nõuded peavad hõlmama nõuet tagastada tarnimise erikorra alusel saadud toetus.
Erikorraga hõlmatud toodete eksportimisel kolmandatesse riikidesse ei ole sertifikaadi esitamine nõutav.
2. Lõike 1 esimest lõiku ei kohaldata toodete suhtes, mis on väikesaartel valmistatud tarnimise erikorra raames toetust saanud toodetest ja mis
a)
eksporditakse kolmandatesse riikidesse või saadetakse edasi ülejäänud liitu tavapärase eksportimise või edasisaatmise piires;
b)
eksporditakse kolmandatesse riikidesse piirkondliku kaubanduse raames vastavalt komisjoni poolt kindlaks määratud sihtkohtadele ja üksikasjalikele sätetele;
c)
kuuluvad edasisaatmisele väikesaarte vahel.
Esimese lõigu punktides a ja b osutatud toodete eksportimisel kolmandatesse riikidesse ei ole sertifikaadi esitamine nõutav.
Esimese lõigu punktides a ja b osutatud toodete ekspordi puhul eksporditoetust ei anta.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestab punktis a osutatud toodete koguste piirmäärad ja punktis b osutatud üksikasjalikud sätted. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
3. Tavapäraseks ekspordiks või tavapäraseks edasisaatmiseks vajalikud töötlemistoiminguid vastavad mutatis mutandis töötlemistingimustele, mida kohaldatakse asjaomastes liidu õigusaktides sätestatud tollikontrolli raames, v.a kõigi tavapäraste käitlemistoimingute korral.
Artikkel 14
Kontrollid ja karistused
1. Väikesaartele sissetoomisel, samuti eksportimisel või edasisaatmisel väikesaartelt alluvad tarnimise erikorraga hõlmatud põllumajandustooted halduskontrollile.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid Kreeka kohaldatava kontrolli miinimumnõuete kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Kui artiklis 11 osutatud ettevõtja ei täida nimetatud artikli alusel võetud kohustusi, teeb pädev asutus, välja arvatud vääramatu jõu või erakorraliste ilmastikuolude korral, järgmist, ilma et see piiraks liikmesriigi õiguses kohaldatavaid karistusi:
a)
nõuab ettevõtjalt sisse talle antud eelise;
b)
olenevalt kohustuse täitmata jätmise raskusastmest, peatab ajutiselt ettevõtja registreerimise või kustutab ettevõtja registrist.
3. Kui artiklis 11 osutatud ettevõtja ei vii sissetoomise kavatsust ellu, peatab pädev asutus, välja arvatud vääramatu jõu või erakorraliste ilmastikuolude korral, pärast sertifikaadi aegumist 60 päevaks ettevõtja õiguse sertifikaate taotleda. Pärast peatamisaja lõppu tuleb edasiste sertifikaatide saamiseks esitada tagatis, mille suurus on võrdne pädeva asutuse poolt kindlaksmääratava aja jooksul antava eelise suurusega.
Pädev asutus võtab meetmed, mida on vaja selleks, et väljastatud sertifikaatide täieliku või osalise kasutamata jätmise või tühistamise või eelise ära võtmise tõttu järelejäänud tootekogused uuesti kasutusele võtta.
IV PEATÜKK
MEETMED KOHALIKU PÕLLUMAJANDUSTOOTMISE TOETAMISEKS
Artikkel 15
Meetmed
1. Toetusprogramm hõlmab aluslepingu kolmanda osa III jaotise reguleerimisala piires väikesaarte kohaliku põllumajandustootmise säilitamiseks ja arenguks vajalikke meetmeid.
2. Programmi see osa, milles käsitletakse kohalikku põllumajandustootmist toetavaid meetmeid, hõlmab vähemalt järgmisi üksikasju:
a)
kirjeldus, milles arvandmetele tuginedes käsitletakse põllumajandustootmise olukorda, arvestades olemasolevaid hindamise tulemusi, näidatakse arenguerinevusi, arengus mahajäämust ja arenguvõimalusi ning kasutatud rahastamisvahendeid;
b)
väljapakutud strateegia kirjeldus, seatud prioriteedid ning kvantitatiivsed üldised ja tegevuseesmärgid, samuti eelhindamine, mis näitab oodatavat majanduslikku, keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju, sealhulgas mõju tööhõivele;
c)
kavandatavate meetmete kirjeldus, eelkõige nende rakendamiseks ettenähtud toetuskavade kirjeldus, ning vajaduse korral teave asjaomaste meetmete ettevalmistamise, rakendamise või kohandamisega seotud uuringute, tutvustusprojektide, koolituse või tehnilise abi vajaduse kohta;
d)
selliste toetuste loetelu, mis on otsetoetused nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) (10) artikli 2 punkti d tähenduses;
e)
programmiga kehtestatud ühe või mitme eesmärgi saavutamiseks ettenähtud meetme kohta kehtestatud toetuse summa ja eeldatav summa iga tegevuse kohta.
3. Komisjon võtab lõikes 2 osutatud toetuse andmise nõuete kohta vastu rakendusaktid. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Programm võib hõlmata toetusmeetmeid väikesaarte töötlemata ja töödeldud põllumajandustoodete tootmiseks, töötlemiseks, turustamiseks ning veoks.
Iga meede võib sisaldada mitut tegevust. Iga tegevuse puhul on programmiga määratud kindlaks järgmised üksikasjad:
a)
toetusesaajad,
b)
toetuskõlblikkuse tingimused,
c)
toetuse summa ühiku kohta.
Komisjon võtab kooskõlas artikliga 21 vastu delegeeritud õigusaktid tingimuste kohta, millega määratakse kindlaks toetuse summa, mida antakse töödeldud ja töötlemata toodete turustamiseks ja veoks väljaspool nende tootmispiirkonda, ning, kui see on asjakohane, tingimuste kohta, millega määratakse kindlaks nende toodete kogused, millele seda toetust võib anda.
Artikkel 16
Kontrollid ja alusetult tehtud väljamaksed
1. Käesolevas peatükis osutatud meetmete kontrollimiseks korraldatakse halduskontrolle ja kohapealseid kontrolle.
2. Alusetult tehtud väljamakse korral on asjaomane toetusesaaja kohustatud kõnealuse summa tagasi maksma. Komisjoni 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1122/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega) (11) artiklit 80 kohaldatakse mutatis mutandis.
V PEATÜKK
TÄIENDAVAD MEETMED
Artikkel 17
Riigiabi
1. Aluslepingu I lisaga hõlmatud põllumajandustoodete puhul, mille suhtes kohaldatakse nimetatud lepingu artikleid 107, 108 ja 109, võib komisjon kooskõlas aluslepingu artikliga 108 lubada väikesaarte saarelisest asendist, väikesest pindalast, mägisest maastikust ja ilmastikuoludest, majanduslikust sõltuvusest tingitud piiratud hulgast toodetest ning väikesaarte ja turgude vahelisest kaugusest tulenevate eriliste, väikesaartele omaste põllumajanduspiirangute leevendamiseks tegevusabi andmist kõnealuste toodete tootmis-, töötlemis-, turustamis- ja veosektorites.
2. Kreeka võib anda toetusprogrammi rakendamiseks lisatoetust. Kreeka teatab sellisest riigiabist komisjonile ja komisjon võib selle käesoleva määruse alusel heaks kiita kui toetusprogrammi osa. Sel viisil teatatud abi tuleb käsitleda kui abi, millest on teatatud aluslepingu artikli 108 lõike 3 esimese lause tähenduses.
3. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaldamist ning erandina määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklist 180 ning nõukogu 24. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1184/2006 (millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju teatavate põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes) (12) artiklist 3, ei kohaldata aluslepingu artikleid 107, 108 ja 109 maksete suhtes, mida Kreeka teeb kooskõlas käesoleva määrusega, kohaldades selle III ja IV peatükki.
VI PEATÜKK
FINANTSSÄTTED
Artikkel 18
Rahalised vahendid
1. Käesolevas määruses sätestatud meetmeid käsitatakse sekkumisena põllumajandusturgude stabiliseerimiseks nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) (13) artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses.
2. Liit rahastab III ja IV peatükiga ette nähtud meetmeid kuni 23,93 miljoni euroga aastas.
3. Iga-aastaselt eraldatav summa III peatükis osutatud tarnimise erikorra rahastamiseks ei tohi olla suurem kui 7,11 miljonit eurot.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestab tingimused, mille kohaselt võib Kreeka muuta vahendeid, mida igal aastal eraldatakse erinevatele toodetele, mis on tarnimise erikorra raames abikõlblikud. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 21 vastu delegeeritud õigusakte tingimuste kohta, mille alusel määratakse kindlaks uuringute, tutvustusprojektide, koolituse ja tehnilise abi rahastamise meetmete jaoks eraldatava aastase summa ülemmäär, eeldusel et eraldis on mõistlik ja proportsionaalne.
VII PEATÜKK
ÜLD- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 19
Riiklikud meetmed
Kreeka võtab käesoleva määruse täitmiseks vajalikud meetmed, eelkõige seoses kontrolli ja halduskaristustega, ning teatab sellest komisjonile.
Artikkel 20
Teatised ja aruanded
1. Hiljemalt iga aasta 15. veebruaril teavitab Kreeka komisjoni talle eraldatud assigneeringutest, mida ta kavatseb järgmisel aastal toetusprogrammi alla kuuluva prognoositava tarnebilansi rakendamiseks ja kohalikku põllumajandustootmist toetavate meetmete rakendamiseks kulutada.
2. Kreeka esitab komisjonile hiljemalt iga aasta 30. septembril aruande käesoleva määrusega ettenähtud meetmete rakendamise kohta eelmisel aastal.
3. Hiljemalt 31. detsembril 2016, seejärel iga viie aasta möödudes, esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule üldaruande käesoleva määruse alusel võetud meetmete mõju kohta, millele vajaduse korral lisatakse asjakohased ettepanekud.
Artikkel 21
Delegeeritud volituste kasutamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 11 lõikes 2, artikli 15 lõikes 4 ja artikli 18 lõikes 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 21. märtsist 2013. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament või nõukogu võib artikli 11 lõikes 2, artikli 15 lõikes 4 ja artikli 18 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või tagasivõtmise otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 11 lõike 2, artikli 15 lõike 4 ja artikli 18 lõike 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 22
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 141 kohaselt asutatud otsetoetuste korralduskomitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 23
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 1405/2006 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse vastavalt lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 24
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 13. märts 2013