PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 869/2014
ze dne 11. srpna 2014
o nových službách v osobní železniční dopravě
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 10 směrnice 2012/34/EU otevřely členské státy své trhy pro služby mezinárodní osobní železniční dopravy poskytované kterýmkoli železničním podnikem, kterému byla vydána licence podle uvedené směrnice. V průběhu mezinárodní osobní železniční dopravy mají železniční podniky oprávnění k nástupu cestujících na kterékoli stanici umístěné na mezinárodní trase a výstupu cestujících na jiné takové stanici, včetně stanic umístěných v témže členském státě.
(2)
Avšak zavedení nových mezinárodních osobních železničních spojů s otevřeným přístupem a se zastávkami by nemělo být využito k otevření trhu pro služby vnitrostátní osobní dopravy, ale mělo by se zaměřit pouze na zastávky, jež doplňují mezinárodní službu. Hlavním účelem nových spojů by mělo být přepravovat cestující na mezinárodní trase. Regulační subjekt uvedený v oddílu 4 kapitoly IV směrnice 2012/34/EU by měl na žádost příslušných orgánů nebo dotčených železničních podniků rozhodnout o hlavním účelu navrhované nové služby.
(3)
Otevření mezinárodní osobní železniční dopravy hospodářské soutěži může mít důsledky pro organizaci a financování osobní železniční dopravy provozované na základě smlouvy o veřejných službách podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (2). V souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU mohou členské státy omezit právo přístupu na trh v případech, kdy by toto právo ohrozilo hospodářskou vyváženost uvedených smluv o veřejných službách. Regulační subjekt by na žádost příslušných orgánů, provozovatele infrastruktury nebo železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, měl rozhodnout, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
(4)
Aby se zabránilo přerušení nové služby v osobní železniční dopravě, která byla již zahájena, a aby se této nové službě zajistila právní jistota, pokud jde o možnost ji provozovat, měla by být lhůta, která je vyhrazena na žádost o test hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti, omezena a měla by být provázána s okamžikem, kdy žadatel oznámí zájem provozovat novou službu v mezinárodní osobní železniční dopravě. Ze stejného důvodu by měly být rovněž časově omezeny postupy regulačního subjektu pro uvedené testy.
(5)
Žádost o test hlavního účelu by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hlavní účel navrhované nové služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech. Pro splnění tohoto požadavku by subjekty žádající o uvedený test měly mít možnost používat standardní formuláře pro žádosti zveřejněné regulačními subjekty.
(6)
Regulační subjekt by měl provést jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu pro stanovení účelu navrhované nové služby ve střednědobém horizontu, nikoli její charakteristiky v daném okamžiku. Kritéria posouzení by měla být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hlavního účelu s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné kvantifikované prahové hodnoty.
(7)
Žádost o test hospodářské vyváženosti by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by byla navrhovanou novou službou ohrožena. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by měla být považována za ohroženou v důsledku nové navrhované služby, jestliže dojde k podstatné změně v hodnotě smlouvy o veřejných službách, z které vyplývá, že služby provozované podle uvedené smlouvy na konkurenčně strukturovaném trhu by již nebyly udržitelné a schopné provozování s přiměřenou mírou zisku.
(8)
Posouzení dopadu navrhované nové služby na hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách by mělo být založeno na objektivní metodě a kritériích posouzení, která mají být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hospodářské vyváženosti s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Ekonomická analýza by se měla zaměřit na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách, včetně konkrétních dotčených služeb, po celou dobu jejího trvání. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné předem definované kvantifikované prahové hodnoty. Regulační subjekt by kromě ekonomické analýzy dopadu navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách měl rovněž přihlédnout k přínosům pro zákazníky v krátkodobém a střednědobém horizontu.
(9)
Možnost opětovného posouzení rozhodnutí přijatého regulačním subjektem, které vyplývá z testu hospodářské vyváženosti, by měla být možná pouze v případech, ve kterých dochází k zásadní změně v nové službě ve srovnání s údaji, které analyzoval regulační subjekt, nebo když existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby v rámci smlouvy o veřejných službách. Aby byla novému provozovateli služeb zaručena základní právní jistota, mělo by existovat určité časové období, během kterého nelze opětovné posouzení požadovat.
(10)
Aniž je dotčena zásada nezávislosti regulačních subjektů při rozhodování uvedeném v čl. 55 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, regulační subjekty by si měly vyměňovat informace a případně by v konkrétních případech měly koordinovat své zásady a činnosti týkající se testů hlavního účelu a hospodářské vyváženosti, aby se zabránilo velkým rozdílům v jejich postupech, které by na trh služeb v mezinárodní osobní železniční dopravě vnesly nejistotu.
(11)
Regulační subjekty by měly při všech svých činnostech souvisejících s testy hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do těchto testů.
(12)
Regulační subjekty nemají povinnost požadovat za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o uložení takového poplatku subjektům, které předkládají takovéto žádosti, za práci prováděnou regulačními subjekty, přičemž takový poplatek bude pokrývat čisté náklady těchto posouzení. V takovém případě by poplatek měl být nediskriminační, přiměřený a měl by být skutečně vybírán od všech žádajících subjektů transparentním způsobem.
(13)
S přihlédnutím k výsledkům konzultace se zúčastněnými stranami a výměny informací s jinými regulačními subjekty by regulační subjekty měly vypracovat jednotnou metodiku pro provádění testů hlavního účelu a případně pro provádění testů hospodářské vyváženosti. Ostatní subjekty by neměly tuto odpovědnost omezovat. Testy by měly vycházet přednostně z analýzy jednotlivých případů, a nikoli z prostého použití předem stanovených prahových hodnot. Ve vnitrostátních právních předpisech by neměly být stanoveny žádné prahové hodnoty. Metoda posuzování by měla být stanovena tak, aby odpovídala vývoji trhu, což umožní její průběžnou adaptaci, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobný postup a kritéria, které je nutno dodržovat při rozhodování:
a)
zda hlavním účelem služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
b)
zda je mezinárodní osobní železniční dopravou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě.
Článek 1a
Vyloučení z oblasti působnosti
Toto nařízení se nevztahuje na služby organizované podnikem za účelem přepravy svých vlastních zaměstnanců do práce a zpět ani na služby, na které se veřejnosti neprodávají jízdenky.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„novou službou v mezinárodní osobní dopravě“ služba v mezinárodní osobní dopravě, která je navržena k uvedení na trh nebo která znamená významnou změnu, pokud jde o zvýšenou četnost nebo zvýšený počet zastávek v rámci stávající služby v mezinárodní osobní dopravě;
2)
„testem hlavního účelu“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 5 za účelem rozhodnutí, zda hlavním účelem navrhované nové služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech nebo přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými ve stejném členském státě;
3)
„testem hospodářské vyváženosti“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 10, který je použitelný pouze v členských státech, které se v souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU rozhodly omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, za účelem rozhodnutí, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách;
4)
„smlouvou o veřejných službách“ smlouva o veřejných službách podle čl. 2 písm. i) nařízení (ES) č. 1370/2007, která se vztahuje k železniční dopravě;
5)
„příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán podle čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1370/2007;
6)
„čistým finančním dopadem“ se rozumí dopad smlouvy o veřejných službách na náklady a příjmy, které vznikly při plnění závazků veřejné služby, s přihlédnutím k příjmům železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, získaným z této činnosti a přiměřenému zisku, vypočtený v souladu s bodem 2 přílohy nařízení (ES) č. 1370/2007.
Článek 3
Oznámení o plánované nové službě v mezinárodní osobní železniční dopravě
1. Žadatel oznámí dotčeným regulačním subjektům svůj záměr provozovat novou službu v mezinárodní osobní dopravě předtím, než požádá provozovatele infrastruktury o kapacitu infrastruktury.
2. Regulační subjekty vypracují a na svých internetových stránkách zveřejní standardní formulář pro oznámení, které by měli žadatelé používat a které musí obsahovat tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba a (případně) registrační číslo žadatele;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
datum licence a osvědčení o bezpečnosti žadatele nebo uvedení fáze postupu k jejich získání;
d)
podrobný popis trasy s uvedením polohy výchozí a cílové stanice, zastávek a vzdáleností mezi nimi;
e)
plánované datum zahájení provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě;
f)
časové rozvržení, četnost a kapacita navrhované nové služby včetně navrhovaných časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů a všech odchylek v četnosti nebo v zastávkách od standardního jízdního řádu pro každý směr;
g)
odůvodnění, že hlavním účelem navrhované služby v osobní dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
3. Informace týkající se plánovaného provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě se musí vztahovat nejméně na první tři roky, a pokud možno, na prvních pět let provozu.
4. Regulační subjekt bez prodlení zveřejní na své internetové stránce oznámení žadatele s výjimkou všech obchodně citlivých informací a informuje o tom subjekty uvedené v článku 5 nebo 10.
5. Žadatel odůvodní všechna vyloučení obchodně citlivých informací ze zveřejnění. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí žadateli, který o zachování důvěrnosti požádal, odmítnutí jeho požadavku. Tímto postupem není dotčen postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
6. Veškeré informace poskytnuté žadatelem ve standardním formuláři a jakékoli podpůrné doklady se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 4
Lhůty pro podání žádosti o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti
1. Žádosti subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti musí být podány do čtyř týdnů od zveřejnění oznámení žadatele na internetové stránce regulačního subjektu. Subjekty, které jsou oprávněny podat žádosti o oba testy, tak mohou učinit současně.
2. Jestliže je požadováno provedení testu hlavního účelu i testu hospodářské vyváženosti, lze tyto testy provést zároveň. Jestliže test hlavního účelu odhalí, že hlavní účel navrhované služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech a je přijato negativní rozhodnutí, test hospodářské vyváženosti se ukončí rozhodnutím odkazujícím na toto negativní rozhodnutí o hlavním účelu navrhované služby.
Článek 5
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hlavního účelu
O provedení testu hlavního účelu mohou žádat tyto subjekty:
a)
příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě provozované na území, kterého se navrhovaná nová služba týká;
b)
kterýkoli železniční podnik provozující služby v mezinárodní nebo vnitrostátní osobní železniční dopravě na trase obsluhované novou službou, ať na komerčním základě, nebo na základě smlouvy o veřejných službách.
Článek 6
Informace, které je nutno uvést v žádosti o provedení testu hlavního účelu
1. Subjekt podávající žádost v ní uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost o vydání rozhodnutí o hlavním účelu navrhované nové služby;
d)
vysvětlení, proč je podle názoru subjektu podávajícího žádost hlavní účel navrhované nové služby jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedená v písmech c) a d).
2. Subjekt podávající žádost odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, že její požadavek zamítl. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
3. Regulační subjekty zveřejní na svých internetových stránkách standardní formulář žádosti o provedení testu hlavního účelu, který by subjekty žádající o uvedený test měly používat.
4. Veškeré informace uvedené ve standardním formuláři žádosti a jakákoli podpůrná dokumentace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 7
Postup provedení testu hlavního účelu
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt může žadatele požádat o poskytnutí dalších informací. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze odůvodnit v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Regulační subjekt přijme rozhodnutí nejpozději do šesti týdnů od obdržení všech relevantních informací.
Článek 8
Kritéria posouzení pro test hlavního účelu
1. Regulační subjekt ověří hlavní účel navrhované nové služby. Provede jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu, která přihlíží k předpokládanému vývoji služby, jakož i k předpokládaným změnám podmínek na trhu během období, na které se vztahuje oznámení žadatele.
2. Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu kromě informací uvedených ve standardním formuláři oznámení zejména tato kritéria:
a)
podíl na obratu a objemu, jenž je odvozen z počtu cestujících v mezinárodní dopravě podle očekávání žadatele, ve srovnání s počtem cestujících ve vnitrostátní dopravě v členském státě, ve kterém je regulační subjekt usazen;
b)
vzdálenost pokrytou navrhovanou novou službou v různých členských státech a umístění zastávek;
c)
poptávku cestujících po nové službě;
d)
marketingovou strategii žadatele;
e)
charakter kolejových vozidel, která mají být použita pro novou službu;
3. Regulační subjekt může stanovit a používat prahové hodnoty vyjádřené jako podíl na obratu nebo objemu odvozeného z počtu cestujících v mezinárodní dopravě. Aby služba mohla být považována za mezinárodní, nesmí tyto prahové hodnoty přesáhnout 50 % obratu nebo objemu odvozeného z počtu všech cestujících v dopravě odhadovaného na celé období, na něž se vztahuje rozhodnutí regulačního subjektu, a nesmí se uplatňovat izolovaně.
Článek 9
Výsledky testu hlavního účelu
1. Po posouzení nové navrhované služby regulační subjekt rozhodne, zda hlavním účelem navrhované nové služby je:
a)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech, nebo
b)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v členském státě, ve kterém je usazen regulační subjekt.
2. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. a), přístup k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě se udělí.
3. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. b), regulační subjekt překvalifikuje žádost na žádost o službu ve vnitrostátní osobní železniční dopravě a informuje o tom žadatele. Žadatel musí poté postupovat podle příslušných vnitrostátních pravidel pro podávání žádostí o přístup k železniční infrastruktuře.
4. Regulační subjekt o přijatém rozhodnutí informuje žadatele.
5. Rozhodnutí regulačního subjektu musí být řádně odůvodněno a bez prodlení zveřejněno na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 10
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hospodářské vyváženosti
V případě, že se členský stát, kterého se týká navrhovaná nová služba v mezinárodní železniční dopravě, rozhodl omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, mohou o provedení testu hospodářské vyváženosti požádat tyto subjekty:
a)
příslušný orgán nebo příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách vztahující se na místo odjezdu a místo určení, kterých se navrhovaná nová služba týká;
b)
jakýkoli jiný dotčený příslušný orgán, který má právo omezit přístup podle článku 11 směrnice 2012/34/EU;
c)
provozovatel infrastruktury na území pokrytém navrhovanými novými službami v mezinárodní osobní dopravě;
d)
jakýkoli železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách, jež byla udělena orgánem uvedeným v bodě a).
Článek 11
Požadavky na informace v souvislosti s testem hospodářské vyváženosti
1. Subjekt podávající žádost uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost na rozhodnutí o testu hospodářské vyváženosti;
d)
důkaz, že nová služba ohrozí hospodářskou vyváženost;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedené v písmech c) a d).
2. Regulační subjekt může od subjektů zapojených do testu požadovat mimo jiné tyto informace:
a)
Od příslušného orgánu:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
vnitrostátní pravidla pro udělování a změnu smluv o veřejných službách;
iii)
příslušné trasy a odhady příjmů, včetně metodiky tvorby odhadů;
b)
Od železničního podniku, který plní smlouvu smlouvy o veřejných službách:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
obchodní plán tohoto podniku;
iii)
informace o příjmech tohoto podniku;
iv)
informace o jízdních řádech služeb, včetně časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů;
v)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb) a plány pro konkurenční reakce na novou službu, jakož i možné úspory nákladů díky nové službě.
c)
Od žadatele:
i)
obchodní plán;
ii)
odhad příjmů a tras ve vnitrostátní osobní dopravě, včetně metodiky tvorby odhadů;
iii)
obchodní strategii;
iv)
systémy prodeje přepravních dokladů;
v)
specifikaci kolejových vozidel (např. využití kapacity, počet sedadel, konfiguraci vozů);
vi)
marketingovou strategii;
vii)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb).
d)
Od provozovatele infrastruktury:
informace o příslušných tratích nebo úsecích, aby bylo zajištěno, že novou službu v mezinárodní osobní dopravě lze na této infrastruktuře provozovat, aniž je dotčena povinnost provozovatele infrastruktury podle postupu přidělování uvedeného v kapitole IV oddílu 3 směrnice 2012/34/EU.
3. Subjekty zapojené do testu hospodářské vyváženosti odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, zamítnutí takového požadavku. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto závěru stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 12
Postup provedení testu hospodářské vyváženosti
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt si do jednoho měsíce od obdržení žádosti vyžádá informace uvedené v článku 11 od dalších relevantních stran, zejména železničního podniku, který žádá o přístup k železniční infrastruktuře za účelem provozování nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze dostatečně odůvodnit v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Jestliže je na základě informací poskytnutých subjektem podávajícím žádost o provedení testu hospodářské vyváženosti žádost shledána odůvodněnou a informace poskytnuté žadatelem o přístup nejsou dostatečné k vyvrácení důvodnosti uvedené žádosti, přístup se neposkytne.
6. Regulační subjekt stanoví lhůtu pro přijetí svých rozhodnutí, která není delší než šest týdnů od obdržení všech relevantních informací.
7. Veškeré informace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 13
Obsah testu hospodářské vyváženosti
1. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách se považuje za ohroženou, jestliže navrhovaná nová služba má podstatný negativní dopad na:
i)
ziskovost služeb provozovaných na základě smlouvy o veřejných službách a/nebo
ii)
čisté náklady vzniklé příslušnému orgánu, který udělil smlouvu o veřejných službách.
2. Regulační subjekt posoudí, zda je navrhovanou novou službou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách. Analýza provedená regulačním subjektem se zaměří na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách po celou dobu jejího trvání. Předem definované prahové hodnoty mohou být uplatňovány, nikoli však izolovaně od ostatních kritérií.
3. Regulační subjekt přihlédne rovněž k přínosům pro zákazníky vyplývajícím z nové služby v krátkodobém a střednědobém horizontu.
Článek 14
Kritéria posouzení pro test hospodářské vyváženosti
Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu zejména tato kritéria:
a)
vliv na čistý finanční dopad služeb na základě smlouvy o veřejných službách uvažovaný během trvání této smlouvy;
b)
možné konkurenční reakce železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách;
c)
možné úspory nákladů, které by mohl realizovat železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách (např. neprovedení náhrady za kolejová vozidla na konci životnosti nebo za pracovníky, kterým končí pracovní poměr), jakož i potenciální přínosy pro tento železniční podnik vyplývající z navrhované nové služby (např. přivedení cestujících ze zahraničí, kteří by mohli mít zájem o regionální přípoj provozovaný v rámci smlouvy o veřejných službách);
d)
možnost zúžit rozsah smlouvy o veřejných službách, zejména když se v době posuzování této smlouvy blíží ukončení její platnosti;
e)
dopad na výkonnost a kvalitu železničních služeb;
f)
dopad na plánování jízdních řádů železničních služeb;
g)
případně dopad na investice železničních podniků či příslušných orgánů do kolejových vozidel.
Článek 15
Výsledek testu hospodářské vyváženosti
1. Na základě výsledku testu hospodářské vyváženosti přijme regulační subjekt rozhodnutí podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, na jehož základě se právo na přístup k železniční infrastruktuře udělí, změní, udělí pouze za určitých podmínek nebo odmítne.
2. Před přijetím rozhodnutí, které by vedlo k odmítnutí přístupu k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě, umožní regulační subjekt žadateli, aby upravil plán tak, aby neohrožoval hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
3. Rozhodnutí regulačního subjektu se spolu s odůvodněním zveřejní na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 16
Opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti
1. Subjekty uvedené v čl. 11 odst. 3 směrnice 2012/34/EU mohou požádat o opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti při splnění těchto podmínek stanovených regulačním subjektem:
a)
v nové službě v mezinárodní osobní dopravě došlo k významné změně ve srovnání s údaji analyzovanými regulačního subjektem; nebo
b)
existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby provozované na základě smlouvy o veřejných službách; nebo
c)
jestliže platnost smlouvy o veřejných službách skončila před původně stanoveným okamžikem.
2. Pokud regulační subjekt ve svém rozhodnutí nestanoví jinak, nelze o opětovné posouzení rozhodnutí žádat do tří let od zveřejnění rozhodnutí kromě případu popsaného v odst. 1 písm. a).
Článek 17
Spolupráce regulačního subjektu s jinými regulačními subjekty s příslušností pro navrhovanou novou službu
1. Po obdržení oznámení žadatele o záměru zahájit novou službu v mezinárodní osobní dopravě informuje regulační subjekt jiné regulační subjekty s příslušností pro trasu navrhované nové služby. Uvedené regulační subjekty zkontrolují, zda se informace obsažené ve formuláři oznámení zveřejněné na internetové stránce regulačního subjektu shodují s informacemi, které obdržely od žadatele. O případných nesrovnalostech informují regulační subjekt.
2. Po obdržení žádosti od subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 buď o provedení testu hlavního účelu, nebo testu hospodářské vyváženosti informuje regulační subjekt o této skutečnosti ostatní regulační subjekty s příslušností pro části trasy navrhované nové služby.
3. Regulační subjekty sdělí výsledky testů ostatním regulačním subjektům s příslušností pro části trasy navrhované nové služby. Učiní tak v dostatečném předstihu před konečným přijetím svého rozhodnutí, aby ostatním regulačním subjektům dali možnost se vyjádřit výsledkům testů.
4. Regulační subjekty během jakékoli výměny informací o testech musí respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do testů. Informace mohou použít pouze za účelem projednávaného případu.
Článek 18
Poplatky
Členské státy, nebo případně regulační subjekty mohou za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti požadovat od subjektu, který podává žádost o provedení testu nebo opětovného posouzení, poplatek. V takovém případě musí být poplatek nediskriminační, přiměřený, skutečně vybíraný od všech žádajících subjektů transparentním způsobem a nesmí překročit náklady práce vynaložené zaměstnanci a výdaje spojené se žádostí.
Článek 19
Metodika
1. Regulační subjekty vypracují metodiku pro provedení testů hlavního účelu a případně testů hospodářské vyváženosti v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. Tato metodika musí být jasná, transparentní a nediskriminační a musí být zveřejněna na internetové stránce regulačního subjektu.
2. Metodika musí být stanovena v souladu s vývojem trhu, přičemž by měl být umožněn její průběžný vývoj, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. srpna 2014.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 869/2014,
11. august 2014,
uute raudtee-reisijateveo teenuste kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivi 2012/34/EL, millega luuakse ühtne Euroopa raudteepiirkond, (1) eriti selle artikli 10 lõiget 4 ja artikli 11 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Liikmesriigid on avanud vastavalt direktiivi 2012/34/EL artiklile 10 oma turud kõikide selle direktiivi alusel tegevusloa saanud raudteeveo-ettevõtjate pakutavatele rahvusvahelistele raudtee-reisijateveo teenustele. Raudteeveo-ettevõtjatel on rahvusvahelist raudtee-reisijateveo teenust pakkudes õigus reisijaid peale võtta igast rahvusvahelisel marsruudil asuvast jaamast ja lasta neil maha minna teises jaamas, sealhulgas samas liikmesriigis asuvates jaamades.
(2)
Uute, vahepeatustega ja avatud rahvusvaheliste raudtee-reisijateveo teenuste kasutuselevõtmist ei tohiks siiski kasutada riigisiseste reisijateveo teenuste turu avamiseks, vaid sellega peaks keskenduma üksnes rahvusvahelist teenust täiendavatele peatustele. Kõnealuste uute teenuste põhieesmärgiks peaks olema reisijatevedu rahvusvahelisel reisil. Pädevate asutuste või huvitatud raudteeveo-ettevõtjate taotlusel peaks direktiivi 2012/34/EL IV peatüki 4. jaos nimetatud reguleeriv asutus tegema kindlaks kavandatud uue teenuse peamise eesmärgi.
(3)
Rahvusvaheliste raudtee-reisijateveo teenuste konkurentsile avamine võib mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaselt avaliku teenindamise lepingu alusel pakutavate raudtee-reisijateveo teenuste korraldust ja rahastamist (2). Vastavalt direktiivi 2012/34/EL artiklile 11 võivad liikmesriigid piirata turule juurdepääsu õigust, kui see õigus ohustaks kõnealuste avaliku teenindamise lepingute majanduslikku tasakaalu. Pädevate asutuste, taristuettevõtja või avaliku teenindamise lepingut täitva raudteeveo-ettevõtja taotlusel peaks reguleeriv asutus kindlaks tegema, kas kavandatud uus rahvusvaheline raudtee-reisijateveo teenus ohustab avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu.
(4)
Selleks et vältida katkestusi juba pakutava uue raudtee-reisijateveo teenuse osutamises ja tagada sellele uuele teenusele õiguskindlus seoses selle teenuse toimimise võimalikkusega, peaks peamise eesmärgi katse või majandusliku tasakaalu katse taotlemiseks ette nähtud aeg olema piiratud ja seotud ajaga, mil taotleja teatab oma huvist osutada rahvusvahelist raudtee-reisijateveo teenust. Samal põhjusel peaksid olema ajaliselt piiratud kõnealuste katsete tegemise eest vastutava reguleeriva asutuse menetlused.
(5)
Peamise eesmärgi katse tegemise taotlus peaks sisaldama kogu asjakohast teavet, mis kinnitab, et kavandatud uue teenuse peamine eesmärk on midagi muud kui reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel. Selle nõude täitmiseks peaks sellise katse tegemist taotlevatel üksustel olema võimalik kasutada reguleerivate asutuste avaldatud standardseid taotlusvorme.
(6)
Reguleeriv asutus peaks tegema nii kvalitatiivse kui ka kvantitatiivse analüüsi, et välja selgitada pigem kavandatud uue teenuse väljavaated keskpikas perspektiivis kui seda iseloomustavad näitajad konkreetsel ajahetkel. Hindamiskriteeriumid tuleks kindlaks määrata metoodikas, mille reguleeriv asutus võtab vastu peamise eesmärgi katse tegemiseks, pidades silmas asjaomase liikmesriigi raudteeveo eripärasid. Ühtki ranget ega individuaalset kvantitatiivset piirmäära ei tuleks kohaldada.
(7)
Majandusliku tasakaalu katse tegemise taotlus peaks sisaldama kogu asjakohast teavet, mis kinnitab, et kavandatud uus teenus ohustab avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu. Kavandatud uut teenust tuleks pidada avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu ohustavaks juhul, kui avaliku teenindamise lepingu väärtus muutub märkimisväärselt, mis toob kaasa olukorra, mille puhul selle lepingu alusel konkurentsile rajatud turul pakutavad teenused ei ole enam jätkusuutlikud ja suutelised tooma mõistlikku kasumit.
(8)
Hinnates kavandatud uue teenuse mõju avaliku teenindamise lepingu majanduslikule tasakaalule, tuleks aluseks võtta objektiivne meetod ja hindamiskriteeriumid, mis määratakse kindlaks metoodikas, mille reguleeriv asutus võtab vastu majandusliku tasakaalu katse tegemiseks, pidades silmas asjaomase liikmesriigi raudteeveo eripärasid. Majandusanalüüsis tuleks keskenduda majanduslikule mõjule, mida kavandatud uus teenus avaldab avaliku teenindamise lepingule tervikuna (sh eriti mõjutatud teenustele) kogu selle täitmise jooksul. Ühtki eelnevalt kindlaks määratud ranget ega individuaalset kvantitatiivset piirmäära ei tuleks kohaldada. Lisaks selle analüüsimisele, milline on kavandatud uue teenuse majanduslik mõju avaliku teenindamise lepingule, peaks reguleeriv asutus võtma arvesse ka klientidele lühikeses ja keskpikas plaanis toodavat kasu.
(9)
Võimalus vaadata läbi otsus, mille reguleeriv asutus on majandusliku tasakaalu katse tulemusel teinud, peaks piirduma juhtudega, kus uus teenus on võrreldes reguleeriva asutuse analüüsitud andmetega märkimisväärselt muutunud või kui avaliku teenindamise lepingu alusel pakutavatele teenustele avalduva tegeliku ja prognoositud mõju vahel on märkimisväärne erinevus. Selleks et tagada uue teenuse pakkujale minimaalne õiguslik stabiilsus, peaks olema ette nähtud teatav periood, mille jooksul otsuse läbivaatamist ei saa taotleda.
(10)
Ilma et see piiraks reguleerivate asutuste otsuste tegemisel direktiivi 2012/34/EL artikli 55 lõikes 1 osutatud sõltumatuse põhimõtte kohaldamist, peaksid reguleerivad asutused vahetama teavet ja vajaduse korral kooskõlastama konkreetsetel juhtudel oma peamise eesmärgi katse ja majandusliku tasakaalu katsega seotud põhimõtteid ja meetmeid, et vältida tavades suuri erinevusi, mis tooksid rahvusvaheliste raudtee-reisijateveo teenuste turule ebakindluse.
(11)
Reguleerivad asutused peaksid austama kogu oma peamise eesmärgi või majandusliku tasakaalu katsetega seotud tegevuses nendesse katsetesse kaasatud osapooltelt saadud tundliku äriteabe konfidentsiaalsust.
(12)
Reguleerivatel asutustel ei ole kohustust nõuda peamise eesmärgi katse või majandusliku tasakaalu katse tegemise või majandusliku tasakaalu katse läbivaatamise eest tasu. Liikmesriigid võivad siiski otsustada kehtestada kõnealuse taotluse esitavale üksusele tasu reguleerivate asutuste tehtud töö eest, mis katab hindamise netokulu. Sellisel juhul peaks see tasu olema mittediskrimineeriv ja mõistlik ning seda tuleks tulemuslikult ja läbipaistvalt sisse nõuda kõikidelt taotluse esitanud üksustelt.
(13)
Võttes arvesse sidusrühmadega peetud konsultatsiooni tulemusi ja teiste reguleerivate asutustega toimunud teabevahetust, peaksid reguleerivad asutused töötama peamise eesmärgi katse ja vajaduse korral majandusliku tasakaalu katse jaoks välja ühtse metoodika. Teised üksused ei tohiks selle ülesande täitmist takistada. Katsed peaksid tuginema juhtumipõhisele analüüsile, mitte pelgalt eelnevalt kindlaks määratud piirmäärade kohaldamisele. Liikmesriikide õigusaktides ei tuleks kehtestada ühtki piirmäära. Hindamismeetodi väljatöötamisel tuleks arvesse võtta turusuundumusi, millega võimaldatakse sel meetodil aja jooksul areneda, eelkõige reguleerivate asutuste kogemuste valguses.
(14)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2012/34/EL artikli 62 lõike 1 kohaselt loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu
Käesolevas määruses sätestatakse selle korra ja nende kriteeriumide üksikasjad, mida tuleb järgida, kui tehakse kindlaks:
a)
kas raudteeveoteenuse peamine eesmärk on reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel;
b)
kas rahvusvaheline raudtee-reisijateveo teenus ohustab raudteeveoalase avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu.
Artikkel 1a
Erandid reguleerimisalast
Käesolevat määrust ei kohaldata selliste teenuste suhtes, mida ettevõtja pakub oma töötajate tööle ja töölt tagasi sõidutamiseks, ning ka selliste teenuste suhtes, mille pileteid üldsusele ei müüda.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „uus rahvusvaheline reisijateveo teenus”- rahvusvaheline reisijateveo teenus, mille turule toomist kavandatakse või mis toob olemasoleva rahvusvahelise reisijateveo teenuse sageduse või peatuste arvu suurenemise näol kaasa olulisi muudatusi;
2) „peamise eesmärgi katse”- hindamine, mille reguleeriv asutus teostab artiklis 5 nimetatud üksuse taotlusel, et teha kindlaks, kas kavandatud uue raudteeveoteenuse peamine eesmärk on reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel või reisijatevedu samas liikmesriigis asuvate jaamade vahel;
3) „majandusliku tasakaalu katse”- hindamine, mille reguleeriv asutus teostab artiklis 10 nimetatud üksuse taotlusel, et teha kindlaks, kas kavandatud uus rahvusvaheline raudtee-reisijateveo teenus ohustab avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu, ning mis on kohaldatav üksnes liikmesriikides, kes on otsustanud vastavalt direktiivi 2012/34/EL artiklile 11 piirata rahvusvaheliste raudtee-reisijateveo teenuste pakkumise puhul juurdepääsuõigust raudteetaristule lähte- ja sihtkoha vahel, mis on hõlmatud ühe või mitme avaliku teenindamise lepinguga;
4) „avaliku teenindamise leping”- määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 2 punktis i määratletud avaliku teenindamise leping, mis on seotud raudteeveoga;
5) „pädev asutus”- määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 2 punktis b määratletud pädev asutus;
6) „netofinantsmõju”- määruse (EÜ) nr 1370/2007 lisa punkti 2 kohaselt arvutatud avaliku teenindamise lepingu mõju avaliku teenindamise kohustuste täitmisest tulenevatele kuludele ja tuludele, võttes arvesse avaliku teenindamise lepingut täitva raudteeveo-ettevõtja sellega saadavat tulu ning mõistlikku kasumit.
Artikkel 3
Kavandatud uuest rahvusvahelisest raudtee-reisijateveo teenusest teavitamine
1. Taotleja teavitab asjaomaseid reguleerivaid asutusi oma kavatsusest pakkuda uut rahvusvahelist reisijateveo teenust enne taristuettevõtjale taristu läbilaskevõime taotluse esitamist.
2. Reguleerivad asutused töötavad välja ja avaldavad oma veebisaidil taotlejatele kasutamiseks standardse teatisevormi, mis sisaldab järgmist teavet:
a)
taotleja nimi, aadress, juriidiline isik, registreerimisnumber (vajaduse korral);
b)
päringute eest vastutava isiku kontaktandmed;
c)
taotleja tegevusloa ja ohutussertifikaadi andmed või märge selle kohta, mis etapis on nende dokumentide omandamine;
d)
üksikasjalik marsruut, kuhu on märgitud lähte- ja sihtjaamade asukohad ning kõik vahepeatused ja nendevahelised kaugused;
e)
kavandatud uue rahvusvahelise raudtee-reisijateveo teenuse pakkumise ettenähtud alguskuupäev;
f)
kavandatud uue teenuse ajakava ja sagedus ning teenuse osutamise suutlikkus, sealhulgas marsruutide kaupa kavandatud väljumisajad, vahepeatused, saabumisajad ja ühendused ning samuti sõitude sageduse või peatuste arvuga seotud kõrvalekalded standardsest sõiduplaanist;
g)
kinnitus selle kohta, et kavandatud reisijateveo teenuse peamine eesmärk on reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel.
3. Kavandatud uue rahvusvahelise raudtee-reisijateveo teenuse pakkumist käsitlev teave peab hõlmama vähemalt kolme esimest ja võimaluse korral viit esimest teenuse pakkumise aastat.
4. Reguleeriv asutus avaldab oma veebisaidil viivitamata taotleja esitatud teatise, välja arvatud tundliku äriteabe, ja teavitab sellest vastavalt vajadusele kas artiklis 5 või artiklis 10 osutatud üksuseid.
5. Taotleja peab põhjendama oma mis tahes ettepanekut jätta tundlik äriteave avaldamata. Kui see põhjendus on reguleerivale asutusele vastuvõetav, hoitakse seda teavet konfidentsiaalsena. Kui põhjendus ei ole vastuvõetav, teatab reguleeriv asutus konfidentsiaalsust soovivale taotlejale oma keeldumisest. See menetlus ei piira võimalust kohaldada kõnealuse otsuse suhtes liikmesriigi õiguses ette nähtud edasikaebamise menetlust.
6. Taotleja edastab kogu standardvormil esitatud teabe ja kõik täiendavad dokumendid reguleerivale asutusele elektrooniliselt.
Artikkel 4
Peamise eesmärgi katse või majandusliku tasakaalu katse taotlemise tähtajad
1. Artiklis 5 või artiklis 10 osutatud üksused peavad taotlema peamise eesmärgi katse või majandusliku tasakaalu katse tegemist nelja nädala jooksul pärast taotleja teatise avaldamist reguleeriva asutuse veebisaidil. Üksused, kellel on õigus taotleda mõlema katse tegemist, võivad taotleda neid katseid korraga.
2. Kui on taotletud nii peamise eesmärgi katse kui ka majandusliku tasakaalu katse tegemist, võib need katsed teha samal ajal. Kui peamise eesmärgi katse tegemisel selgub, et kavandatud teenuse peamine eesmärk on midagi muud kui reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel, ja kui tehakse negatiivne otsus, lõpetatakse majandusliku tasakaalu katse tegemine otsusega, milles viidatakse kõnealusele kavandatud teenuse peamise eesmärgi kohta tehtud negatiivsele otsusele.
Artikkel 5
Üksused, kellel on õigus taotleda peamise eesmärgi katse tegemist
Peamise eesmärgi katse tegemist võivad taotleda järgmised üksused:
a)
pädevad asutused, kes on sõlminud raudteeveoalase avaliku teenindamise lepingu geograafilises piirkonnas, mida kavandatud uus teenus mõjutab;
b)
raudteeveo-ettevõtjad, kes pakuvad kas ärilistel alustel või avaliku teenindamise lepingu raames rahvusvahelisi või riigisiseseid raudtee-reisijateveo teenuseid marsruudil (marsruutidel), kus hakatakse osutama kavandatud uut teenust.
Artikkel 6
Peamise eesmärgi katse taotluses esitatav teave
1. Taotlev üksus peab esitama taotluses järgmise teabe:
a)
taotleva üksuse nimi, aadress, juriidiline isik, registreerimisnumber (vajaduse korral);
b)
päringute eest vastutava isiku kontaktandmed;
c)
selgitus selle kohta, miks taotlev üksus on huvitatud kavandatud uue teenuse peamist eesmärki käsitleva otsuse tegemisest;
d)
selgitus selle kohta, miks kavandatud uue teenuse peamine eesmärk on taotleva üksuse meelest midagi muud kui reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel;
e)
teave ja dokumendid, mis toetavad punktides c ja d esitatud selgitusi.
2. Taotlev üksus peab põhjendama oma mis tahes ettepanekut jätta tundlik äriteave avaldamata. Kui see põhjendus on reguleerivale asutusele vastuvõetav, hoitakse seda teavet konfidentsiaalsena. Kui põhjendus ei ole vastuvõetav, teatab reguleeriv asutus konfidentsiaalsust soovivale osapoolele oma keeldumisest. See menetlus ei piira võimalust kohaldada kõnealuse otsuse suhtes liikmesriigi õiguses ette nähtud edasikaebamise menetlust.
3. Reguleerivad asutused avaldavad oma veebisaidil peamise eesmärgi katse taotlemise standardvormi, mida taotlevad üksused peavad kasutama.
4. Kogu standardsel taotlusvormil esitatud teave ja kõik täiendavad dokumendid tuleb edastada reguleerivale asutusele elektrooniliselt.
Artikkel 7
Peamise eesmärgi katse tegemise kord
1. Reguleeriv asutus vaatab läbi taotleva üksuse esitatud taotluse.
2. Kui reguleeriv asutus leiab, et taotlev üksus ei ole esitanud koos oma taotlusega täielikku teavet, võib ta taotleda lisateavet kolme nädala jooksul alates taotluse saamisest. Kui taotlev üksus vastab sellele lisateabe taotlusele ja see vastus ei ole endiselt täielik, võib reguleeriv asutus esitada teise lisateabe taotluse kolme nädala jooksul alates esimese lisateabe taotluse saamisest. Taotlev üksus esitab lisateabe taotluse vastuseks sellise teabe mõistliku aja jooksul, nagu on kehtestatud reguleeriv asutus vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 56 lõikele 8. Kui taotlev üksus ei esita kõnealust teavet reguleeriva asutuse kehtestatud tähtaja jooksul, lükatakse taotlus tagasi.
3. Reguleeriv asutus võib paluda taotlejalt lisateavet. Kui esitatud teave on ebaselge, võib reguleeriv asutus kehtestada selgituste esitamiseks veel ühe tähtaja.
4. Kui taotlust ei saa artikli 6 lõike 1 punkti d kohaselt põhjendada, tuleb see tagasi lükata.
5. Reguleeriv asutus teeb otsuse hiljemalt kuus nädalat pärast kogu asjakohase teabe saamist.
Artikkel 8
Peamise eesmärgi katse tegemisel kohaldatavad hindamiskriteeriumid
1. Reguleeriv asutus kontrollib kavandatud uue teenuse peamist eesmärki. Kõnealune asutus teeb nii kvalitatiivse kui ka kvantitatiivse analüüsi, mille käigus võetakse arvesse nii teenuse prognoositavat arengut kui ka turutingimuste prognoositavat muutumist taotleja teatises käsitletud ajavahemikus.
2. Hindamise käigus võtab reguleeriv asutus lisaks standardses teatisevormis esitatud teabele arvesse eelkõige järgmisi kriteeriume:
a)
rahvusvahelise reisijateveo käibe osatähtsus ja maht (taotleja eelduste kohaselt) võrrelduna riigisisese reisijateveo käibe ja mahuga reguleeriva asutuse liikmesriigis;
b)
kavandatud uue teenusega eri liikmesriikides kaetav vahemaa ja peatuste asukohad;
c)
reisijate nõudlus uue teenuse järele;
d)
taotleja turundusstrateegia;
e)
uue teenuse pakkumise jaoks kasutatava veeremi omadused.
3. Reguleeriv asutus võib kehtestada ja kohaldada piirmäärasid, mis on väljendatud rahvusvahelise reisijateveo käibe või mahu osakaaluna. Selleks et teenust saaks liigitada rahvusvaheliseks, ei tohi need piirmäärad ületada 50 % kogu reisijateveo käibest või mahust, mille kohta on esitatud hinnang reguleeriva asutuse otsusega hõlmatud kogu ajavahemiku kohta, ning neid ei tohi eraldi kohaldada.
Artikkel 9
Peamise eesmärgi katse tulemus
1. Pärast kavandatud uue teenuse hindamist otsustab reguleeriv asutus, kas kavandatud uue teenuse peamine eesmärk on:
a)
reisijatevedu eri liikmesriikides asuvate jaamade vahel või
b)
reisijatevedu reguleeriva asutuse liikmesriigis asuvate jaamade vahel.
2. Kui reguleeriv asutus teeb lõike 1 punktis a nimetatud otsuse, võimaldatakse seoses kavandatud uue rahvusvahelise reisijateveo teenusega juurdepääs raudteetaristule.
3. Kui reguleeriv asutus teeb lõike 1 punktis b nimetatud otsuse, liigitab kõnealune asutus esitatud taotluse ümber riigisisese reisijateveo teenust käsitlevaks taotluseks ja teavitab sellest taotlejat. Seejärel tuleb taotlejal järgida raudteetaristule ligipääsu taotlemiseks liikmesriigi asjakohaseid eeskirju.
4. Reguleeriv asutus teavitab taotlejat tehtud otsusest.
5. Reguleeriv asutus peab oma otsust nõuetekohaselt põhjendama ja avaldama selle viivitamata oma veebisaidil, austades tundliku äriteabe konfidentsiaalsust.
Artikkel 10
Üksused, kellel on õigus taotleda majandusliku tasakaalu katse tegemist
Kui kavandatud uue rahvusvahelise raudteeveo teenusega seotud liikmesriik on otsustanud piirata seoses rahvusvaheliste raudtee-reisijateveo teenuste pakkumisega juurdepääsuõigust raudteetaristule lähte- ja sihtkoha vahel, mis on hõlmatud ühe või mitme avaliku teenindamise lepinguga, võivad järgmised üksused taotleda majandusliku tasakaalu katse tegemist:
a)
pädev asutus või pädevad asutused, kes on sõlminud avaliku teenindamise lepingu, milles käsitletakse mõnda kavandatud uue teenuse lähte- või sihtkohta;
b)
muu huvitatud pädev asutus, kellel on õigus piirata direktiivi 2012/34/EL artikli 11 alusel juurdepääsu;
c)
kavandatud uue rahvusvahelise reisijateveo teenusega hõlmatud geograafilise piirkonna taristuettevõtja;
d)
punktis a nimetatud asutusega sõlmitud avaliku teenindamise lepingut täitev raudteeveo-ettevõtja.
Artikkel 11
Nõuded majandusliku tasakaalu katse puhul esitatava teabe kohta
1. Taotlev üksus peab esitama järgmise teabe:
a)
taotleva üksuse nimi, aadress, juriidiline isik, registreerimisnumber (vajaduse korral);
b)
päringute eest vastutava isiku kontaktandmed;
c)
selgitus selle kohta, miks taotlev üksus on huvitatud majandusliku tasakaalu katset käsitleva otsuse tegemisest;
d)
tõendid selle kohta, et uus teenus ohustab majanduslikku tasakaalu;
e)
teave ja dokumendid, mis toetavad punktides c ja d esitatud selgitusi.
2. Reguleeriv asutus võib küsida katsega seotud üksustelt teavet, nõudes
a)
pädevalt asutuselt muu hulgas:
i)
avaliku teenindamise lepingu koopiat,
ii)
liikmesriigi eeskirju avaliku teenindamise lepingute sõlmimise ja muutmise kohta,
iii)
asjakohaseid marsruute käsitlevat teavet ja tuluprognoose, sealhulgas teavet prognoosimisel kasutatud metoodika kohta;
b)
avaliku teenindamise lepingut täitvalt raudteeveo-ettevõtjalt muu hulgas:
i)
avaliku teenindamise lepingu koopiat,
ii)
äriplaani,
iii)
teavet asjaomase ettevõtja saadud tulu kohta,
iv)
teenusega seotud sõiduplaani, mis sisaldab väljumisaegu, vahepeatusi, saabumisaegu ja ühendusi,
v)
teenuste eeldatavat paindlikkust (nt hinnapaindlikkus, kvaliteedipaindlikkus) käsitlevat teavet ja kavasid selle kohta, kuidas uuele teenusele konkurentsvõimeliselt reageerida, sealhulgas teavet uue teenusega kaasneva võimaliku kulude kokkuhoiu kohta;
c)
taotlejalt muu hulgas:
i)
äriplaani,
ii)
riigisisese reisijateveo tulude ja sõitude prognoosi, sealhulgas teavet prognoosimisel kasutatud metoodika kohta,
iii)
hinnakujundusstrateegiaid,
iv)
teavet piletimüügikorralduse kohta,
v)
veeremi tehnilist kirjeldust (nt täituvus, kohtade arv, vaguni konfiguratsioon),
vi)
turundusstrateegiat,
vii)
teavet teenuste eeldatava paindlikkuse kohta (nt hinnapaindlikus, kvaliteedipaindlikkus);
d)
taristuettevõtjalt muu hulgas:
teavet asjakohaste liinide või taristu osade kohta kandmaks hoolt selle eest, et uut rahvusvahelist reisijateveo teenust saab selle taristu raames pakkuda. Taristuettevõtja kõnealune teavitamiskohustus ei piira tema kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2012/34/EL IV peatüki 3. jao kohasest jaotamismenetlusest.
3. Majandusliku tasakaalu katsega seotud üksused peavad põhjendama oma mis tahes ettepanekut jätta tundlik äriteave avaldamata. Kui see põhjendus on reguleerivale asutusele vastuvõetav, hoitakse seda teavet konfidentsiaalsena. Kui põhjendus ei ole vastuvõetav, teatatakse sellest konfidentsiaalsust taotlevale üksusele. See menetlus ei piira võimalust kohaldada tehtud järelduse suhtes liikmesriigi õiguses ette nähtud edasikaebamise menetlust.
Artikkel 12
Majandusliku tasakaalu katse tegemise kord
1. Reguleeriv asutus vaatab läbi taotleva üksuse esitatud taotluse.
2. Kui reguleeriv asutus leiab, et taotlev üksus ei ole esitanud koos oma taotlusega täielikku teavet, võib ta taotleda lisateavet kolme nädala jooksul alates taotluse saamisest. Kui taotlev üksus vastab sellele täiendava teabe taotlusele ja see vastus ei ole endiselt täielik, võib reguleeriv asutus esitada teise täiendava teabe taotluse kolme nädala jooksul alates esimese täiendava teabe taotluse saamisest. Taotlev üksus esitab täiendava teabe taotluse vastuseks sellise teabe mõistliku aja jooksul, nagu on kehtestatud reguleeriv asutus vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 56 lõikele 8. Kui taotlev üksus ei esita kõnealust teavet reguleeriva asutuse kehtestatud tähtaja jooksul, lükatakse taotlus tagasi.
3. Reguleeriv asutus küsib ühe kuu jooksul alates taotluse saamisest artiklis 11 osutatud teavet teistelt asjaosalistelt, eeskätt raudteeveo-ettevõtjalt, kes taotleb uue rahvusvahelise raudtee-reisijateveo teenuse pakkumiseks juurdepääsu raudteetaristule. Kui esitatud teave on ebaselge, võib reguleeriv asutus kehtestada selgituste esitamiseks veel ühe tähtaja.
4. Kui taotlust ei saa artikli 11 lõike 1 punkti d kohaselt piisavalt põhjendada, tuleb see tagasi lükata.
5. Kui taotleva üksuse esitatud teave õigustab majandusliku tasakaalu katse tegemise taotlemist ja juurdepääsu taotleja esitatav teave ei ole piisav, et lükata tagasi kõnealuse katse taotlemine, siis juurdepääsu ei anta.
6. Reguleeriv asutus kehtestab oma otsuste vastuvõtmiseks tähtaja, mis ei tohi olla pikem kui kuus nädalat alates kogu asjakohase teabe saamisest.
7. Kogu teave tuleb saata reguleerivale asutusele elektrooniliselt.
Artikkel 13
Majandusliku tasakaalu katse sisu
1. Avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu peetakse ohustatuks, kui kavandatud uus teenus avaldab märkimisväärset negatiivset mõju:
i)
avaliku teenindamise lepingu alusel pakutavate teenuste kasumlikkusele ja/või
ii)
avaliku teenindamise lepingu sõlminud pädeva asutuse netokuludele.
2. Reguleeriv asutus hindab, kas kavandatud uus teenus ohustab avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu. Reguleeriv asutus keskendub analüüsimisel majanduslikule mõjule, mida kavandatud uus teenus avaldab avaliku teenindamise lepingule tervikuna, mitte üksikutele lepingu alusel pakutavatele teenustele, kogu selle täitmise jooksul. Konkreetse kriteeriumiga seotud eelnevalt kindlaks määratud piirmäärasid võib kohaldada, kui mitte teistest kriteeriumidest eraldi.
3. Reguleeriv asutus peab arvesse võtma ka kasu, mida uus teenus toob klientidele lühikeses ja keskpikas perspektiivis.
Artikkel 14
Majandusliku tasakaalu katse tegemisel kohaldatavad hindamiskriteeriumid
Reguleeriv asutus võtab hindamisel arvesse eelkõige järgmisi kriteeriume:
a)
mõju vaatlusaluse avaliku teenindamise lepingu alusel pakutavate teenuste netofinantsmõjule lepingu kestuse jooksul;
b)
avaliku teenindamise lepingut täitva raudteeveo-ettevõtja võimalik konkurentsivõimeline reageerimine;
c)
avaliku teenindamise lepingut täitva raudteeveo-ettevõtja võimalik kulude kokkuhoid (nt jättes asendamata täielikult amortiseerunud veeremi; töötajad, kelle leping lõpeb) ning kavandatud uuest teenusest kõnealusele raudteeveo-ettevõtjale tulenev võimalik kasu (nt selliste rahvusvaheliste reisijate lisandumine, kes võivad olla huvitatud avaliku teenindamise lepingu raames pakutavast piirkondlikust teenusest);
d)
võimalus kitsendada avaliku teenindamise lepingu reguleerimisala, eriti kui leping on hindamise ajal lõppemas;
e)
mõju raudteeteenuste tulemuslikkusele ja kvaliteedile;
f)
mõju raudteeteenuste graafiku planeerimisele;
g)
kui see on asjakohane, mõju investeeringutele, mida teevad veeremisse raudteeveo-ettevõtjad või vajaduse korral pädevad asutused.
Artikkel 15
Majandusliku tasakaalu katse tulemus
1. Reguleeriv asutus teeb majandusliku tasakaalu katse tulemusel direktiivi 2012/34/EL artikli 11 lõike 1 alusel otsuse, mille põhjal antakse juurdepääsuõigus raudteetaristule, muudetakse seda õigust, antakse see õigus üksnes teatavatel tingimustel või keeldutakse selle õiguse andmisest.
2. Enne kui reguleeriv asutus teeb otsuse, mille tulemusel keeldutakse kavandatud uue rahvusvahelise reisijateveo teenuse puhul raudteetaristule juurdepääsu andmisest, annab kõnealune asutus taotlejale võimaluse oma kava kohandada, nii et see ei ohustaks avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu.
3. Reguleeriva asutuse otsus avaldatakse koos asjaomase asutuse põhjendusega reguleeriva asutuse veebisaidil, järgides tundliku äriteabe konfidentsiaalsuse nõudeid.
Artikkel 16
Majandusliku tasakaalu katse tulemusel tehtud otsuse läbivaatamine
1. Direktiivi 2012/34/EL artikli 11 lõikes 3 loetletud üksused võivad taotleda majandusliku tasakaalu katse tulemusel tehtud otsuse läbivaatamist reguleeriva üksuse kehtestatud tingimustel. Need tingimused võivad olla järgmised:
a)
uus rahvusvaheline reisijateveo teenus on võrreldes reguleeriva asutuse analüüsitud andmetega märkimisväärselt muutunud; või
b)
avaliku teenindamise lepingu alusel pakutavatele teenustele avalduva tegeliku ja prognoositud mõju vahel on märkimisväärne erinevus; või
c)
avaliku teenindamise leping on lõppenud enne oma esialgset tähtaega.
2. Kui reguleeriv asutus ei näe oma otsuses teisiti ette, siis kolme aasta jooksul alates otsuse avaldamisest ei ole võimalik otsuse läbivaatamist taotleda, välja arvatud lõike 1 punktis a kirjeldatud juhul.
Artikkel 17
Reguleeriva asutuse koostöö teiste kavandatud uue teenuse puhul pädevate reguleerivate asutustega
1. Kui reguleeriv asutus saab taotlejalt teatise kavatsuse kohta alustada uue rahvusvahelise reisijateveo teenuse pakkumist, teavitab kõnealune asutus teisi kavandatud uue teenusega seotud marsruudi puhul pädevaid reguleerivaid asutusi. Need reguleerivad asutused kontrollivad, kas reguleeriva asutuse veebisaidil avaldatud teatisevormis esitatud teave on kooskõlas taotlejalt neile laekunud teabega. Nad teatavad reguleerivale asutusele mis tahes vastuolust.
2. Kui reguleeriv asutus saab artiklis 5 või artiklis 10 nimetatud üksuselt taotluse teha kas peamise eesmärgi või majandusliku tasakaalu katse, teavitab reguleeriv asutus sellest teisi kavandatud uue teenusega seotud marsruudi lõikude puhul pädevaid reguleerivaid asutusi.
3. Reguleeriv asutus edastab katsete tulemused teistele kavandatud uue teenusega seotud marsruudi lõikude puhul pädevatele reguleerivatele asutustele. Reguleeriv asutus edastab selle teabe piisavalt vara enne oma otsuse lõplikku vastuvõtmist, et anda teistele reguleerivatele asutustele võimalus esitada katsete tulemuste kohta märkusi.
4. Reguleerivad asutused austavad ükskõik millisel katsetega seotud teabe vahetamisel katsetesse kaasatud osapoolte edastatud tundliku äriteabe konfidentsiaalsust. Nad võivad kasutada üksnes asjaomase juhtumiga seotud teavet.
Artikkel 18
Tasud
Liikmesriigid või vajaduse korral reguleerivad asutused võivad nõuda peamise eesmärgi katse või majandusliku tasakaalu katse tegemise või majandusliku katse läbivaatamise eest katset või läbivaatamist taotlenud üksuselt tasu. Sellisel juhul peab see tasu olema mittediskrimineeriv ja mõistlik, seda tuleb tulemuslikult ja läbipaistvalt sisse nõuda kõikidelt taotluse esitanud üksustelt ning see ei tohi ületada töötajate tehtud töö maksumust ega taotlusega seotud kulusid.
Artikkel 19
Metoodika
1. Reguleerivad asutused töötavad kooskõlas käesoleva määruse sätetega peamise eesmärgi katse ja vajaduse korral majandusliku tasakaalu katse jaoks välja metoodika. See metoodika peab olema selge, läbipaistev ja mittediskrimineeriv ning see tuleb avaldada reguleeriva asutuse veebisaidil.
2. Metoodika väljatöötamisel tuleb arvesse võtta turusuundumusi, millega võimaldatakse metoodikal aja jooksul areneda, eelkõige reguleerivate asutuste kogemuste valguses.
Artikkel 20
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 16. juunist 2015.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. august 2014