SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/63/EU
ze dne 15. května 2014,
kterou se mění směrnice Rady 2001/110/ES o medu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Med je ve směrnici Rady 2001/110/ES (3) definován jako přírodní sladká látka produkovaná včelami medonosnými (Apis mellifera, dále jen „včely“). Med se skládá v především z různých cukrů, převážně glukosy a fruktosy, jakož i jiných látek, jako jsou organické kyseliny, enzymy a pevné částice zachycené při sběru medu. Směrnice 2001/110/ES omezuje lidské zásahy, které by mohly změnit složení medu, a chrání tím zachování jeho přírodního charakteru. Směrnice 2001/110/ES zejména zakazuje přidávání jakýchkoli potravinových složek do medu, včetně potravinářských přídatných látek, nebo přidávání jakýchkoli látek jiných než med. Stejně tak zakazuje odstraňování jakýchkoli specifických součástí medu, včetně pylu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých látek. Tyto požadavky jsou v souladu s normami Codexu alimentarius týkajícími se medu (Codex Stan 12-1981).
(2)
Pyl je uveden mezi vlastnostmi složení medu stanovenými ve směrnici 2001/110/ES. Dostupné poznatky, včetně empirických a vědeckých údajů, potvrzují, že původcem přítomnosti pylu v medu jsou včely. Pylová zrnka spadají do nektaru, který včely sbírají. Nasbíraný nektar obsahující pylová zrnka pak včely v úlu přemění na med. Podle dostupných údajů se může do medu dostat další pyl z ochlupení včel, pyl přítomný ve vzduchu uvnitř úlu a pyl, který včely uložily do buněk pláství, jež mohou být náhodou otevřeny, když provozovatel potravinářského podniku med vytáčí. Z toho vyplývá, že se pyl dostává do úlu v důsledku činnosti včel a v medu se vyskytuje přirozeně bez ohledu na to, zda provozovatel potravinářského podniku med vytáčí, či nikoli. Kromě toho je úmyslné přidávání pylu do medu provozovateli potravinářského podniku zakázáno směrnicí 2001/110/ES.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (4) definuje „složku“ jako jakoukoli látku, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, i když případně ve změněné formě. Tato definice naznačuje záměrné použití látky při výrobě nebo přípravě potraviny. Vzhledem k přírodnímu charakteru medu, zejména k přirozenému původu přítomnosti jeho specifických součástí, by pyl jako specifická přirozená součást medu neměl být považován za „složku“ medu ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.
(4)
Touto směrnicí není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (5) na med obsahující geneticky modifikovaný pyl, protože tento med je potravinou vyprodukovanou z geneticky modifikovaných organismů ve smyslu tohoto nařízení. Soudní dvůr Evropské unie ve věci C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok a další v. Freistaat Bayern, rozhodl, že rozhodujícím kritériem pro uplatnění nařízení (ES) č. 1829/2003, uvedeným v 16. bodě odůvodnění uvedeného nařízení, je skutečnost, zda materiál vyrobený z geneticky modifikovaného výchozího materiálu je přítomný v potravinách. Med obsahující geneticky modifikovaný pyl by proto měl být považován za „potravinu (částečně) vyrobenou z GMO“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1829/2003. Stanovení ustanovení, v němž je uvedeno, že pyl není složkou medu, nemá proto vliv na závěr Soudního dvora ve věci C-442/09, že se na med obsahující geneticky modifikovaný pyl vztahuje nařízení (ES) č. 1829/2003, zejména jeho požadavky týkající se povolování před uvedením na trh, dohledu a případně označování.
(5)
Pokud se jedná o požadavky na označování podle nařízení (ES) č. 1829/2003, není povinností uvést přítomnost geneticky modifikovaného pylu v medu na etiketě medu, jsou-li splněny následující podmínky: takový pyl nepřesahuje 0,9 % medu a jeho přítomnost v medu je náhodná nebo technicky nevyhnutelná. Je třeba připomenout, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES (7) stanoví, že členské státy mohou přijmout vhodná opatření, aby se předešlo nezáměrné přítomnosti geneticky modifikovaných organismů v medu.
(6)
Podle směrnice 2001/110/ES, pokud med pochází z více členských států nebo ze třetí země, může být povinné označení zemí původu nahrazeno podle potřeby jedním z následujících označení: „směs medů ze zemí ES“, „směs medů ze zemí mimo ES“, „směs medů ze zemí ES a ze zemí mimo ES“. Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost Evropská unie nahradila Evropské společenství a je jeho nástupkyní. Je proto vhodné vyjasnit příslušné požadavky na označování nahrazením odkazu na „ES“ odkazem na „EU“.
(7)
Směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k provádění některých svých ustanovení, zejména pravomoci k přijetí opatření nezbytných pro její provádění, pokud jde o přizpůsobení se technickému pokroku a sladění uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Unie o potravinách. Kromě toho směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k přijímání metod umožňujících ověřit, zda je med v souladu s uvedenou směrnicí. Je třeba přezkoumat rozsah této pravomoci.
(8)
Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání, ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o stanovení kvantitativních parametrů pro kritérium „převážně“, pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin a minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (8), které se vztahuje na všechny fáze výroby, zpracování a distribuce potravin a krmiv na úrovni Evropské unie a na vnitrostátní úrovni, jsou obecné předpisy Evropské unie o potravinách přímo použitelné pro výrobky spadající do oblasti působnosti směrnice 2001/110/ES. Proto již není nutné, aby Komise měla pravomoc sladit ustanovení uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Evropské unie o potravinách. Ustanovení, kterými se svěřuje uvedená pravomoc, by proto měla být zrušena.
(10)
Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9) je vhodné přizpůsobit příslušná ustanovení směrnice 2001/110/ES uvedenému nařízení.
(11)
S cílem umožnit členským státům přijmout vnitrostátní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2001/110/ES ve znění této směrnice by mělo být stanoveno přechodné období v délce 12 měsíců. Během tohoto období nadále platí požadavky směrnice 2001/110/ES beze změn zavedených touto směrnicí.
(12)
Aby bylo možné zohlednit zájmy provozovatelů potravinářského podniku, které uvádějí produkty na trh nebo je označují v souladu s požadavky platnými před nabytím účinnosti vnitrostátních ustanovení provádějících směrnici 2001/110/ES ve znění této směrnice, je třeba určit vhodná přechodná opatření. Mělo by proto být možné, aby výrobky uváděné na trh nebo označené před použitím uvedených ustanovení mohly být i nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
(13)
Směrnice 2001/110/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14)
Jelikož se změny týkající se svěření pravomoci Komisi týkají pouze pravomoci Komise, nemusí je členské státy provádět do vnitrostátních předpisů.
(15)
Jelikož cílů této směrnice, tj. zajistit, aby pyl jako specifická přirozená součást medu nebyl považován za složku medu, vyjasnit požadavky na označování v případech, kdy med pochází z více než jednoho členského státu nebo třetí země, a přezkoumat rozsah stávající pravomoci svěřené Komisi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny
Směrnice 2001/110/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 4 se písm. a) nahrazuje tímto:
„a)
Země původu, kde byl med sklizen, se uvede/uvedou na etiketě.
Bez ohledu na první pododstavec, pokud med pochází z více než jednoho členského státu nebo z více než jedné třetí země, lze názvy zemí původu nahradit podle potřeby jedním z následujících označení:
-
‚směs medů ze zemí EU‘,
-
‚směs medů ze zemí mimo EU‘,
-
‚směs medů ze zemí EU a ze zemí mimo EU‘.“
2)
V článku 2 se doplňuje nový bod, který zní:
„5.
Jelikož je pyl přirozenou součástí medu, nepovažuje se za složku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (10) výrobků vymezených v příloze I této směrnice.
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18).“" 						
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
1. Pro účely čl. 9 druhého pododstavce této směrnice může Komise, s ohledem na mezinárodní normy a technický pokrok, prostřednictvím prováděcích aktů přijatých v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (11) stanovit metody analýzy s cílem ověřit, zda je med v souladu s touto směrnicí. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 této směrnice. Do přijetí takových metod použijí členské státy, vždy když je to možné, k ověřování souladu s touto směrnicí mezinárodně uznávané schválené metody analýzy, jako jsou metody schválené v Codexu alimentarius.
2. Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání a ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o doplnění této směrnice stanovením kvantitativních parametrů týkajících se níže uvedených bodů:
a)
kritérium ‚převážně‘ pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin, jak je uvedeno v první odrážce čl. 2 odst. 2 písm. b), a
b)
minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek, jak je uvedeno v příloze I bodu 2 písm. b) bodu viii).
V uvedených aktech v přenesené pravomoci Komise stanoví odpovídající přechodná opatření pro výrobky uváděné na trh přede dnem použitelnosti těchto aktů.
(11) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).“" 						
4)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let počínaje 23. červnem 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
5)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat (dále jen ‚výbor‘) zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (12). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor žádné stanovisko nevydá, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se třetí pododstavec čl. 5 odst. 4 nařízení Rady (EU) č. 182/2011.
(12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1)." 						
(13) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“" 						
6)
V příloze II se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„Aniž je dotčen bod 2 písm. b) bod viii) přílohy I, nesmí být odstraněn ani pyl, ani jiná specifická součást medu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých anorganických a organických látek.“
Článek 2
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 1 body 1, 2 a 6 a článkem 3. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy použijí ustanovení uvedené v odstavci 1 ode dne 24. června 2015.
Článek 3
Přechodná ustanovení
Výrobky, které jsou uvedeny na trh či opatřeny etiketami před 24. červnem 2015 v souladu se směrnicí 2001/110/ES, mohou být i nadále obchodovány až do vyčerpání zásob.
Článek 4
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/63/EL,
15. mai 2014,
millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ (3) kohaselt on mesi Apis mellifera mesilaste („mesilased”) toodetud looduslik magus aine. Mesi koosneb põhiliselt erinevatest suhkrutest, peamiselt fruktoosist ja glükoosist ning teistest ainetest, nagu orgaanilised happed, ensüümid ja mee kogumisel saadud tahked osakesed. Direktiiviga 2001/110/EÜ piiratakse inimeste sekkumist, mis võib muuta mee koostist, ja seeläbi tagatakse mee looduslike omaduste säilimine. Eelkõige keelatakse direktiiviga 2001/110/EÜ meele lisada mis tahes toidu koostisosi, sealhulgas toidu lisaained, samuti ei tohi sinna lisada teisi lisandeid peale mee. Ühtlasi ei tohi selle direktiivi kohaselt eemaldada meele iseloomulikke koostisaineid, sealhulgas õietolmu, välja arvatud juhul, kui see on võõraste ainete eemaldamisel vältimatu. Need tingimused on kooskõlas codex alimentarius'e mett käsitlevate standarditega (Codex Stan 12-1981).
(2)
Direktiivi 2001/110/EÜ kohaselt kuulub õietolm mee koostise kriteeriumide hulka. Olemasolevad tõendid, sealhulgas empiirilised ja teaduslikud andmed, kinnitavad, et õietolm mees tuleneb mesilastest. Õietolmuterad satuvad nektarisse, mida mesilased koguvad. Mesilased muudavad tarusse kogutud nektari, mis sisaldab õietolmuteri, meeks. Olemasolevate andmete kohaselt võib täiendav õietolm sattuda meesse mesilaste karvadelt, taru siseõhust ja kärjekannudest, mis võivad kogemata avaneda, kui toidukäitleja mett välja võtab. Seega võib väita, et õietolm satub tarru mesilaste tegevuse tulemusena ning õietolmu leidub mees looduslikult, sõltumata sellest, kas toidukäitleja võtab mee välja või mitte. Toidukäitlejad ei lisa õietolmu meesse tahtlikult, see on keelatud direktiiviga 2001/110/EÜ.
(3)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011 (4) määratletakse „koostisosa” kui toidu tootmisel või valmistamisel kasutatavat mis tahes ainet või toodet, mida valmistoode - ka muudetud kujul - sisaldab. Selline määratlus eeldab aine tahtlikku kasutamist toidu tootmisel või valmistamisel. Võttes arvesse mee looduslikke omadusi ja eriti meele iseloomulike koostisainete looduslikku päritolu, ei peaks mee looduslikku koostisse kuuluvat õietolmu käsitama mee koostisosana määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses.
(4)
Käesolev direktiiv ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1829/2003 (5) kohaldamist mee suhtes, mis sisaldab geneetiliselt muundatud õietolmu, kuna selline mesi on toodetud geneetiliselt muundatud organismidest kõnealuse määruse tähenduses. Kohtuasjas C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok jt vs. Freistaat Bayern otsustas Euroopa Liidu Kohus, et määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamise otsustavaks kriteeriumiks on kõnealuse määruse põhjenduse 16 kohaselt küsimus, kas toidus leidub või ei leidu geneetiliselt muundatud lähteainest saadud ainet. Seetõttu tuleks geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldavat mett lugeda „(osaliselt) GMOst toodetud toiduks” määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 3 lõike 1 punkti c tähenduses. Kui sätestatakse, et õietolm ei ole mee koostisosa, ei mõjuta see seega kohtu järeldust kohtuasjas C-442/09, et geneetiliselt muundatud õietolmu sisaldava mee suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1829/2003, eriti nõudeid, mis käsitlevad lubade andmist enne turuleviimist, järelevalvet ja vajaduse korral märgistamist.
(5)
Määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaste märgistamisnõuete alusel ei ole kohustust geneetiliselt muundatud õietolmu esinemist mees märgistusel esitada juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: sellise õietolmu kogus ei ületa 0,9 % mee kogusest ning selle esinemine mees on juhuslik või tehniliselt vältimatu. Tuleks meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ (7) sätestatakse, et liikmesriigid võivad võtta asjakohaseid meetmeid vältimaks geneetiliselt muundatud organismide tahtmatut sattumist meesse.
(6)
Vastavalt direktiivile 2001/110/EÜ võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada kohustusliku päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest: „Euroopa Ühendusest pärit mee segu”, „väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”, „Euroopa Ühendusest ja väljastpoolt Euroopa Ühendust pärit mee segu”. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist sai Euroopa Ühendusest Euroopa Liit, mistõttu tuleb kohandada asjakohaseid märgistusnõudeid ja asendada viide „Euroopa Ühendus” viitega „Euroopa Liit”.
(7)
Direktiiviga 2001/110/EÜ on komisjonile antud õigus selle teatavate sätete rakendamiseks, eelkõige õigus võtta nimetatud direktiivi rakendamiseks vajalikke meetmeid, mis käsitlevad kohandamist tehnoloogia arenguga ja direktiivi vastavusse viimist toiduaineid käsitlevate liidu üldiste õigusaktidega. Samuti antakse direktiiviga 2001/110/EÜ komisjonile õigus võtta meetmeid, mille alusel saaks kontrollida, kas mesi vastab kõnealuse direktiivi sätetele. Kõnealuse õiguse ulatus tuleb läbi vaadata.
(8)
Selleks et tagada õiglased kaubandustavad, kaitsta tarbijate huve ja võimaldada asjakohaste analüüsimeetodite kasutuselevõtmist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et sätestada kvantitatiivsed parameetrid, millega määrata kindlaks, milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi ja filtreeritud mee minimaalne õietolmu sisaldus pärast võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(9)
Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, (8) mida kohaldatakse toidu ja sööda kõigi tootmis-, töötlemis- ja turustusetappide suhtes liidu ja liikmesriigi tasandil, kohaldatakse toiduaineid käsitlevaid liidu üldisi õigusakte direktiiviga 2001/110/EÜ hõlmatud toodete suhtes vahetult. Seega ei ole komisjonil enam vaja õigust viia kõnealuse direktiivi sätteid vastavusse liidu üldiste õigusaktidega toiduainete kohta. Kõnealused sätted, millega see õigus antakse, tuleks seepärast välja jätta.
(10)
Pärast seda, kui võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, (9) tuleb direktiivi 2001/110/EÜ asjaomaseid sätteid kohandada kõnealuse määrusega.
(11)
Liikmesriikidele tuleks direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul järgimiseks vajalike õigus- ja haldusnormide vastuvõtmiseks ette näha 12-kuuline üleminekuperiood. Sel ajavahemikul kohaldatakse jätkuvalt direktiivi 2001/110/EÜ nõudeid ilma käesolevas direktiivis ette nähtud muudatusteta.
(12)
Nende toidukäitlejate huvide arvesse võtmiseks, kes järgivad toodete turule viimisel või märgistamisel nõudeid, mida kohaldatakse enne direktiivi 2001/110/EÜ käesoleva direktiiviga muudetud kujul ülevõtmiseks vastu võetavate siseriiklike õigusnormide jõustumist, tuleb kehtestada asjakohased üleminekumeetmed. Seetõttu peaks olema lubatud tooteid, mis viidi turule või märgistati enne nimetatud sätete kohaldamise alustamist, edasi turustada kuni varude lõppemiseni.
(13)
Seepärast tuleks direktiivi 2001/110/EÜ vastavalt muuta.
(14)
Kuna komisjonile õiguste andmisega seonduvad muudatused käsitlevad üksnes komisjoni õigusi, ei pea liikmesriigid neid üle võtma.
(15)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on sätestada, et õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana, täpsustada märgistusnõuded juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, ning vaadata läbi komisjonile praeguste õiguste ulatus, ei saa piisavalt saavutada liikmesriigi tasandil, kuid saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Muudatused
Direktiivi 2001/110/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 2 lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
Etiketile märgitakse päritoluriik või -riigid, kus mesi on korjatud.
Esimesest lõigust olenemata võib juhul, kui mesi on pärit rohkem kui ühest liikmesriigist või kolmandast riigist, asendada päritoluriikide märke vajaduse korral ühega järgmistest märgetest:
-
„Euroopa Liidust pärit mee segu”;
-
„väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”;
-
„Euroopa Liidust ja väljastpoolt Euroopa Liitu pärit mee segu”.”
2)
Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:
„5.
Õietolmu kui meele eriomast looduslikku koostisainet ei käsitata mee koostisosana Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 (10) artikli 2 lõike 2 punkti f tähenduses toodete puhul, mis on loetletud käesoleva direktiivi I lisas.
(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrus (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk 18).”" 						
3)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
1. Käesoleva direktiivi artikli 9 teise lõigu kohaldamiseks võib komisjon rahvusvahelisi standardeid ja tehnoloogia arengut arvestades võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 882/2004 (11) kooskõlas olevate rakendusaktidega kasutusele analüüsimeetodid, mille alusel saab kontrollida, kas mesi vastab käesoleva direktiivi sätetele. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Kuni selliste analüüsimeetodite vastuvõtmiseni kasutavad liikmesriigid käesoleva direktiivi sätete järgimise kontrollimiseks võimaluse korral rahvusvaheliselt tunnustatud kinnitatud meetodeid, näiteks codex alimentarius'es heaks kiidetud meetodeid.
2. Õiglaste kaubandustavade tagamiseks ja tarbijate huvide kaitseks ning asjakohaste analüüsimeetodite sätestamise võimaldamiseks volitatakse komisjoni kooskõlas artikliga 6 vastu võtma delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat direktiivi, sätestades kvantitatiivsed parameetrid järgmiste aspektide kohta:
a)
milline on „peamiselt” õitest või taimedest pärinev mesi, nagu on osutatud artikli 2 lõike 2 punkti b esimeses taandes, ja
b)
filtreeritud mees leiduva õietolmu miinimumsisaldus pärast I lisa punkti 2 alapunkti b alapunktis viii osutatud võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamist.
Komisjon näeb kõnealustes delegeeritud õigusaktides ette asjakohase üleminekukorra toodetele, mis lasti turule enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide rakendamise kuupäeva.
(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).”" 						
4)
Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 4 lõikes 2 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 23. juunist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohata aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 4 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast kõnealuse õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
5)
Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
1. Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (12) artikli 58 lõike 1 alusel asutatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee („komitee”). Komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (13) tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1)." 						
(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”" 						
6)
II lisa kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Ilma et see piiraks I lisa punkti 2 alapunkti b alapunkti viii kohaldamist, ei tohi õietolmu ega muid meele iseloomulikke koostisaineid eemaldada, välja arvatud juhul, kui see on võõraste anorgaaniliste või orgaaniliste ainete eemaldamisel vältimatu.”
Artikkel 2
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad artikli 1 punktide 1, 2 ja 6 ning artikli 3 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Nad edastavad kõnealuste meetmete teksti viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid kohaldavad lõikes 1 osutatud meetmeid alates 24. juunist 2015.
Artikkel 3
Üleminekumeetmed
Tooteid, mis viidi turule või märgistati kooskõlas direktiiviga 2001/110/EÜ enne 24. juunit 2015, tohib edasi turustada kuni varude lõppemiseni.
Artikkel 4
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 5
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 15. mai 2014