SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/14/EU
ze dne 21. května 2013,
kterou se mění směrnice 2003/41/ES o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi, směrnice 2009/65/ES o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a směrnice 2011/61/EU o správcích alternativních investičních fondů, pokud jde o nadměrné spoléhání se na ratingy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (4) zavádí na úrovni Unie regulaci činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (5) na úrovni Unie zavádí regulaci činnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP). Podobně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (6) zavádí na úrovni Unie regulaci činnosti správců alternativních investičních fondů. Všechny tři směrnice stanovují obezřetnostní požadavky, pokud jde o řízení rizik institucemi zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovskými a investičními společnostmi ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů.
(2)
Následkem finanční krize investoři včetně institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů při investování do dluhových nástrojů nadměrně spoléhají na ratingy, aniž by nezbytně prováděli vlastní hodnocení bonity emitentů těchto dluhových nástrojů. Aby se zvýšila kvalita investic institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů, a byli tak chráněni investoři do těchto fondů, je vhodné požadovat, aby se instituce zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů při hodnocení rizika spojeného s investicemi institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů výhradně nebo mechanicky nespoléhali na ratingy ani je nevyužívali jako jediný parametr. Všeobecná zásada o zamezení nadměrného spoléhání se na ratingy by proto měla být začleněna do systémů a postupů pro řízení rizik, které používají instituce zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů, a přizpůsobena jejich specifickým rysům.
(3)
Za účelem dále specifikovat všeobecnou zásadu o zamezení nadměrného spoléhání se na ratingy, která by měla být zavedena do směrnic 2009/65/ES a 2011/61/EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby se účinně zabránilo tomu, aby se správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů při hodnocení bonity držených aktiv nadměrně spoléhali na ratingy. V tomto ohledu je vhodné v těchto směrnicích upravit pravomoc Komise k přijímání aktů v přenesené pravomoci s ohledem na obecná ustanovení týkající se postupů a systémů pro řízení rizik, které používají správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby výsledky těchto konzultací zveřejňovala. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(4)
Příslušná opatření stanovená v této směrnici by měla doplňovat další ustanovení v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (7). Tato ustanovení stanovují obecný cíl omezit nadměrné spoléhání se investorů na ratingy a měla by napomoci dosažení tohoto cíle.
(5)
Jelikož cíle této směrnice, totiž přispět k omezení nadměrného spoléhání se institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů na ratingy při uskutečňování investic, nemůže být uspokojivě dosaženo koordinovaným postupem na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu celounijní struktury a dopadu činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP, alternativních investičních fondů a ratingových agentur lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(6)
Směrnice 2003/41/ES, 2009/65/ES a 2011/61/EU by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(7)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (8) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení takových dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změna směrnice 2003/41/ES
V článku 18 směrnice 2003/41/ES se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Členské státy s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností institucí, nad kterými je vykonáván dohled, zajistí, aby příslušné orgány sledovaly přiměřenost postupů úvěrového hodnocení institucí, hodnotily používání odkazů na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (9), v jejich investičních politikách a tam, kde je to vhodné, podporovaly zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na tyto ratingy.
Článek 2
Změny směrnice 2009/65/ES
Článek 51 směrnice 2009/65/ES se mění takto:
1)
V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Správcovská nebo investiční společnost musí uplatňovat postupy pro řízení rizik, které jí umožní sledovat a v kterémkoli okamžiku posuzovat riziko otevřených pozic a jejich podíl na celkovém rizikovém profilu portfolia SKIPCP. Při hodnocení bonity aktiv SKIPCP se společnost především nespoléhá výhradně nebo mechanicky na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (10).
2)
Vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Příslušné orgány s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností SKIPCP sledují přiměřenost postupů úvěrového hodnocení správcovských nebo investičních společností, hodnotí používání odkazů na ratingy, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci, v investičních politikách SKIPCP a tam, kde je to vhodné, podporují zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na tyto ratingy.“
3)
Odstavec 4 se mění takto:
a)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
kritéria pro posouzení přiměřenosti postupů pro řízení rizik uplatňovaných správcovskou nebo investiční společností v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem;“
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Kritéria uvedená v prvním pododstavci písm. a) zajišťují, aby se správcovská nebo investiční společnost při hodnocení bonity aktiv SKIPCP nespoléhala výhradně nebo mechanicky na ratingy, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci.“
Článek 3
Změny směrnice 2011/61/EU
Článek 15 směrnice 2011/61/EU se mění takto:
1)
V odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Správce zavede přiměřené systémy řízení rizik, aby mohl zjišťovat, měřit, řídit a sledovat veškerá rizika související s investiční strategií každého alternativního investičního fondu a rizika, kterým je nebo smí být každý alternativní investiční fond vystaven. Při hodnocení bonity aktiv alternativního investičního fondu se správce především nespoléhá výhradně nebo mechanicky na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (11).
2)
Vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Příslušné orgány s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností alternativních investičních fondů sledují přiměřenost postupů úvěrového hodnocení správců, hodnotí používání odkazů na ratingy, jak je uvedeno v odst. 2 prvním pododstavci, v investičních politikách alternativních investičních fondů a tam, kde je to vhodné, podporují zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na ratingy.“
3)
V odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Opatření, jimiž se blíže stanoví systémy řízení rizik uvedené v prvním pododstavci písm. a), zajišťují, aby se správce při hodnocení bonity aktiv alternativního investičního fondu nespoléhal výhradně nebo mechanicky na ratingy, jak je uvedeno v odst. 2 prvním pododstavci.“
Článek 4
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. prosince 2014. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/14/EL,
21. mai 2013,
millega muudetakse direktiivi 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta, direktiivi 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta ning direktiivi 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta seoses liigse tuginemisega krediidireitingutele
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/41/EÜ (4) reguleerib tööandjapensioni kogumisasutusi liidu tasandil. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/65/EÜ (5) reguleerib liidu tasandil vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjate (eurofondid) tegevust. Samamoodi reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/61/EL (6) alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevust liidu tasandil. Kõigi kolme direktiiviga on ette nähtud usaldatavusnõuded, mida kohaldatakse seoses riskijuhtimisega vastavalt tööandjapensioni kogumisasutuste, fondivalitsejate ja äriühinguna asutatud fondide (eurofondide puhul) ning alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes.
(2)
Finantskriisi tingimustes on ilmnenud, et investorid (sealhulgas tööandjapensioni kogumisasutused, eurofondid ja alternatiivsed investeerimisfondid) tuginevad võlainstrumentidesse investeerimisel liigselt krediidireitingutele, ilma et nad ise alati hindaksid selliste võlainstrumentide emitentide krediidivõimet. Tööandjapensioni kogumisasutuste, eurofondide ja alternatiivsete investeerimisfondide investeeringute kvaliteedi parandamiseks ning seega kõnealustesse fondidesse investeerijate kaitseks on asjakohane nõuda, et tööandjapensioni kogumisasutused, fondivalitsejad ja äriühinguna asutatud fondid (eurofondide puhul) ning alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad ei tugineks tööandjapensioni kogumisasutuste, eurofondide ja alternatiivsete investeerimisfondide investeeringutega seotud riskide hindamisel üksnes või mehaaniliselt krediidireitingutele ega kasutaks neid ainsa parameetrina. Seepärast tuleks krediidireitingutele liigse tuginemise vältimise üldpõhimõte integreerida tööandjapensioni kogumisasutuste, fondivalitsejate ja äriühinguna asutatud fondide (eurofondide puhul) ning alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate riskijuhtimise protseduuridesse ja süsteemidesse ning kohandada seda vastavalt nende eripärale.
(3)
Selleks et täiendavalt täpsustada krediidireitingutele liigse tuginemise vältimise üldpõhimõtet, mis tuleks lisada direktiividesse 2009/65/EÜ ja 2011/61/EL, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, millega tagatakse, et fondivalitsejaid ja äriühinguna asutatud fonde (eurofondide puhul) ning alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid takistatakse tulemuslikult liigselt tuginemast krediidireitingutele varade krediidivõime hindamisel. Sellega seoses on asjakohane muuta kõnealuste direktiivide kohaseid komisjoni volitusi võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses fondivalitsejate ja äriühinguna asutatud fondide (eurofondide puhul) ning alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kasutatavaid riskijuhtimise protseduure ja süsteeme käsitlevate üldsätetega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ning avaldaks selliste konsultatsioonide tulemused. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(4)
Käesolevas direktiivis sätestatud asjaomased meetmed peaksid täiendama Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) (7) muid sätteid. Kõnealuste sätetega kehtestatakse üldeesmärk vähendada investorite liigset tuginemist krediidireitingutele ja need peaksid hõlbustama nimetatud eesmärgi saavutamist.
(5)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt aidata vähendada seda, et tööandjapensioni kogumisasutused, eurofondid ning alternatiivsed investeerimisfondid tugineksid investeeringute tegemisel liigselt krediidireitingutele, ei suuda liikmesriigid kooskõlastatult tegutsedes piisavalt saavutada ning seda eesmärki on liiduülese ulatuse ja mõju ning tööandjapensioni kogumisasutuste, eurofondide ning alternatiivsete investeerimisfondide ja reitinguagentuuride tegevuse mõju tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(6)
Seepärast tuleks direktiive 2003/41/EÜ, 2009/65/EÜ ja 2011/61/EL vastavalt muuta.
(7)
Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta (8) kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe dokumendi või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja direktiivi ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide esitamine on põhjendatud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2003/41/EÜ muutmine
Direktiivi 2003/41/EÜ artiklisse 18 lisatakse järgmine lõige:
„1a. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused jälgivad nende järelevalve all olevate asutuste tegevuse laadi, ulatust ja keerukust arvesse võttes kõnealuste asutuste krediidihinnangu protsesside asjakohasust, hindavad sellistele krediidireitingutele viitamise kasutamist nende investeerimispoliitikas, mille on andnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) (9) artikli 3 lõike 1 punktis b määratletud reitinguagentuurid, ja kui see on asjakohane, soovitavad selliste viidete mõju leevendamist, et vähendada üksnes ja mehaaniliselt tuginemist kõnealustele krediidireitingutele.
Artikkel 2
Direktiivi 2009/65/EÜ muutmine
Direktiivi 2009/65/EÜ artiklit 51 muudetakse järgmiselt.
1)
Lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. Fondivalitseja või äriühinguna asutatud fond rakendab riskijuhtimise protseduure, mis võimaldavad igal ajal jälgida ja mõõta positsioonide riske ning nende mõju eurofondi portfelli üldisele riskiprofiilile. Eelkõige ei tugine fondivalitseja või äriühinguna asutatud fond eurofondi vara krediidivõime hindamisel üksnes või mehaaniliselt krediidireitingutele, mille on andnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) (10) artikli 3 lõike 1 punktis b määratletud reitinguagentuurid.
2)
Lisatakse järgmine lõige:
„3a. Pädevad asutused jälgivad eurofondide tegevuse laadi, ulatust ja keerukust arvesse võttes fondivalitsejate või äriühinguna asutatud fondide krediidihinnangu protsesside asjakohasust, hindavad lõike 1 esimeses lõigus osutatud krediidireitingutele viitamise kasutamist eurofondide investeerimispoliitikas ja kui see on asjakohane, soovitavad selliste viidete mõju leevendamist, et vähendada üksnes ja mehaaniliselt tuginemist kõnealustele krediidireitingutele.”
3)
Lõiget 4 muudetakse järgmiselt:
a)
punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
kriteeriumid fondivalitseja või äriühinguna asutatud fondi poolt vastavalt lõike 1 esimesele lõigule rakendatavate riskijuhtimise protseduuride adekvaatsuse hindamiseks;”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„Esimese lõigu punktis a osutatud kriteeriumid tagavad, et fondivalitseja või äriühinguna asutatud fond ei tugine eurofondi vara krediidivõime hindamisel üksnes või mehaaniliselt lõike 1 esimeses lõigus osutatud krediidireitingutele.”
Artikkel 3
Direktiivi 2011/61/EL muutmine
Direktiivi 2011/61/EL artiklit 15 muudetakse järgmiselt.
1)
Lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„2. AIFi valitseja rakendab riskijuhtimise süsteeme, et nõuetekohaselt tuvastada, mõõta, juhtida ja jälgida kõiki riske, mis on seotud iga AIFi investeerimisstrateegiaga ja millega iga AIF puutub kokku või võib kokku puutuda. Eelkõige ei tugine AIFi valitseja AIFi vara krediidivõime hindamisel üksnes või mehaaniliselt krediidireitingutele, mille on andnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) (11) artikli 3 lõike 1 punktis b määratletud reitinguagentuurid.
2)
Lisatakse järgmine lõige:
„3a. Pädevad asutused jälgivad AIFide tegevuse laadi, ulatust ja keerukust arvesse võttes AIFi valitseja krediidihinnangu protsesside asjakohasust, hindavad lõike 2 esimeses lõigus osutatud krediidireitingutele viitamise kasutamist AIFide investeerimispoliitikas ja kui see on asjakohane, soovitavad selliste viidete mõju leevendamist, et vähendada üksnes ja mehaaniliselt tuginemist kõnealustele krediidireitingutele.”
3)
Lõikesse 5 lisatakse järgmine lõik:
„Esimese lõigu punktis a viidatud riskijuhtimissüsteeme täpsustavate meetmetega tagatakse, et AIFi valitseja ei tugine AIFi vara krediidivõime hindamisel üksnes või mehaaniliselt lõike 2 esimeses lõigus osutatud krediidireitingutele.”
Artikkel 4
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 21. Detsembriks 2014. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 6
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 21. mai 2013