NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU, EURATOM) č. 1023/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 336 této smlouvy,
s ohledem na Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, a zejména na článek 12 tohoto protokolu,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s Výborem pro služební řád,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Soudního dvora (1),
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla být se svými více než padesáti orgány a agenturami i nadále vybavena vysoce kvalitní evropskou veřejnou správou, jež jí umožní sledovat své cíle, provádět své politiky a činnosti a plnit úkoly na nejvyšší možné úrovni v souladu se Smlouvami s cílem reagovat na vnitřní i vnější výzvy, kterým bude v budoucnu čelit, a sloužit občanům Unie.
(2)
Je tudíž nezbytné zajistit rámec pro přilákání, přijímání a udržení vysoce kvalifikovaných zaměstnanců ovládajících několik jazyků, kteří jsou vybíráni na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států, a s náležitým přihlédnutím k vyváženému zastoupení obou pohlaví, kteří jsou nezávislí a splňují nejvyšší profesní požadavky; dále je nezbytné umožnit těmto zaměstnancům, aby co nejúčelněji a nejúčinněji vykonávali své povinnosti. V tomto ohledu je třeba překonat stávající obtíže, jimž orgány čelí při přijímání úředníků či zaměstnanců z některých členských států.
(3)
Vzhledem k rozměru evropské veřejné služby v porovnání s cíli Unie a počtem jejích obyvatel by snižování počtu zaměstnanců orgánů a agentur Unie nemělo nijak narušovat plnění jejich úkolů, povinností a výkon funkcí v souladu s povinnostmi a pravomocemi, které stanoví Smlouvy. V tomto ohledu je třeba, aby náklady na personál všech orgánů a agentur byly, ve vztahu ke všem kategoriím zaměstnanců transparentní.
(4)
Od zaměstnanců evropské veřejné služby se očekává, že budou dodržovat nejpřísnější normy profesní etiky a budou za všech okolností nezávislí. Za tímto účelem by měla hlava II služebního řádu (4), která stanoví rámec pro práva a povinnosti, obsahovat podrobnější úpravu. Proti každému úředníkovi nebo bývalému úředníkovi, který tyto povinnosti poruší, by mělo být možné zahájit disciplinární řízení.
(5)
Hodnota evropské veřejné služby spočívá také v její kulturní a jazykové rozmanitosti, které je možné dosáhnout pouze tehdy, jestliže bude existovat přiměřená rovnováha, pokud jde o státní příslušnost úředníků. Při přijímání a jmenování zaměstnanců je třeba zajistit, aby byli zaměstnanci přijímáni na co nejširším možném zeměpisném základě ze státních příslušníků všech členských států Evropské unie, aniž by však některá pracovní místa byla vyhrazena pro státní příslušníky určitého členského státu. Za tímto účelem a aby bylo možné řešit případnou výraznou nerovnováhu, pokud jde o státní příslušnost úředníků, jestliže není opodstatněna objektivními kritérii, by měl mít každý orgán možnost přijmout odůvodněná a přiměřená opatření. Taková opatření by nikdy neměla vést k zavedení jiných kritérií pro přijímání zaměstnanců, než jsou kritéria založená na výkonech. Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podávat zprávu o provádění přiměřených opatření jednotlivými orgány.
(6)
Za účelem usnadnění přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě by orgány měly usilovat o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců. Je vhodné, aby příspěvek Unie na financování Evropských škol stanovený rozpočtovým orgánem v souladu s příslušnými pravidly byl vyplácen z rozpočtu Unie. Pokud je to v zájmu fungování orgánu třeba, měla by mít Komise možnost příslušné orgány požádat, aby přehodnotily umístění nové Evropské školy.
(7)
Širším cílem by měla být optimalizace řízení lidských zdrojů v evropské veřejné službě, která se vyznačuje vysokou kvalitou, odbornou způsobilostí, nezávislostí, loajalitou, nestranností a stabilitou, jakož i kulturní a jazykovou rozmanitostí a atraktivními podmínkami pro přijímání zaměstnanců.
(8)
Úředníci by měli procházet devítiměsíční zkušební dobou. Při rozhodování o jmenování úředníka by orgán oprávněný ke jmenování měl zohlednit zprávu o zkušební době připravenou na konci tohoto období a skutečnost, jak úředník plnil své povinnosti stanovené služebním řádem. Pokud se ukáže, že výkon úředníka ve zkušební době je zjevně nedostatečný, mělo by být možné vypracovat zprávu o tomto úředníkovi kdykoli. V ostatních případech by tato zpráva měla být vypracována až na konci zkušební doby.
(9)
Aby bylo zaručeno, že se kupní síla úředníků i ostatních zaměstnanců Evropské unie vyvíjí paralelně s kupní silou státních úředníků v ústředních státních správách členských států, je nezbytné zachovat zásadu víceletého mechanismu aktualizace platů, známou též jako „metoda“, a to tak, že se zajistí používání této metody do konce roku 2023 a na začátku roku 2022 se provede přezkum, součástí metody bude mechanismus pro její dočasné prodloužení. Aby se napravily obtíže při uplatňování metody, k nimž v minulosti docházelo, měla by být stanovena metoda, která umožní každoroční automatickou aktualizaci všech platů, důchodů a příspěvků, včetně automatické doložky pro případ krize. Za tímto účelem by příslušné částky uvedené ve služebním řádu a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie měly být považovány za orientační částky, které budou pravidelně a automaticky aktualizovány. Aktualizované částky by měla Komise pro informaci zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie řadě C. Tento mechanismus aktualizace platů by se měl používat i ve všech ostatních případech, v nichž je takováto aktualizace stanovena.
(10)
Je důležité zabezpečit kvalitu statistických údajů používaných při aktualizaci odměn a důchodů. Statistické instituce nebo jiné příslušné orgány členských států by měly v souladu se zásadou nestrannosti shromažďovat údaje na vnitrostátní úrovni a předkládat je Eurostatu.
(11)
Možné výhody pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie plynoucí z používání této metody by měly být vyrovnány tím, že se znovu zavede systém „odvodu“. Stejně jako v případě metody může být uplatňování solidárního odvodu dočasně prodlouženo. Za současných okolností se zdá být vhodné tento solidární odvod ve srovnání s úrovní zvláštního odvodu uplatňovaného v letech 2004 až 2012 zvýšit a stanovit progresivnější sazbu. Cílem je zohlednit mimořádně složitou hospodářskou a sociální situaci v Unii a její důsledky pro veřejné finance v celé Unii. Potřeba konsolidovat veřejné finance v Unii, a to i v krátkodobém horizontu, vyžaduje ze strany všech zaměstnanců orgánů Unie okamžitou a mimořádnou solidaritu. Tento solidární odvod by se proto měl vztahovat na všechny úředníky a ostatní zaměstnance Unie od 1. ledna 2014.
(12)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 8. února 2013 týkajících se víceletého finančního rámce zdůraznila, že nutnost konsolidace veřejných financí v krátkodobém, střednědobém i dlouhodobém horizontu vyžaduje ze strany každého orgánu veřejné správy a jeho zaměstnanců mimořádné úsilí o zvýšení účinnosti a účelnosti a o přizpůsobení se měnícímu se hospodářskému prostředí. Tato výzva ve skutečnosti zopakovala cíl uvedený v návrhu Komise z roku 2011 na změnu služebního řádu úředníků Evropské unie a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, který usiloval o zajištění efektivity nákladů a zohledňoval skutečnost, že výzvy, kterým Evropská unie v současnosti čelí, vyžadují mimořádné úsilí každého orgánu veřejné správy i každého jejich zaměstnance s cílem zvýšit efektivitu a přizpůsobit se měnícímu se hospodářskému a společenskému prostředí v Evropě. Kromě toho Evropská rada v rámci reformy služebního řádu také vyzvala k pozastavení metody pro úpravu platů a důchodů všech zaměstnanců orgánů Unie na dva roky a obnovení solidárního odvodu jako součásti metody.
(13)
Vzhledem k těmto závěrům a s cílem reagovat na budoucí rozpočtová omezení a prokázat solidaritu evropské veřejné služby s přísnými opatřeními přijatými členskými státy v důsledku finanční krize nebývalého rozsahu a s mimořádně složitou sociální a hospodářskou situací v členských státech a Unii jako celku, je nezbytné stanovit pozastavení metody pro úpravu všech platů, důchodů a příspěvků úředníků na dva roky, a přesto uplatňovat solidární odvod.
(14)
Vzhledem k demografickým změnám a měnící se věkové struktuře zaměstnanců je nutné, aby se zvýšil důchodový věk; na úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, kteří jsou již ve služebním či pracovním poměru, se nicméně budou vztahovat přechodná opatření. Tato přechodná opatření jsou nutná proto, aby byla respektována nabytá práva úředníků, kteří jsou již ve služebním poměru a kteří přispívají do virtuálního penzijního fondu pro úředníky Evropské unie. Důchodový věk by rovněž měl být pružnější, aby bylo pro zaměstnance snazší dobrovolně pokračovat v práci až do 67 let a aby ve výjimečných případech a za specifických podmínek měli možnost pracovat až do 70 let.
(15)
Jelikož je důchodový systém Evropské unie v pojistně matematické rovnováze a tato rovnováha se musí zachovat v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, zaměstnancům přijatým do služebního nebo pracovního poměru před 1. lednem 2014 by se mělo poskytnout vyrovnání za jejich příspěvky do důchodového systému prostřednictvím přechodných opatření, jako je upravená akruální sazba za odpracovanou dobu po dosažení důchodového věku (barcelonský stimul), a prostřednictvím uplatnění polovičního snížení v případě předčasného odchodu do důchodu v období mezi dosažením 60 let věku a služebním řádem stanoveným důchodovým věkem.
(16)
Všeobecně přijatá pojistněmatematická praxe vyžaduje, aby se v zájmu zajištění rovnováhy důchodových systémů vycházelo při stanovování úrokových sazeb a růstu platů z poznatků za posledních 20 až 40 let. Proto by měly být pohyblivé průměry pro úrokové sazby a růst platů rozšířeny na 30 let se sedmiletým přechodným obdobím.
(17)
Rada požádala Komisi o vypracování studie a předložení vhodných návrhů týkajících se čl. 5 odst. 4 přílohy I oddílu A a čl. 45 odst. 1 služebního řádu, aby byla vytvořena jasná vazba mezi odpovědnostmi a platovou třídou a zdůrazněna míra odpovědnosti při porovnávání zásluh v souvislosti s povýšením.
(18)
Vzhledem k tomuto požadavku je vhodné, aby bylo povýšení do vyšší platové třídy podmíněno osobním nasazením, zdokonalováním dovedností a odborných schopností a plněním úkolů, jejichž význam odůvodňuje jmenování úředníka do této vyšší platové třídy.
(19)
Služební postup ve funkčních skupinách AD a AST by měl být restrukturalizován takovým způsobem, aby nejvyšší platové třídy byly vyhrazeny omezenému počtu úředníků, kteří nesou nejvyšší odpovědnost. Proto mohou administrátoři postoupit pouze do platové třídy AD 12, s výjimkou případů, kdy jsou jmenováni na konkrétní místo ve vyšší platové třídě, a platové třídy AD 13 a 14 by měly být vyhrazeny těm úředníkům, jimž je svěřena značná odpovědnost. Podobně by měli mít úředníci platové třídy AST 9 možnost postoupit do platové třídy AST 10 pouze v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu.
(20)
Aby se kariérní struktury ve stávajících oblastech činnosti ve funkční skupině AST dále přizpůsobily různým úrovním odpovědnosti a zajistil se nezbytný příspěvek k omezování správních výdajů, měla by být vytvořena nová funkční skupina AST/SC pro administrativní pracovníky. Platy a koeficienty při povýšení by měly být stanoveny tak, aby si úroveň odpovědnosti a úroveň odměny přiměřeně odpovídaly. Tímto způsobem bude možno zachovat stabilní a všestrannou evropskou veřejnou službu. Komise by měla posoudit rozsah a dopady zavedení této nové funkční skupiny a podat o nich zprávu, přičemž by měla zaměřit zvláštní pozornost na postavení žen, aby se zajistilo zachování stabilní a všestranné evropské veřejné služby.
(21)
Zachovává se minimální doba dvou let setrvání v platové třídě před povýšením úředníka do vyšší platové třídy, aby bylo možné rychleji povyšovat nejvýkonnější pracovníky. Každý orgán by měl zajistit, aby jeho vnitřní politika v oblasti lidských zdrojů využívala možností poskytovaných služebním řádem a umožnila vysoce výkonným úředníkům se značným potenciálem přiměřený profesní postup.
(22)
Pracovní doba v orgánech by měla být uvedena do souladu s pracovní dobou v některých členských státech Evropské unie, aby se vyrovnalo snížení počtu zaměstnanců v orgánech. Tato úprava by měla brát v potaz pracovní dobu ve veřejných službách členských států. Zavedením minimálního počtu hodin odpracovaných za týden se zajistí, aby zaměstnanci orgánů byli schopni nést pracovní zátěž vyplývající z politických cílů Evropské unie a aby se zároveň v zájmu solidarity v celé veřejné službě Unie harmonizovaly pracovní podmínky v orgánech.
(23)
Pružná pracovní doba je hlavním prvkem moderní a účinné veřejné správy, neboť nabízí příznivé pracovní podmínky pro rodinný život a umožňuje patřičně vyvážené zastoupení mužů a žen v rámci orgánů. Ve služebním řádu musí být tudíž ustanovení týkající se pružné pracovní doby výslovně uvedena.
(24)
Pravidla upravující roční nárok na dobu na cestu, jakož i pravidla upravující roční příspěvek na cestu mezi místem zaměstnání a místem původu by měla být modernizována, racionalizována a měla by být spojena s postavením pracovníka vyslaného do zahraničí, aby bylo uplatňování těchto pravidel jednodušší a transparentnější. Zejména roční nárok na dobu na cestu by měl být nahrazen dovolenou na cestu do vlasti a omezen na maximálně dva a půl dne.
(25)
Podobně je tomu u pravidel týkajících se proplacení nákladů na stěhovaní, která by měla být zjednodušena, aby je mohl snadněji uplatňovat nejen správní orgán, ale i dotyční zaměstnanci. K tomuto účelu by měly být zavedeny nákladové stropy, které by zohlednily rodinnou situaci úředníka či zaměstnance, jeho průměrné náklady na stěhování i příslušné pojištění.
(26)
Někteří zaměstnanci musí pravidelně jezdit na služební cesty na jiná hlavní pracoviště jejich orgánu. Tyto situace nejsou v pravidlech týkajících se služebních cest v současné době přiměřeně zohledněny. Uvedená pravidla by měla být tudíž upravena tak, aby v těchto případech byla povolena úhrada nákladů na ubytování na základě paušální částky.
(27)
Je vhodné modernizovat pracovní podmínky pro zaměstnance ve třetích zemích tak, aby byly nákladově efektivnější a vedly k úsporám nákladů. Měly by být upraveny nároky na dovolenou za kalendářní rok a měla by být stanovena možnost využít pro určení příspěvku za životní podmínky širší škálu parametrů, aniž by to ovlivnilo celkový cíl dosáhnout úspory nákladů. Podmínky pro poskytování příspěvku na ubytování by měly být přezkoumány tak, aby lépe zohledňovaly místní podmínky a omezily administrativní zátěž.
(28)
Je vhodné poskytnout pružnější rámec pro zaměstnávání smluvních zaměstnanců. Orgánům Evropské unie by mělo být tudíž umožněno přijímání smluvních zaměstnanců na maximální dobu šesti let, aby vykonávali úkoly pod dohledem úředníků či dočasných zaměstnanců. Ačkoli bude navíc velká většina úředníků i nadále přijímána na základě otevřeného výběrového řízení, orgány by měly být oprávněny organizovat interní výběrová řízení, která mohou být výjimečně a za zvláštních podmínek otevřená také pro smluvní zaměstnance.
(29)
K postupnému uplatňování nových pravidel a opatření by měla být stanovena přechodná ustanovení a zároveň by měla být respektována nabytá práva zaměstnanců, kteří byli ve služebním nebo pracovním poměru před vstupem těchto změn služebního řádu v platnost, jakož i oprávněná očekávání těchto zaměstnanců.
(30)
Na zaměstnance agentur se stejně jako na ostatní zaměstnance podléhající služebnímu řádu vztahuje důchodový systém EU. Agentury, které jsou zcela samofinancovány, odvádějí v současné době příspěvky zaměstnavatele do tohoto systému. V zájmu zajištění transparentnosti rozpočtu a vyváženějšího sdílení nákladů by měly agentury, které jsou částečně financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádět část příspěvků zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury sníženými o dotaci ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy. Vzhledem k tomu, že v důsledku tohoto nového ustanovení může být nutná úprava příslušných předpisů o poplatcích vybíraných agenturami, mělo by vstoupit v platnost až dne 1. ledna 2016. Tam, kde je to vhodné, by měla Komise předložit návrhy na úpravu těchto předpisů.
(31)
V zájmu zjednodušování a jednotného provádění personální politiky by měla být pravidla, která Komise přijala pro účely provádění služebního řádu, analogicky uplatňována na agentury. Aby se však zajistilo to, že bude specifická situace agentur v případě nutnosti zohledněna, měly by být tyto agentury oprávněny požádat Komisi o povolení přijmout prováděcí pravidla, která se odchylují od pravidel přijatých Komisí, nebo by měly být oprávněny pravidla Komise vůbec neuplatňovat.
(32)
Měl by být zaveden seznam všech pravidel přijatých k provedení tohoto služebního řádu a tento seznam by měl být spravován v rámci Soudního dvora Evropské unie. Tento seznam, k němuž budou mít přístup všechny orgány, agentury a členské státy umožní transparentnost a přispěje k jednotnému uplatňování služebního řádu.
(33)
V zájmu harmonizace a objasnění pravidel o přijímání prováděcích ustanovení a vzhledem k jejich interní a správní povaze je vhodné svěřit příslušné rozhodovací pravomoci orgánu oprávněnému ke jmenování a orgánu oprávněnému k uzavírání smluv.
(34)
Vzhledem k vysokému počtu dočasných zaměstnanců v agenturách a potřebě vymezení jednotné personální politiky je nutné vytvořit novou kategorii dočasných zaměstnanců a stanovit specifická pravidla pro tuto kategorii.
(35)
Komise by měla i nadále sledovat rozpočtovou situaci společného systému zdravotního pojištění a přijmout veškerá nezbytná opatření v případě strukturální nerovnováhy tohoto systému.
(36)
Článek 15 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie stanoví, že některé údaje úředníků a jiných zaměstnanců mají být sdělovány vládám členských států.
(37)
Za účelem dosažení cílů stanovených ve služebním řádu by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, zejména pokud jde o některé aspekty pracovních podmínek. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Služební řád úředníků Evropské unie se mění takto:
1)
Článek 1d se mění takto:
a)
V odstavci 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Pro účely odstavce 1 je osobou se zdravotním postižením osoba, která má dlouhodobé tělesné, duševní, mentální nebo smyslové poškození, které v interakci s různými překážkami může bránit jejímu plnému a účinnému zapojení do společnosti na rovnocenném základě s ostatními. Postižení se určí v souladu s postupem uvedeným v článku 33.
Osoba se zdravotním postižením splňuje podmínky stanovené v čl. 28 písm. e), pokud je schopna po provedení přiměřených úprav plnit základní služební úkoly.
„Přiměřenými úpravami“ ve vztahu k základním služebním funkcím se rozumí vhodná opatření, která, jsou-li třeba, umožňují osobě se zdravotním postižením přístup k zaměstnání, účast nebo postup v zaměstnání, případně účast na dalším vzdělávání, pokud uvedená opatření nepředstavují nepřiměřené zatížení pro zaměstnavatele.
Zásada rovného zacházení nebrání orgánům oprávněným ke jmenování v rámci příslušných orgánů zachovat nebo zavést opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadnění profesní činnosti osob se zdravotním postižením nebo pro předcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní kariéře.“;
2)
V článku 1e se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úředníci v činné službě mají přístup k opatřením sociální povahy přijímaným orgány, k nimž patří i zvláštní opatření za účelem skloubení pracovního a rodinného života, a ke službám poskytovaným subjekty sociální péče uvedenými v článku 9. Bývalí úředníci mohou mít přístup k některým zvláštním opatřením sociální povahy.“;
3)
Článek 5 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Pracovní místa, na která se vztahuje tento služební řád, se řadí podle povahy a významu odpovídajících služebních povinností do funkční skupiny administrátorů (dále jen „AD“), do funkční skupiny asistentů (dále jen „AST“) a funkční skupiny administrativních pracovníků (dále jen „AST/SC“).“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Funkční skupina AD zahrnuje dvanáct platových tříd pro výkon vedoucích, koncepčních, analytických úkolů, jakož i úkolů v oblasti lingvistických služeb či výzkumu. Funkční skupina AST zahrnuje jedenáct platových tříd pro výkon prováděcích a technických úkolů. Funkční skupina AST/SC zahrnuje šest platových tříd pro výkon kancelářských a sekretářských úkolů.“;
c)
v odst. 3 písm. a) se za slova „ve funkční skupině AST“ vkládají slova „a funkční skupině AST/SC“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. V příloze I oddílu A je tabulka uvádějící druhy pracovních míst. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může na základě této tabulky po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji vymezit povinnosti a pravomoci spojené s každým druhem pracovního místa.“
4)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Seznam pracovních míst přiložený k rozpočtu každého orgánu udává počet pracovních míst v každé platové třídě a funkční skupině.
2. Aniž je dotčena zásada povýšení podle zásluh stanovená v článku 45, tento seznam zaručuje, že pro každý orgán odpovídá počet volných pracovních míst v každé platové třídě uvedené na zmíněném seznamu k 1. lednu každého roku počtu úředníků v činné službě, kteří se k 1. lednu předchozího roku nacházeli v nižší platové třídě, přičemž posledně jmenovaný počet se vynásobí koeficientem stanoveným pro tuto platovou třídu v příloze I oddílu B. Tyto koeficienty se použijí počínaje dnem 1. ledna 2014 na základě pětiletého průměru.
3. Koeficienty stanovené v příloze I oddílu B jsou součástí zprávy podle článku 113.
4. Provádění ustanovení týkajících se funkční skupiny AST/SC a přechodných ustanovení v článku 31 přílohy XIII s přihlédnutím k vývoji potřeby zaměstnanců provádějících kancelářské a sekretářské práce ve všech orgánech a k vývoji stálých a dočasných pracovních míst ve funkčních skupinách AST a AST/SC je součástí zprávy podle článku 113.“;
5)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 1a, zřídí se v rámci každého orgánu:
-
výbor zaměstnanců případně rozdělený na oddělení pro různá místa zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených výborů podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jedna nebo více disciplinárních komisí podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených poradních výborů pro otázky odborné nezpůsobilosti podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
popřípadě zpravodajský výbor,
-
výbor pro otázky invalidity,
které vykonávají funkce stanovené tímto služebním řádem.“;
b)
odstavec 1a se nahrazuje tímto:
„1a. K provádění některých ustanovení tohoto služebního řádu může být zřízen smíšený výbor společný pro dva nebo více orgánů. Ostatní výbory uvedené v odstavci 1 a disciplinární komise mohou být zřízeny dvěma nebo více agenturami jako společné subjekty.“;
c)
v odstavci 2 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„Agentury se mohou odchýlit od ustanovení článku 1 přílohy II týkajících se členství ve výborech zaměstnanců, aby se zohlednilo složení zaměstnanců těchto výborů. Agentury mohou rozhodnout o tom, že zástupce ve smíšeném výboru či výborech uvedené v článku 2 přílohy II nebudou jmenovat.“;
6)
V čl. 10 prvním pododstavci druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
7)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Úředník plní své služební povinnosti a řídí se výhradně zájmy Unie. Nežádá ani nepřijímá pokyny žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo jeho orgán. Vykonává služební povinnosti, které mu byly uloženy, objektivně, nestranně a v souladu se zásadou loajality k Unii.
Bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování nepřijme úředník od žádné vlády nebo jiného zdroje mimo svůj orgán jakoukoli poctu, vyznamenání, službu, dar nebo úplatu jakéhokoli druhu, s výjimkou služeb poskytnutých před jeho jmenováním nebo v průběhu zvláštního volna za účelem vojenské nebo jiné státní služby a s ohledem na tuto službu.
Před přijetím úředníka orgán oprávněný ke jmenování přezkoumá, zda kandidát má osobní zájmy, které by mohly ohrozit jeho nezávislost, nebo zda dochází k jakémukoli jinému střetu zájmů. Za tímto účelem informuje kandidát orgán oprávněný ke jmenování prostřednictvím zvláštního formuláře o všech existujících nebo potenciálních střetech zájmů. V takových případech orgán oprávněný ke jmenování tyto informace zohlední v odůvodněném stanovisku. Pokud je to nezbytné, přijme orgán oprávněný ke jmenování opatření uvedená v čl. 11a odst. 2.
Tento článek se použije obdobně na úředníky, kteří se vracejí po období pracovního volna z osobních důvodů.“;
8)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Po odchodu z činné služby je úředník nadále povinen chovat se čestně a uvážlivě, pokud jde o přijímání některých funkcí nebo výhod.
Úředníci, kteří hodlají do dvou let po opuštění služby vykonávat pracovní činnost, výdělečnou i nevýdělečnou, jsou povinni o tom informovat svůj služební orgán prostřednictvím zvláštního formuláře. Pokud uvedená činnost souvisí s prací, kterou úředník vykonával v průběhu posledních tří let služby, a pokud by uvedená činnost mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu, může orgán oprávněný ke jmenování, s ohledem na služební zájmy, úředníkovi takovou činnost zakázat nebo vydat souhlas za určitých podmínek, které považuje za přiměřené. Orgán oprávněný ke jmenování oznámí své rozhodnutí po projednání se smíšeným výborem do 30 pracovních dnů od obdržení informace. Nebylo-li do konce uvedené lhůty učiněno žádné oznámení, považuje se tento postup za nepřímý souhlas.
Bývalým vedoucím pracovníkům vymezeným v prováděcích opatřeních orgán oprávněný ke jmenování v zásadě zakáže v průběhu 12 měsíců od skončení služebního poměru lobbovat ve prospěch vlastního podniku, klientů či zaměstnavatelů u pracovníků jejich bývalého orgánu v záležitostech, za něž byli v průběhu posledních tří let služebního poměru odpovědní.
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a rady (ES) č. 45/2001 (5) každý orgán každoročně zveřejní informace o provádění třetího pododstavce, včetně seznamu posuzovaných případů.
9)
V článku 18 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Veškerá práva k psaným dílům nebo jiným pracím vytvořeným úředníkem při plnění služebních povinností jsou vlastnictvím Evropské unie, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají jejích činností, nebo vlastnictvím Evropského společenství pro atomovou energii, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají činností tohoto společenství. Unie nebo případně Evropské společenství pro atomovou energii mohou požadovat, aby na ně byla autorská práva převedena.“
10)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Úředník nesmí bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování při řízení před soudem prozradit z jakéhokoli důvodu jakékoli skutečnosti, které se dozvěděl při plnění svých povinností. Tento souhlas lze odepřít, pouze pokud to vyžadují zájmy Unie a pokud z tohoto odepření nevyplývají pro úředníka trestněprávní důsledky. Touto povinností zůstává úředník vázán i po skončení služebního poměru.
Ustanovení prvního pododstavce se nevztahují na úředníka nebo bývalého úředníka vypovídajícího před Soudním dvorem Evropské unie nebo před disciplinární komisí orgánu v záležitosti týkající se zaměstnance nebo bývalého zaměstnance Evropské unie.“
11)
V článku 21a se za odstavec 2 vkládá nový odstavec, který zní:
„3. Úředník, který své nadřízené uvědomí o pokynech, které považuje za nestandardní nebo o kterých se domnívá, že by mohly vést k závažným obtížím, nesmí utrpět z tohoto důvodu žádnou újmu.“
12)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22c
V souladu s články 24 a 90 zavede každý orgán postup pro vyřizování stížností podaných úředníky ohledně způsobu, jakým s nimi bylo zacházeno poté, co splnili své povinnosti podle článku 22a nebo článku 22b, nebo v důsledku splnění těchto povinností. Příslušný orgán zajistí, aby tyto stížnosti byly zpracovávány důvěrně, a pokud je to odůvodněné okolnostmi, před uplynutím lhůty uvedené v článku 90.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu stanoví vnitřní pravidla týkající se mimo jiné:
-
informování úředníků uvedených v čl. 22a odst. 1 nebo v článku 22b o řešení záležitostí, o nichž podali informace,
-
ochrany oprávněných zájmů těchto úředníků a jejich soukromí a
-
postupu při vyřizování stížností uvedených v prvním pododstavci tohoto článku.“;
13)
V článku 26a se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
14)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Přijímání se řídí potřebou orgánu zajistit si služby úředníků s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států Unie. Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu.
Zásada rovnosti občanů Unie jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost úředníků, která by nebyla opodstatněna objektivními kritérii. Tato vhodná opatření musí být odůvodněná a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme před přijetím takových vhodných opatření obecná prováděcí ustanovení k tomuto pododstavci v souladu s článkem 110.
Po tříletém období, které začíná dnem 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění druhého pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“
15)
V článku 29 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Orgán oprávněný ke jmenování před obsazením volného místa v orgánu nejprve zváží:
a)
zda místo může být obsazeno:
i)
přeložením, nebo
ii)
jmenováním v souladu s článkem 45a, nebo
iii)
povýšením
v rámci příslušného orgánu;
b)
zda byly obdrženy žádosti o přeložení od úředníků v téže platové třídě z jiných orgánů nebo
c)
pokud nebylo možné volné místo obsadit prostřednictvím možností uvedených v písmenech a) a b), zda lze případně zohlednit seznamy vhodných kandidátů ve smyslu článku 30 s ohledem na příslušná ustanovení týkající se vhodných kandidátů v příloze III nebo
d)
zda lze v příslušném orgánu uspořádat interní výběrové řízení, kterého se mohou zúčastnit pouze úředníci a dočasní zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie;
nebo se řídí postupy pro výběrová řízení založená buď na kvalifikačních předpokladech, nebo zkouškách, či na kvalifikačních předpokladech i zkouškách zároveň. Postup při výběrovém řízení stanoví příloha III.
Tento postup může být použit i pro vytvoření rezervy pro budoucí přijímání pracovníků.
Při zachování zásady, že naprostá většina úředníků je přijímána na základě otevřených výběrových řízení, může orgán oprávněný ke jmenování odchylně od písm. d) a pouze ve výjimečných případech rozhodnout o organizaci vnitřního výběrového řízení otevřeného také pro smluvní zaměstnance definovaných v článcích 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Pokud jde o tuto možnost, podléhá tato kategorie zaměstnanců omezením stanoveným v čl. 82 odst. 7 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a s ohledem na úkoly, které mohou smluvní zaměstnanci vykonávat.“;
16)
Článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Pro každé výběrové řízení jmenuje orgán oprávněný ke jmenování zkušební komisi. Tato komise vypracuje seznam vhodných kandidátů.
Orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, kterého z těchto kandidátů jmenuje na volné místo.
Tito kandidáti mají přístup k odpovídajícím informacím o příslušných volných místech zveřejněných orgány a agenturami.“;
17)
V čl. 31 odst. 2 se první věta prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Aniž je dotčen čl. 29 odst. 2, jsou úředníci přijímáni pouze do platových tříd SC 1 až SC 2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8.“
18)
V čl. 32 třetím pododstavci se slovo „orgánem“ nahrazuje slovy „orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu“.
19)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
1. Úředníci procházejí devítiměsíční zkušební dobou předtím, než mohou být jmenováni. Rozhodnutí jmenovat úředníka je přijato na základě zprávy podle odstavce 3 a na základě informací o chování úředníka ve zkušební době podle hlavy II, které má orgán oprávněný ke jmenování k dispozici.
Zabrání-li úředníkovi během zkušební doby nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 nebo úraz vykonávat povinnosti po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může mu orgán oprávněný ke jmenování zkušební dobu prodloužit o odpovídající časový úsek. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Kdykoli před koncem zkušební doby se může vyhotovit zpráva o úředníkovi ve zkušební době, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi dnů. Bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zašle zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán obstará ve lhůtě tří týdnů stanovisko smíšeného zpravodajského výboru k opatřením, která je třeba přijmout. Orgán oprávněný ke jmenování může rozhodnout o propuštění úředníka ve zkušební době s výpovědní dobou v délce jednoho měsíce, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného oddělení.
3. Nejpozději měsíc před skončením zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnostech úředníka ve zkušební době vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Zpráva se předá úředníkovi ve zkušební době a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li závěrem zprávy návrh na propuštění, nebo ve výjimečných případech na prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán se ve lhůtě tří týdnů poradí se smíšeným zpravodajským výborem o opatřeních, která je třeba přijmout.
Úředník ve zkušební době, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej jmenovat ustanoveným úředníkem, bude propuštěn.
4. Úředník, který byl propuštěn ve zkušební době, obdrží, pokud nemá bezprostředně poté přijmout zaměstnání jinde, finanční vyrovnání ve výši tří základních měsíčních platů, dokončil-li více než jeden rok služby, dvou základních měsíčních platů, dokončil-li alespoň šest měsíců služby, a jednoho základního měsíčního platu, dokončil-li méně než šest měsíců služby.
5. Na úředníky, kteří před koncem zkušební doby odstoupí z funkce, se odstavce 2, 3 a 4 nevztahují.“
20)
V článku 35 se vkládá nové písmeno, které zní:
„g)
volno ze služebních důvodů.“
21)
V čl. 37 písm. b) druhé odrážce se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
22)
Článek 40 se mění takto:
a)
vkládá se odstavec, který zní:
„1a. Článek 12b se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů. Souhlas ve smyslu článku 12b nemůže být úředníkovi udělen za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.“;
b)
v odst. 2 druhém pododstavci se slova „15 let“ nahrazují slovy „12 let“;
c)
odst. 2 třetí pododstavec se mění takto:
i)
bod ii) se nahrazuje tímto:
„ii)
následování manžela / manželky, který / která je také úředníkem nebo jiným zaměstnancem Unie a je během své služby nucen / nucena přesunout bydliště do takové vzdálenosti od místa zaměstnání žádajícího úředníka, že založení společné domácnosti v uvedeném místě by žádajícímu úředníkovi bránilo ve výkonu jeho služby nebo“;
ii)
vkládá se nový bod, který zní:
„iii)
pomoc manželovi / manželce, příbuznému ve vzestupné přímé linii, příbuzného v sestupné přímé linii, bratrovi nebo sestře v případě lékařsky potvrzeného vážného onemocnění nebo postižení,“
23)
Článek 42a se nahrazuje tímto:
„Článek 42a
Úředník má nárok na rodičovskou dovolenou na každé dítě v délce až šesti měsíců bez nároku na základní plat, kterou čerpá v průběhu prvních dvanácti let po narození nebo adopci dítěte. Rodičům samoživitelům uznaným na základě obecných prováděcích ustanovení přijatých orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu a rodičům vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem pověřeným orgánem může být přiznána dvojnásobná délka dovolené. Minimální délka dovolené nesmí být kratší než jeden měsíc.
Během rodičovské dovolené je úředníkovi nadále zajištěno členství v systému sociálního zabezpečení; tato doba se zahrnuje do odsloužených let pro vyměření starobního důchodu, zůstává mu zachován příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání. Jeho pracovní místo mu nadále náleží, jakož i nárok na postup do vyššího platového stupně nebo na povýšení do vyšší platové třídy. Dovolenou je možno čerpat v plném nebo v polovičním rozsahu. Je-li rodičovská dovolená čerpána v polovičním rozsahu, maximální délka dovolené stanovená v prvním pododstavci se zdvojnásobí. Během rodičovské dovolené má úředník nárok na měsíční příspěvek ve výši 911,73 EUR nebo na 50 % z uvedené částky, čerpá-li dovolenou v polovičním rozsahu, ale bez nároku na výkon jakékoli jiné výdělečné činnosti. Orgán hradí plnou výši příspěvku do systému sociálního zabezpečení stanoveného v článcích 72 a 73, která se vypočítá z výše základního platu úředníka. V případě čerpání dovolené v polovičním rozsahu se však toto ustanovení vztahuje pouze na rozdíl mezi plnou výší základního platu a poměrným dílem sníženou výší základního platu. Z té části základního platu, kterou úředník skutečně pobírá, se výše příspěvku vypočítá pomocí stejných procentních údajů, jaké by se použily v případě zaměstnání na plný úvazek.
Pro rodiče samoživitele a rodiče vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem uvedeným v prvním pododstavci činí po dobu prvních tří měsíců rodičovské dovolené, čerpá-li uvedenou dovolenou otec během mateřské dovolené nebo jeden z rodičů bezprostředně po mateřské dovolené nebo v průběhu či bezprostředně po skončení dovolené po adopci, je výše měsíčního příspěvku 1 215,63 EUR nebo 50 % z uvedené částky při čerpání dovolené v polovičním rozsahu.
Rodičovská dovolená může být prodloužena o dalších šest měsíců, během nichž má úředník nárok na 50 % z částky uvedené ve druhém pododstavci. Pro rodiče samoživitele ve smyslu prvního pododstavce může být rodičovská dovolená prodloužena o dalších dvanáct měsíců, během nichž má rodič nárok na 50 % z částky uvedené ve třetím pododstavci.
Částky zmiňované v tomto článku se upravují při aktualizaci odměňování.“
24)
V hlavě III kapitole 2 se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 7
Volno ze služebních důvodů
Článek 42c
Úředník, který dokončil alespoň deset let služby, může být nejdříve pět let před dosažením důchodového věku převeden z rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování na volno ze služebních důvodů v zájmu uspokojení organizačních potřeb spojených s nabýváním nových dovedností v rámci orgánů.
Celkový počet úředníků, kteří jsou každoročně převedeni na volno ze služebních důvodů, nesmí být vyšší než 5 % z celkového počtu úředníků všech orgánů, kteří odešli do důchodu v předchozím roce. Takto vypočtený celkový počet je každému orgánu přidělen poměrným dílem podle počtu jeho úředníků ke 31. prosinci předchozího roku. Výsledek tohoto přidělení se u všech orgánů zaokrouhlí nahoru na nejbližší celé číslo.
Toto volno nepředstavuje disciplinární opatření.
Délka volna v zásadě odpovídá období, které úředníkovi zbývá do dosažení důchodového věku. Ve výjimečných situacích však může orgán oprávněný ke jmenování rozhodnout o ukončení tohoto volna a převedení úředníka zpět do služby.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů automaticky odejde do důchodu, jakmile dosáhne důchodového věku.
Volno ze služebních důvodů se řídí následujícími pravidly:
a)
na místo úředníka může být jmenován jiný úředník;
b)
úředník převedený na volno ze služebních důvodů nemá nárok na postup do vyššího stupně nebo povýšení do vyšší platové třídy.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů obdrží finanční příspěvek vypočtený v souladu s přílohou IV.
Na žádost úředníka se z příspěvku odvádějí příspěvky do důchodového systému, které se vypočítají z výše uvedeného příspěvku. V takovém případě se doba služby, během níž byl úředník převeden na volno ze služebních důvodů, vezme v úvahu pro účely výpočtu roků započitatelných pro důchod ve smyslu článku 2 přílohy VIII.
Příspěvek nepodléhá úpravě koeficientem.“
25)
Článek 43 se nahrazuje tímto:
„Článek 43
Způsobilost, výkonnost a chování každého úředníka ve službě se hodnotí v ročních posudcích za podmínek stanovených orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu v souladu s článkem 110. V posudku se uvede, zda byl výkon úředníka uspokojivý, či nikoli. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme ustanovení přiznávající právo podat odvolání v rámci posudkového řízení, které musí předcházet podání stížnosti podle čl. 90 odst. 2.
Od platové třídy AST 5 může posudek obsahovat také stanovisko, zda má dotčený úředník vzhledem ke služebnímu výkonu předpoklady pro výkon funkce administrátora.
Úředník musí být s posudkem seznámen. Úředník je oprávněn vznést k posudku připomínky, které považuje za důležité.“
26)
Článek 44 se nahrazuje tímto:
„Článek 44
Úředník, který je dva roky služby ve stejném stupni, postoupí automaticky do dalšího stupně své platové třídy, pokud nebyl jeho výkon v posledním ročním posudku uvedeném v článku 43 hodnocen jako neuspokojivý. Úředník postupuje do dalšího stupně ve své platové třídě nejpozději po čtyřech letech, nepoužije-li se postup stanovený v čl. 51 odst. 1.
Je-li úředník jmenován do funkce vedoucího oddělení, ředitele nebo generálního ředitele ve stejné platové třídě, a pokud v souladu s článkem 43 během prvních devíti měsíců od jmenování uspokojivě plnil své služební povinnosti, je se zpětnou platností v době, kdy jmenování nabývá účinku, povýšen o jeden platový stupeň v uvedené platové třídě. Toto povýšení vede ke zvýšení základního měsíčního platu, které odpovídá procentnímu rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm v každé platové třídě. Je-li platový nárůst nižší nebo je-li v dané době úředník již v posledním platovém stupni své platové třídy, je mu přiznáno zvýšení základního platu v hodnotě rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm do doby, než nabude účinku jeho příští povýšení.“
27)
Článek 45 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. O povýšení rozhoduje s ohledem na čl. 6 odst. 2 orgán oprávněný ke jmenování. Pokud se nepoužije postup uvedený v článku 4 a čl. 29 odst. 1, úředníci mohou být povýšeni pouze tehdy, pokud jejich pracovní místo odpovídá jednomu druhu pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě podle oddílu A přílohy I. Povýšení se provádí jmenováním úředníka do nejbližší vyšší platové třídy ve funkční skupině, do které přísluší. Provádí se výhradně výběrem z okruhu úředníků, kteří splnili minimální dobu dvou let setrvání v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh úředníků připadajících v úvahu pro povýšení. Při zvažování srovnatelných zásluh přihlíží orgán oprávněný ke jmenování zejména k posudkům vypracovaným na úředníky, k tomu, jaké jiné jazyky než ty, jejichž důkladnou znalost doložili v souladu s čl. 28 písm. f), používají při výkonu služebních povinností, a k míře jejich služební odpovědnosti.“;
b)
v odst. 2 první větě se slova „v článku 55 Smlouvy o Evropské unii“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“;
c)
v odst. 2 druhé větě se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
28)
Článek 45a se mění takto:
a)
v odst. 2 prvním pododstavci se slova „pravidelných posudků“ nahrazují slovy „ročních posudků“;
b)
v odst. 5 se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgán“.
29)
V čl. 48 třetím pododstavci se slova „ve funkční skupině AST“ nahrazují slovy „ve funkčních skupinách AST a AST/SC“.
30)
V čl. 50 osmém pododstavci se slova „padesáti pěti“ nahrazují slovy „padesáti osmi“.
31)
Článek 51 se nahrazuje tímto:
„Článek 51
1. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu vymezí postupy, jak odhalovat, řešit a napravovat případy nezpůsobilosti včasným a přiměřeným způsobem.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu dodržuje při přijímání vnitřních ustanovení následující požadavky:
a)
úředník, který na základě tří po sobě jdoucích neuspokojivých ročních posudků uvedených v článku 43 nadále nevykazuje žádný pokrok ve své odborné způsobilosti, je přeřazen do platové třídy nižší o jeden stupeň. Pokud z následujících dvou ročních posudků stále vyplývá nevyhovující výkon, úředník je propuštěn;
b)
každý návrh na přeřazení úředníka do nižší platové třídy nebo jeho propuštění musí obsahovat důvody, na kterých je založen, a musí být oznámen dotčenému úředníkovi. Návrh orgánu oprávněného ke jmenování se předloží smíšenému poradnímu výboru stanovenému v čl. 9 odst. 6.
2. Úředník má právo získat svůj úplný osobní spis a pořídit opisy všech dokumentů, které s postupem souvisejí. Na přípravu své obhajoby má úředník přinejmenším 15, avšak nejvýše 30 dnů ode dne obdržení návrhu. Úředníkovi může být nápomocna osoba podle jeho výběru. Úředník může předložit písemné připomínky. Jeho stanovisko bude vyslechnuto smíšeným poradním výborem. Úředník může také povolat svědky.
3. Orgán je před smíšeným poradním výborem zastupován úředníkem, kterého pro uvedený účel určí orgán oprávněný ke jmenování. Tento úředník má stejná práva jako dotčený úředník.
4. S ohledem na návrh podle odstavce 1 písm. b) a veškerá písemná a ústní prohlášení dotčeného úředníka nebo svědků přijme smíšený poradní výbor většinou hlasů odůvodněné stanovisko, v němž uvede opatření, která považuje vzhledem ke zjištěným skutečnostem za přiměřená. Uvedené stanovisko předloží orgánu oprávněnému ke jmenování a dotčenému úředníkovi do dvou měsíců ode dne, kdy mu byla záležitost přednesena. Předseda nehlasuje o rozhodnutích smíšeného poradního výboru s výjimkou procedurálních záležitostí a případů rovnosti hlasů.
5. Úředník propuštěný pro nezpůsobilost má po dobu vymezenou v odstavci 6 nárok na měsíční odstupné ve výši základního měsíčního platu úředníka v prvním platovém stupni platové třídy AST 1. Po stejnou dobu má úředník také nárok na rodinné přídavky stanovené v článku 67. Příspěvek na domácnost se vypočítá z výše základního měsíčního platu úředníka v platové třídě AST 1 v souladu s článkem 1 přílohy VII.
Příspěvek se nevyplácí, odstoupí-li úředník po zahájení postupu stanoveného v odstavcích 1 a 2 nebo má-li nárok na bezodkladnou výplatu plné výše důchodu. Má-li úředník nárok na podporu v nezaměstnanosti na základě vnitrostátního programu podpory v nezaměstnanosti, odečte se výše uvedené podpory od uvedeného příspěvku.
6. Doba, po kterou budou prováděny platby uvedené v odstavci 5, je:
a)
tři měsíce, má-li úředník odslouženo ke dni přijetí rozhodnutí o jeho propuštění méně než pět služebních let;
b)
šest měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň pět služebních let, ale méně než deset;
c)
devět měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň deset služebních let, ale méně než 20;
d)
12 měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň 20 služebních let.
7. Úředníci, kteří jsou přeřazeni do nižší platové třídy z důvodu nezpůsobilosti, mohou po uplynutí šesti let požádat o výmaz veškerých odkazů na uvedené opatření z jejich osobního spisu.
8. Úředníci mají nárok na náhradu přiměřených výdajů vzniklých z jejich podnětu v průběhu řízení, včetně poplatků za obhájce, který není zaměstnancem orgánu, pokud řízení stanovené v tomto článku skončí, aniž by bylo přijato jakékoli rozhodnutí o propuštění nebo přeřazení úředníka do nižší platové třídy.“
32)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, odchází úředník do důchodu:
a)
buď automaticky v poslední den měsíce, ve kterém dosáhne věku 66 let nebo
b)
na vlastní žádost v poslední den měsíce, ve kterém žádost podal, pokud dosáhl důchodového věku, nebo je ve věku mezi 58 lety a důchodovým věkem a splňuje podmínky bezodkladné výplaty důchodu podle článku 9 přílohy VIII. Obdobně se použije čl. 48 druhý pododstavec druhá věta.
Úředník však může na vlastní žádost v případě, který považuje orgán oprávněný ke jmenování za odůvodněný služebním zájmem, vykonávat práci až do věku 67 let, nebo výjimečně až do věku 70 let, přičemž automaticky odejde do důchodu k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne tohoto věku.
V případě že, orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, že povolí úředníkovi zůstat ve službě poté, co dosáhl věku 66 let, vydává se toto rozhodnutí na dobu nejvýše jednoho roku. Na žádost úředníka může být jeho platnost prodloužena.“
33)
Článek 55 se mění takto:
a)
z pododstavců se stávají číslované odstavce;
b)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje tímto:
„Délka obvyklého pracovního týdne činí 40 až 42 pracovních hodin, přičemž denní pracovní dobu stanoví orgán oprávněný ke jmenování.“;
c)
v odstavci 3 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Prováděcí pravidla pro používání tohoto odstavce stanoví orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců“;
d)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může zavést pružnou pracovní dobu. V rámci této pružné pracovní doby nejsou úředníkům v platových třídách AD/AST9 nebo vyšších poskytovány celé pracovní dny. Pružná pracovní doba se nepoužije pro úředníky, na něž se vztahují ustanovení čl. 44 druhého pododstavce. Tito úředníci řídí svoji pracovní dobu na základě dohody se svými nadřízenými.“
34)
V článku 55a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úředník má nárok na uvedené povolení v těchto případech:
a)
pečuje-li o vyživované dítě mladší 9 let,
b)
pečuje-li o vyživované dítě mezi 9. a 12. rokem věku, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 20 % obvyklé pracovní doby,
c)
je-li úředník rodičem samoživitelem a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte,
d)
je-li ve velmi tíživé situaci a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 5 % obvyklé pracovní doby; v takovém případě se nepoužije článek 3první a druhý pododstavec přílohy IVa. Pokud jsou ve službě Unie zaměstnáni oba rodiče, má na toto snížení nárok jen jeden z nich,
e)
pečuje-li o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru,
f)
účastní-li se dalšího vzdělávání nebo
g)
od ve věku 58 let, po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku.
Žádá-li úředník o povolení výkonu funkce na zkrácený úvazek z důvodu účasti na dalším vzdělávání nebo po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku, nejdříve však ve věku 58 let, může orgán oprávněný ke jmenování toto povolení odepřít nebo odložit datum jeho účinku pouze ve výjimečných případech a ze závažných služebních důvodů.
Uplatňuje-li se nárok na uvedené povolení z důvodu péče o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru nebo z důvodu účasti na dalším vzdělávání, nepřesáhne celková délka všech uvedených období pět let z celé doby služby úředníka.“
35)
V článku 56 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek stanovených v příloze VI mají úředníci v platových třídách SC1 až SC6 a platových třídách AST1 až AST4 nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujících po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“
36)
V článku 56a se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád Komise stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“
37)
V článku 56b se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“;
38)
V článku 56c se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků“
39)
V čl. 57 prvním pododstavci se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
40)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Těhotné ženy mají po předložení lékařského potvrzení kromě nároku na dovolenou podle článku 57 navíc nárok na 20 týdnů dovolené. Tato dovolená začíná nejdříve šest týdnů před předpokládaným dnem porodu uvedeným v lékařském potvrzení a končí nejdříve čtrnáct týdnů po dnu porodu. V případě několikanásobného nebo předčasného porodu nebo porodu vážně nemocného dítěte nebo dítěte se zdravotním postižením činí délka dovolené 24 týdnů. Předčasným porodem se pro účely tohoto ustanovení rozumí porod před koncem 34. týdne těhotenství.“
41)
Článek 61 se nahrazuje tímto:
„Článek 61
Seznamy veřejných svátků se vypracují po projednání s orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů Unie po projednání s výborem pro služební řád.“.
42)
Článek 63 se nahrazuje tímto:
„Článek 63
Odměna úředníka je vyjádřena v eurech. Vyplácí se ve měně země, ve které úředník vykonává svoji funkci, nebo v eurech.
Odměna vyplácená v jiné měně než v eurech se přepočte směnnými kurzy používanými pro plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie k 1. červenci příslušného roku.
Směnné kurzy se aktualizují každý rok se zpětnou platností v rámci roční aktualizace odměn stanovené v článku 65.“
43)
Článek 64 se nahrazuje tímto:
„Článek 64
Pokud je odměna úředníka vyjádřena v eurech, upravuje se po povinných srážkách stanovených tímto služebním řádem nebo jakýmikoli prováděcími předpisy koeficientem vyšším, nižším nebo rovnajícím se 100 % v závislosti na životních podmínkách v různých místech zaměstnání.
Koeficienty jsou stanovovány, rušeny, nebo každoročně aktualizovány v souladu s přílohou XI. S ohledem na aktualizaci jsou všechny hodnoty chápány jako referenční hodnoty. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
V Belgii a Lucembursku se s ohledem na jejich zvláštní úlohu referenčních míst zaměstnání, kterou mají coby hlavní a původní sídla většiny orgánů, neuplatňuje žádný koeficient.“
44)
Článek 65 se nahrazuje tímto:
„Článek 65
1. Odměna úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie se každý rok aktualizuje s ohledem na hospodářské a sociální politiky Unie. Přihlédne se zejména k případnému zvýšení platů ve státních správách členských států a nutnosti přijmout nové zaměstnance. Aktualizace odměn se provádí v souladu s přílohou XI. Tato aktualizace se provádí před koncem každého roku s ohledem na zprávu Komise založenou na statistických údajích vypracovaném Statistickým úřadem Evropské unie po dohodě s národními statistickými úřady členských států; tyto statistické údaje odrážejí situaci k 1. červenci v každém členském státě. Tato zpráva obsahuje údaje týkající se rozpočtových dopadů na odměny a důchody úředníků Unie. Je zaslána Evropskému parlamentu a Radě.
V souladu s přílohou XI se každoročně aktualizují částky uvedené v článku 42a druhém a třetím pododstavci, článcích 66 a 69, čl. 1 odst. 1, čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 a 2, čl. 4 odst. 1, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 1 přílohy VII a v čl. 8 odst. 2 přílohy XIII, částky uvedené v bývalém článku 4a přílohy VII, jež mají být aktualizovány podle čl. 18 odst. 1 přílohy XIII, částky v čl. 24 odst. 3, čl. 28a odst. 3 druhém pododstavci, čl. 28a odst. 7, článcích 93 a 94, v čl. 96 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 96 odst. 7, v článcích 133, 134 a 136 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, částky v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 (6) a koeficient pro částky v článku 4 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 (7). Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
2. Dojde-li k podstatné změně životních nákladů, aktualizují se částky uvedené v odstavci 1 a koeficienty uvedené v článku 64 v souladu s přílohou XI. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu a koeficienty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
3. Částky uvedené v odstavci 1a koeficienty uvedené v článku 64 jsou chápány jako částky a koeficienty, jejichž skutečná hodnota může být v určitém okamžiku aktualizována bez zásahu jiného právního aktu.
4. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 5 a 6 přílohy XI, aktualizace stanovená v odstavcích 1 a 2 neproběhne v letech 2013 a 2014.
45)
Článek 66 se mění takto:
a)
návětí v prvním pododstavci se nahrazuje tímto:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkčních skupinách AD a AST jsou uvedeny v této tabulce:“;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkční skupině AST/SC jsou uvedeny v této tabulce:
Stupeň
Platová třída
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Článek 66a se nahrazuje tímto:
„Článek 66a
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 a s cílem zohlednit, aniž je dotčen článek 65 odst. 3, uplatňování metody používané pro aktualizaci odměn a důchodů úředníků se dočasné opatření týkající se odměn vyplácených Unií zaměstnancům v činné službě, tzv. solidární odvod, vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2. Sazba tohoto solidárního odvodu, která se použije na základ uvedený v odstavci 3, činí 6 %. Sazba pro úředníky od platové třídy AD 15, stupně 2 však činí 7 %.
3.
a)
Základem pro solidární odvod je základní plat použitý pro výpočet odměny po odečtení:
i)
příspěvků do systému sociálního zabezpečení a do důchodového systému a daně, před odečtením solidárního odvodu, splatných úředníkem ve stejné platové třídě a stupni bez vyživovaných osob ve smyslu článku 2 přílohy VII, a
ii)
částky rovnající se základnímu platu úředníka v platové třídě AST 1 stupni 1.
b)
Částky použité ke stanovení základu pro solidární odvod jsou vyjádřeny v eurech a upraveny koeficientem 100.
4. Solidární odvod se vybírá každý měsíc srážkami ze zdroje příjmu; výtěžek je zapsán jako příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie.“
47)
V článku 67 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Příspěvek na vyživované dítě může být zdvojnásoben zvláštním odůvodněným rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování založeným na lékařské dokumentaci potvrzující zdravotní postižení nebo dlouhodobé onemocnění dítěte spojené se značnými výdaji pro úředníka.“
48)
Článek 72 se mění takto:
a)
v odst. 1 prvním pododstavci první větě a ve třetím pododstavci se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v odstavci 2 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do stanoveného důchodového věku pro odchod do důchodu“;
c)
v odstavci 2a bodech i) a ii) se slova „před dosažením věku 63 let“ nahrazují slovy „před dosažením stanoveného důchodového věku“;
d)
v odstavci 2b se slova „platové třídě 1“ nahrazují slovy „platové třídě AST 1“.
49)
V čl. 73 odst. 1 se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
50)
V čl. 76a druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
51)
Článek 77 se nahrazuje tímto:
„Článek 77
Úředník, který dovrší alespoň deset let služby, má nárok na starobní důchod. Bez ohledu na délku služby má nárok na takový důchod, přesáhl-li důchodový věk, nebylo-li možné zařadit jej zpět do služby během jeho postavení mimo službu nebo v případě propuštění ze služebních důvodů.
Horní hranice starobního důchodu činí 70 % posledního základního platu v posledním stupni, do kterého byl úředník zařazen nejméně po dobu jednoho roku. Za každý rok služby podle článku 3 přílohy VIII náleží úředníkovi 1,80 % z tohoto posledního základního platu.
Avšak v případě úředníků, kteří byli asistenty u osoby zastávající funkci stanovenou ve Smlouvě o Evropské unii či ve Smlouvě o fungování Evropské unie nebo u voleného předsedy jednoho z orgánů či institucí Unie nebo u voleného předsedy jedné z politických skupin Evropského parlamentu, kteří mají nárok na důchod odpovídající letům služby započitatelným pro důchod získaný při výkonu asistentské funkce, se vypočte z posledního základního platu, který pobírali během uvedené doby, je-li pobíraný základní plat vyšší než plat, který se vezme v úvahu podle druhého pododstavce tohoto článku.
Výše starobního důchodu nesmí být nižší než 4 % částky životního minima za jeden rok služby.
Nárok na starobní důchod vzniká dosažením věku 66 let.
Důchodový věk je každých pět let počínaje 1. lednem 2014 posuzován na základě zprávy Komise předložené Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva posoudí zejména vývoj důchodového věku pro zaměstnance ve státních správách členských států a vývoj střední délky života úředníků orgánů.
V případě potřeby předloží Komise návrh na změnu důchodového věku v souladu se závěry této zprávy, přičemž zvláštní pozornost věnuje vývoji v členských státech.“
52)
Článek 78 se nahrazuje tímto:
„Článek 78
Za podmínek stanovených v článcích 13 až 16 přílohy VIII má úředník nárok na příspěvek v invaliditě, pokud je v trvalé pracovní neschopnosti a z toho důvodu nemůže plnit služební povinnosti odpovídající pracovnímu místu v jeho funkční skupině.
Obdobně se na příjemce příspěvku v invaliditě použije článek 52. Odejde-li příjemce příspěvku v invaliditě do starobního důchodu před dosažením 66 let věku, aniž by dosáhl nároku na maximální výši důchodu, použijí se obecná pravidla pro starobní důchody. Výše starobního důchodu se stanoví na základě výše platu pro platovou třídu a platový stupeň, ve kterém byl úředník zařazen v době, kdy se stal invalidním.
Výše příspěvku v invaliditě se rovná 70 % konečného základního platu úředníka. Nesmí však být nižší než částka životního minima.
Z příspěvku v invaliditě se odvádí příspěvky do důchodového systému, které se vypočtou z výše uvedeného příspěvku v invaliditě.
Pokud invalidita nastala následkem úrazu během výkonu nebo v souvislosti s výkonem funkce, následkem nemoci z povolání nebo veřejně prospěšné činnosti nebo při nasazování vlastního života pro záchranu jiného lidského života, nesmí být výše příspěvku v invaliditě nižší než 120 % částky životního minima. V uvedených případech se navíc příspěvky do důchodového systému platí v plné výši z rozpočtu orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 1b.“
53)
V článku 80 se šestý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nároky uvedené v prvním, druhém a třetím pododstavci platí v případě úmrtí bývalého úředníka, který má nárok na příspěvek ve smyslu článku 50 služebního řádu, článku 5 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (8), článku 3 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 2530/72 (9) nebo článku 3 nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1543/73 (10). a v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku.
54)
Čl. 81a odst. 1 se mění takto:
a)
v písm. b) se slova „věk šedesáti pěti let“ nahrazují slovy „věk šedesáti šesti let“;
b)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dovršením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, částku starobního důchodu, na kterou by měl nárok při dosažení důchodového věku, kdyby byl naživu, upravenou o přídavky a odvody uvedené v písmenu b),“;
c)
v písm. e) se slova „příspěvek podle článku 41 nebo 50“ nahrazují slovy „příspěvek podle článku 41, 42c nebo 50“;
55)
V článku 82 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„2. Pokud se aktualizuje výše odměn podle čl. 65 odst. 1, aktualizují se stejně i důchody.“;
56)
V čl. 83 odst. 1 se druhý pododstavec zrušuje.
57)
V článku 83a se odstavce 2, 3, 4 a 5 nahrazují tímto:
„2. Agentury, které nejsou příjemci dotací ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádějí do uvedeného rozpočtu plnou výši příspěvků na financování systému. Agentury, které jsou z tohoto rozpočtu financovány částečně, odvádějí od 1. ledna 2016 část příspěvku zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury bez dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy.
3. Rovnováha důchodového systému je zajištěna důchodovým věkem a sazbou příspěvku do systému. U příležitosti pětiletého pojistně matematického posouzení důchodového systému v souladu s přílohou XII bude sazba příspěvku aktualizována za účelem zajištění rovnováhy systému.
4. Každý rok Komise aktualizuje pojistně matematické posouzení uvedené v odstavci 3 v souladu s čl. 1 odst. 2 přílohy XII. Prokáže-li se, že mezi stávající sazbou příspěvku a sazbou potřebnou k udržení pojistně matematické rovnováhy existuje rozdíl v hodnotě nejméně 0,25 bodu, aktualizuje Komise výši této sazby postupem stanoveným v příloze XII.
5. Pro účely odstavců 3 a 4 tohoto článku se aktualizuje referenční hodnota uvedená v čl. 83 odst. 2. Komise pro informaci zveřejní výslednou aktualizovanou sazbu příspěvku do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.“
58)
Hlava VIII se zrušuje.
59)
článek 110 se nahrazuje tímto:
„Článek 110
1. Obecná prováděcí ustanovení k tomuto služebnímu řádu jsou přijímána každým orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců a Výborem pro služební řád.
2. Prováděcí pravidla k tomuto služebnímu řádu přijatá Komisí, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, se obdobně použijí na agentury. Komise proto uvědomí agentury o všech prováděcích pravidlech neprodleně po jejich přijetí.
Tato prováděcí pravidla vstoupí v agenturách v platnost devět měsíců od jejich vstupu v platnost v Komisi nebo devět měsíců ode dne, kdy Komise o přijetí příslušných pravidel agentury informovala, podle toho, co nastane později. Bez ohledu na výše uvedené může jakákoli agentura také rozhodnout, že tato prováděcí pravidla vstoupí v platnost dříve.
Odchylně může agentura před uplynutím devítiměsíční lhůty uvedené v druhém pododstavci tohoto odstavce a po projednání s výborem zaměstnanců předložit Komisi ke schválení prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí. Za stejných podmínek může agentura požádat Komisi o souhlas s tím, že nebude určitá prováděcí pravidla uplatňovat. V tomto případě může Komise místo přijetí či zamítnutí uvedené žádosti agenturu požádat, aby jí ke schválení předložila ta prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí.
Devítiměsíční lhůta uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se pozastaví ode dne, kdy agentura požádala Komisi o souhlas, až do dne, kdy Komise vyjádří své stanovisko.
Agentura rovněž může po projednání se svým výborem zaměstnanců Komisi předložit ke schválení prováděcí pravidla, která se týkají i jiných otázek, než jsou prováděcí pravidla přijatá Komisí.
Pro účely přijímání prováděcích pravidel jsou agentury zastoupeny správní radou či odpovídajícím subjektem uvedeným v příslušném aktu Unie, kterým se agentura zřizuje.
3. Pro účely přijímání pravidel vzájemnou dohodou mezi orgány se agentury nepovažují za orgány. Komise však uvedená pravidla před jejich přijetím s agenturami projedná.
4. Pravidla k tomuto služebnímu řádu, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, a pravidla přijímaná vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů se dávají na vědomí zaměstnancům.
5. Správní oddělení orgánů a agentur spolu pravidelně projednávají použití ustanovení tohoto služebního řádu. Agentury jsou při uvedeném projednávání společně zastoupeny v souladu s pravidly stanovenými vzájemnou dohodou.
6. Soudní dvůr Evropské unie vede seznam pravidel k tomuto služebnímu řádu, která byla přijata orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů, jakož i těch pravidel přijatých agenturami postupem podle odstavce 2, která se liší od pravidel přijatých Komisí, včetně veškerých změn těchto pravidel. Orgány a agentury mají k tomuto seznamu přímý přístup a jsou oprávněny ke změně svých pravidel. Členské státy mají k tomuto seznamu přímý přístup. Každé tři roky Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě o pravidlech přijatých orgánem oprávněným ke jmenování k tomuto služebnímu řádu.“
60)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 111
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 112, které se týkají určitých aspektů pracovních podmínek, určitých aspektů provádění pravidel pro odměňování a systému sociálního zabezpečení.
Článek 112
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 1. lednem 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 56a, 56b a 56c služebního řádu podle čl. 13 odst. 3 přílohy VII nebo čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu nebo čl. 28a odst. 11 nebo čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 113
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování služebního řádu.“
61)
Příloha I se mění takto:
a)
oddíl A se nahrazuje tímto:
„A. Přehled druhů pracovních míst v každé funkční skupině podle čl. 5 odst. 4
1. Funkční skupina AD
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13- AD 14
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. Funkční skupina AST
Hlavní asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují vysokou míru samostatnosti a je mu svěřena značná odpovědnost v rámci vedení zaměstnanců, plnění rozpočtu či koordinace politik
AST 10 - AST 11
Asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují určitou míru samostatnosti zejména při provádění pravidel a nařízení nebo obecných pokynů nebo jako osobní asistent člena orgánu, vedoucího sekretariátu člena orgánu, generálního ředitele, zástupce generálního ředitele či vedoucího pracovníka na rovnocenné pozici
AST 1 - AST 9
3. Funkční skupina AST/SC
Administrativní pracovník
vykonává kancelářské a sekretářské práce, řízení kancelářského úseku a jiné obdobné činnosti vyžadující určitou míru samostatnosti (11)
SC 1 - SC 6
b)
oddíl B se nahrazuje tímto:
„B. Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu
1.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkčních skupinách AST a AD:
Platová třída
Asistenti
Administrátoři
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkční skupině AST/SC:
Platová třída
Administrativní pracovník
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Příloha II se mění takto:
a)
v čl. 1 prvním pododstavci druhé větě se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
b)
v čl. 1 druhém pododstavci se druhá věta nahrazuje tímto:
„Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu však může rozhodnout, že o postupu voleb nechá rozhodnout své zaměstnance v referendu.“;
c)
v čl. 1 čtvrtém pododstavci se slova „obou funkčních skupin“ nahrazují slovy „všech tří funkčních skupin“;
d)
v čl. 2 druhém pododstavci první odrážce se slova „čl. 2 třetím pododstavci“ nahrazují slovy „článku 2“.
63)
V příloze IV se jediný článek mění takto:
a)
v odst. 1 druhém pododstavci a se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
b)
v odstavci 1 se zrušuje třetí pododstavec.
c)
V odstavci 3 v posledním řádku tabulky se slova „59 až 64“ nahrazují slovy „59 až 65“;
d)
v odst. 4 čtvrtém pododstavci se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
64)
Příloha IVa se mění takto:
a)
V článku 1 druhém pododstavci se slova „článek 55a odst. 2 písm. e)“ nahrazují slovy „článek 55a odst. 2 písm. g)“
b)
v čl. 4 prvním pododstavci se slova „úředníci starší 55 let, kteří mají povoleno pracovat na poloviční úvazek před odchodem do důchodu“ nahrazují slovy „úředníci, kteří mají v souladu s čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu povoleno pracovat na poloviční úvazek“.
65)
Příloha V se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Kromě dovolené za kalendářní rok může být úředníkovi na jeho žádost poskytnuto mimořádné volno. Nárok na mimořádné volno vzniká zejména v následujících případech:
-
svatba úředníka: čtyři dny;
-
stěhování úředníka: až dva dny,
-
vážné onemocnění manžela/manželky: až tři dny;
-
úmrtí manžela/manželky: čtyři dny;
-
vážné onemocnění příbuzného ve vzestupné linii: až dva dny,
-
úmrtí příbuzného ve vzestupné linii: dva dny;
-
svatba dítěte: dva dny;
-
narození dítěte: deset dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
narození dítěte se zdravotním postižením nebo vážně nemocného dítěte: dvacet dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
úmrtí manželky během mateřské dovolené: počet dnů odpovídající zbývající mateřské dovolené; nebyla-li zesnulá manželka úřednicí, stanoví se délka zbývající mateřské dovolené obdobně podle článku 58 služebního řádu;
-
vážné onemocnění dítěte: až dva dny,
-
závažné onemocnění dítěte potvrzené lékařským potvrzením nebo hospitalizace dítěte mladšího 12 let: nejvýše pět dnů;
-
úmrtí dítěte: čtyři dny;
-
adopce dítěte: 20 týdnů, v případě adopce dítěte se zdravotním postižením 24 týdnů:
-
Na každé adoptované dítě se poskytuje nárok pouze na jedno období mimořádného volna, o které se mohou adoptivní rodiče, jsou-li oba úředníky, podělit. Toto mimořádné volno se poskytuje pouze tehdy, vykonává-li manžel / manželka úředníka výdělečnou činnost alespoň na poloviční úvazek. Pracuje-li manžel / manželka mimo orgány Unie a je-li mu / jí poskytnuto srovnatelné volno, odečte se odpovídající počet dnů z nároku úředníka.
-
Orgán oprávněný ke jmenování může v nezbytném případě poskytnout dodatečné mimořádné volno, pokud vnitrostátní právní předpisy země, v níž probíhá adopční řízení a která není zemí, v níž je adoptující úředník zaměstnán, vyžadují přítomnost jednoho nebo obou adoptivních rodičů.
-
Mimořádné volno v délce deseti dnů se poskytuje, pokud úředník nemá nárok na plné mimořádné volno v délce 20 nebo 24 týdnů z důvodu obsaženého v první větě této odrážky; toto dodatečné mimořádné volno se uděluje pouze jednorázově na každé adoptované dítě.
Orgán může navíc v rámci další odborné přípravy poskytnout mimořádné volno v mezích stanovených v programu další odborné přípravy sestaveném orgánem v souladu s článkem 24a služebního řádu.
Mimořádné volno může být úředníkovi dále výjimečně uděleno v případě výjimečných pracovních úkolů, které přesahují rámec běžných povinností zaměstnance. Toto mimořádné volno je úředníkovi poskytnuto nejpozději do tří měsíců po rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, které se týká výjimečného charakteru pracovních úkolů úředníka.
Partner úředníka, který není ženatý / vdaná, se považuje pro účely tohoto článku za manžela / manželku, jsou-li splněny první tři podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) přílohy VII.
Pokud je poskytnuto mimořádné volno podle tohoto oddílu, doba na cestu se stanoví zvláštním rozhodnutím s přihlédnutím ke specifickým potřebám.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Úředníkům, kteří mají nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, se pro účely návštěvy jejich vlasti k dovolené za kalendářní rok přičte dodatečná dovolená v rozsahu dvou a půl dne.
První odstavec se vztahuje na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. V případě, že místo zaměstnání leží mimo uvedená území, stanoví se délka dovolené ve vlasti zvláštním rozhodnutím, které přihlédne ke zvláštním potřebám.“
66)
Příloha VI se mění takto:
a)
článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Úředníci platových tříd SC 1 až SC 6 nebo AST 1 až AST 4 mají za dobu odpracovanou přesčas v rámci omezení stanovených v článku 56 služebního řádu nárok na náhradní volno nebo odměnu za následujících podmínek:
a)
za každou hodinu práce přesčas má úředník nárok na jeden a půl hodiny náhradního volna; jsou-li přesčasové hodiny odpracovány mezi 22:00 a 07:00 nebo v neděli nebo ve veřejný svátek, činí nárok na náhradní volno dvě hodiny; při udělování náhradního volna se přihlédne ke služebním potřebám i k přání dotyčného úředníka;
b)
pokud služební potřeby neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, během kterého byla práce přesčas vykonána, povolí orgán oprávněný ke jmenování proplacení nenahrazených přesčasových hodin ve výši 0,56 % měsíčního základního platu za každou přesčasovou hodinu na základě stanoveném v písmenu a);
c)
náhradní volno nebo odměna za hodinu práce přesčas mohou být poskytnuty, pokud doba práce přesčas přesahuje 30 minut.“.
b)
článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Bez ohledu na předchozí ustanovení této přílohy mohou být práce přesčas některých skupin úředníků v platových třídách SC 1 až SC 6 a platových třídách AST 1 až AST 4 4 vykonávajících službu za zvláštních podmínek proplaceny formou paušálních náhrad, jejichž výši a podmínky jejich přiznání stanoví orgán oprávněný ke jmenování po projednání se smíšeným výborem.“
67)
Příloha VII se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 3 se slova „třídy 3“ nahrazují slovy „třídy AST 3“;
b)
v čl. 3 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nárok na tento příspěvek vzniká prvním dnem měsíce, kdy dítě začne navštěvovat základní školu, a zaniká na konci měsíce, ve kterém dítě ukončí své vzdělání, nebo na konci měsíce, ve kterém dítě dosáhne věku dvaceti šesti let, podle toho, co nastane dříve.“;
c)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Úředník má nárok na paušální náhradu odpovídající nákladům na cestu pro sebe, svého manžela/manželku a vyživované osoby žijící s ním skutečně v jeho domácnosti:
a)
při svém jmenování, na cestu z místa náboru do místa jeho zaměstnání;
b)
při skončení služebního poměru ve smyslu článku 47 služebního řádu, z místa jeho zaměstnání do místa svého původu vymezeném v odstavci 4 tohoto článku;
c)
při jakémkoli stěhování, které zahrnuje změnu místa jeho zaměstnání.
V případě úmrtí úředníka má pozůstalý manžel/manželka a vyživované osoby nárok na náhradu cestovních výdajů za stejných podmínek.
Cestovní výdaje dětí, které byly v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místy uvedenými v odstavci 1.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,3158 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,0631 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0305 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K výše uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
94,74 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 od 600 do 1 200 km,
-
189,46 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Odchylně od odstavce 2 se paušální platbou vycházející z nákladů na leteckou dopravu třídou, která je bezprostředně vyšší než ekonomická třída, proplácejí cestovní výdaje, které vznikly při stěhování v důsledku změny místa zaměstnání ležícího na území členských států Evropské unie do místa zaměstnání mimo toto území či stěhování v důsledku změny místa zaměstnání mimo toto území.
4. Místo úředníkova původu se určí při jeho jmenování s přihlédnutím k místu náboru; na výslovnou a řádně odůvodněnou žádost úředníka se v úvahu vezme jeho střed zájmu. Takto určené místo původu může být zvláštním rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování změněno v průběhu úředníkovy služby nebo v době odchodu ze služby. Je-li však úředník ve funkci, učiní se takové rozhodnutí pouze výjimečně a po předložení příslušných průkazných dokladů úředníkem.
Při takové změně není možné uznat za střed úředníkova zájmu místo mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, ani mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu.“;
d)
článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Úředník, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, má v rámci omezení stanoveného v odstavci 2 nárok, aby mu v každém kalendářním roce byla proplacena za jeho osobu, a jestliže má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a vyživované děti ve smyslu článku 2, paušální náhrada odpovídající nákladům na cestu z místa zaměstnání do místa původu, jak je uvedeno v článku 7.
Pokud jsou oba manželé úředníky Evropské unie, má každý z nich sám za sebe a za vyživované osoby nárok na paušální náhradu cestovních výdajů v souladu s výše uvedenými ustanoveními; každá vyživovaná osoba má nárok pouze na jednu platbu. Náhrada výdajů za vyživované děti se stanoví na žádost manžela nebo manželky na základě místa původu jednoho z manželů.
V případě, že úředník uzavře v daném roce manželství a je mu tím přiznán nárok na příspěvek na domácnost, vypočítají se cestovní výdaje jeho manžela/manželky v poměru k době mezi dnem sňatku a koncem roku.
Jakékoliv změny základu pro výpočet, ke kterým může dojít změnou rodinného stavu po dni výplaty dotčených částek, nezakládají povinnost dotčeného úředníka vyplacené částky vrátit.
Cestovní výdaje dětí, které jsou v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání a místem původu úředníka.
Nachází-li se místo původu určené podle článku 7 mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie a mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, je paušální náhrada založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání úředníka a hlavním městem členského státu, jehož je státním příslušníkem. Na paušální náhradu nemá nárok úředník, jehož místo původu se nachází mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, a který není státním příslušníkem členského státu.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,6316 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,1262 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0609 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
189,48 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu od 600 km do 1 200 km,
-
378,93 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku na kilometrovné a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Úředník, jehož pracovní poměr skončil v průběhu kalendářního roku z jiných důvodů než úmrtím, nebo úředník, který má volno z osobních důvodů během části roku a je v činné službě v orgánu Evropské unie méně než devět měsíců toho roku, má nárok pouze na poměrnou část paušální náhrady stanovené v odstavci 1 a 2 odpovídající délce jeho činné služby.
4. Odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku se vztahují na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. Úředník, jehož místo zaměstnání se nachází mimo území členských států, má za svou osobu, a pokud má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a další vyživované osoby ve smyslu článku 2, v každém kalendářním roce nárok na paušální náhradu cestovních výdajů do místa jeho původu nebo do jiného místa, přičemž v tomto druhém případě nesmí výše cestovních výdajů překročit výši cestovních výdajů do místa původu. Pokud však manžel/manželka a osoby uvedené v čl. 2 odst. 2 nežijí ve společné domácnosti s úředníkem v místě zaměstnání, mají v každém kalendářním roce nárok na proplacení cestovních výdajů z místa původu do místa zaměstnání, případně do jiného místa až do výše těchto nákladů.
Tato paušální náhrada vychází z nákladů na leteckou dopravu v ekonomické třídě.“;
e)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
1. Úředník, který je nucen při nástupu do služby nebo při následné změně místa zaměstnání ve služebním poměru změnit místo bydliště, aby splnil podmínky článku 20 služebního řádu, a jemuž nebyly tyto výdaje nahrazeny z jiných zdrojů, má v rámci nákladových stropů nárok na úhradu výdajů spojených se stěhováním nábytku a osobních věcí, včetně nákladů na pojištění proti běžným škodám (zejména poškození, krádež, požár).
Nákladové stropy zohlední rodinnou situaci úředníka v době stěhování a průměrné náklady na stěhování a související pojištění.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme k tomuto odstavci obecná prováděcí ustanovení.
2. Při skončení služebního poměru nebo v případě úmrtí úředníka jsou v rámci omezení stanovených v odstavci 1 hrazeny náklady spojené se stěhováním z místa zaměstnání do jeho místa původu. Pokud byl zesnulý úředník svobodný, nahradí se výdaje jeho právním nástupcům.
3. V případě úředníka v trvalém služebním poměru musí ke stěhování dojít v průběhu jednoho roku po uplynutí jeho zkušební doby. Při skončení služebního poměru musí ke stěhování dojít ve lhůtě tří let stanovené v čl. 6 odst. 4 druhém pododstavci. Výdaje na stěhování po uplynutí lhůt uvedených v tomto odstavci jsou nahrazeny jen ve výjimečných případech a na základě zvláštního rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování.“;
f)
článek 13 se mění takto:
i)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise přezkoumá každé dva roky sazby stanovené v odst. 2 písm. a). Přezkum se provádí na základě zprávy o cenách hotelového ubytování, restauračních a stravovacích služeb s ohledem na vývojové ukazatele uvedených cen. Pro účel tohoto přezkumu Komise jedná prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci ve smyslu článků 111 a 112 služebního řádu.“;
ii)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4. Odchylně od odstavce 1 mohou být náklady na ubytování, které vznikly úředníkovi při služební cestě do hlavního pracoviště jeho orgánu uvedeného v protokolu č. 6 ke Smlouvě o fungování Evropské unie, uhrazeny paušální částkou, jež nesmí přesáhnout maximální výši stanovenou pro každou zemi.“;
g)
v článku 13a se slova „jednotlivé orgány“ nahrazují slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
h)
článek 17 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Splatné částky jsou vypláceny v místě a ve měně země, kde úředník plní své povinnosti, nebo na žádost úředníka v eurech na bankovní účet vedený na území Evropské unie.“;
ii)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek upravených pravidly stanovenými vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušného orgánu a po projednání s Výborem pro služební řád může úředník požádat o pravidelný zvláštní převod části své odměny.“;
iii)
v odstavci 3 první větě se za slova „se provádějí“ vkládají slova „v měně příslušného členského státu“.
iv)
v odstavci 4 první větě se za slova „do jiného členského státu“ vkládají slova „v místní měně“.
68)
Příloha VIII se mění takto:
a)
v čl. 3 písm. b) se slova „podle článků 41 a 50“ nahrazují slovy „podle článků 41, 42c a 50“;
b)
článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Bez ohledu na ustanovení článku 2 této přílohy má úředník, který setrvá ve službě po dosažení důchodového věku, nárok na zvýšení důchodu odpovídající 1,5 % základního platu, jenž byl vzat v úvahu pro výpočet důchodu na každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného věku, za předpokladu, že celková výše jeho důchodu, včetně zvýšení, nepřesáhne 70 % jeho konečného základního platu, který je vymezen v článku 77 druhém, případně ve třetím pododstavci, služebního řádu.
Toto zvýšení se vyplácí rovněž v případě úmrtí úředníka, který zůstal ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.“
c)
v článku 6 se slova „v prvním platovém stupni platové třídy 1“ nahrazují slovy „v prvním platovém stupni platové třídy AST 1“;
d)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Úředník, který odejde z funkce před dosažením důchodového věku, může požádat, aby jeho starobní důchod:
a)
byl odložen k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku nebo
b)
byl bezodkladně vyplácen za předpokladu, že mu není méně než 58 let. V tomto případě se starobní důchod sníží o částku vypočtenou na základě úředníkova věku v okamžiku, kdy začal důchod pobírat.
Výše důchodu bude snížena o 3,5 % za každý rok před rokem, v němž úředníkovi vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu. Jestliže je rozdíl mezi věkem, ve kterém vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu, a věkem dotčené osoby v dané době vyšší než přesný počet let, prodlouží se doba snížení o jeden rok.“;
e)
v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci se slovo „orgán“ nahrazuje slovy „orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
f)
článek 12 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úředník, který nedosáhl důchodového věku a který ukončí služební poměr z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, a který nemá nárok na bezodkladné nebo odložené vyplácení starobního důchodu, má po skončení služebního poměru nárok:
a)
za předpokladu, že výkon jeho služby trval méně než jeden rok a že nevyužil možnosti stanovené v čl. 11 odst. 2, na výplatu odchodného ve výši trojnásobku částek, které byly formou srážky zaplaceny z jeho základního platu jako příspěvky do důchodového systému po odečtení všech částek hrazených podle článků 42 a 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců;
b)
nebo v ostatních případech na dávky stanovené v čl. 11 odst. 1 nebo na převod pojistně matematické protihodnoty uvedených dávek do soukromé pojišťovny nebo penzijního fondu dle vlastního výběru, pokud příslušná pojišťovna nebo fond zaručí, že:
i)
nevyplatí žádný kapitálový obnos;
ii)
bude měsíčně vyplácen důchod, a to nejdříve od 60. roku věku a nejpozději od 66. roku věku;
iii)
oprávněným osobám budou vypláceny pozůstalostní důchody;
iv)
převod na jinou pojišťovnu nebo jiný fond bude povolen pouze tehdy, splní-li uvedený fond podmínky stanovené v bodech i), ii) a iii).“.
ii)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Odchylně od odst. 1 písm. b) mají úředníci, kteří nedosáhli důchodového věku a kteří od doby převzetí služebních povinností odváděli platby za účelem vytvoření nebo zachování nároku na důchod do vnitrostátního důchodového systému, soukromého systému důchodového pojištění nebo do penzijního fondu dle vlastního výběru, který splňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a jejichž služební poměr byl ukončen z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, aniž by jim vznikl nárok na bezodkladný nebo odložený starobní důchod, nárok při odchodu ze služby na odchodné ve výši pojistně matematické protihodnoty jejich nároku na důchod vzniklého během služby v orgánu. V těchto případech jsou platby prováděné v rámci vnitrostátního důchodového systému při uplatňování článku 42 nebo 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců odečítány od částky odchodného.“;
g)
v článku 15 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
h)
v článku 18a se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
i)
v článku 27 se v druhém pododstavci slovo „upravena“ nahrazuje slovem „aktualizována“;
j)
článek 45 se mění takto:
i)
v třetím pododstavci se slova „členském státě stálého bydliště“ nahrazují slovy „Evropské unii“;
ii)
ve čtvrtém pododstavci se do první věty za slova „na bankovní účet“ vkládají slova „v Evropské unii nebo“;
iii)
ve čtvrtém pododstavci se v druhé větě zrušují slova „v eurech na bankovní účet v zemi, kde má orgán své sídlo, nebo“.
69)
Příloha IX se mění takto:
a)
v čl. 2 odst. 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v čl. 5 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:
„V každém orgánu bude zřízena disciplinární komise (dále jen „komise“), avšak dvě a více agentur se mohou podle čl. 9 odst. 1a dohodnout na zřízení společné komise.“;
c)
článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, každý orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme, bude-li třeba, po projednání s výborem zaměstnanců prováděcí pravidla k této příloze“.
70)
Příloha X se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
V každém kalendářním roce má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý měsíc služby.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto článku mají úředníci již vyslaní do třetí země ke dni 1. ledna 2014 nárok na:
-
tři pracovní dny v době od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014;
-
dva a půl pracovního dne v době od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
V roce přijetí a v roce ukončení výkonu služebních povinností ve třetí zemi má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý úplný měsíc služby, dvou pracovních dnů za každý neúplný měsíc služby s více než 15 dny služby a jednoho pracovního dne za každý neúplný měsíc služby s 15 a méně dny služby.
Nevyužil-li úředník do konce běžného kalendářního roku svou dovolenou za kalendářní rok z jiných důvodů než kvůli služebním povinnostem, smí být do dalšího kalendářního roku převedeno nejvýše čtrnáct pracovních dnů dovolené“.
c)
v článku 8 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„Úředníci, kteří se účastní odborného vzdělávání podle článku 24a služebního řádu a kterým byla podle prvního pododstavce poskytnuta dovolená na zotavenou, spojí, je-li to vhodné, svůj pobyt za účelem odborného vzdělávání s dovolenou na zotavenou.“;
d)
v článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Dovolenou za kalendářní rok si úředník může vybrat najednou nebo po částech podle svého přání a s ohledem na požadavky služby. Alespoň jedna část dovolená však musí zahrnovat dva po sobě jdoucí týdny.“;
e)
článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
1. Příspěvek za životní podmínky se stanoví procentem z referenční částky podle místa úředníkova zaměstnání. Tuto referenční částku tvoří celkový základní plat zvýšený o příspěvek za práci v zahraničí, příspěvek na domácnost a příspěvek na vyživované dítě a snížený o povinné odvody uvedené ve služebním řádu nebo v prováděcích předpisech k němu.
Tento příspěvek se nevyplácí v případě, že je úředník zaměstnán v zemi, ve které lze životní podmínky považovat za srovnatelné s běžnými podmínkami v Evropské unii.
U ostatních míst zaměstnání se příspěvek za životní podmínky stanoví mimo jiné s ohledem na tyto parametry:
-
zdraví a zdravotnická zařízení,
-
bezpečnost,
-
podnebí,
-
stupeň izolace,
-
ostatní místní životní podmínky.
Orgán oprávněný ke jmenování každoročně přezkoumává příspěvek za životní podmínky stanovený pro každé místo zaměstnání a v případě potřeby po obdržení stanoviska výboru zaměstnanců jej upravuje.
Orgán oprávněný ke jmenování může kromě poskytnutí příspěvku za životní podmínky rozhodnout o poskytnutí mimořádného příplatku v případech, v nichž byl úředník přidělen více než jednou na místo zaměstnání, kde jsou podmínky k výkonu služby obtížné nebo velmi obtížné. Tento mimořádný příplatek nepřesáhne 5 % referenční částky uvedené v prvním pododstavci a orgán oprávněný ke jmenování řádně zdůvodní svá jednotlivá rozhodnutí, která učinil s cílem respektovat zásadu rovného zacházení, přičemž vychází z úrovně obtížnosti předchozího zařazení.
2. Ohrožují-li životní podmínky v místě zaměstnání tělesnou integritu úředníka, vyplácí mu orgán oprávněný ke jmenování na základě zvláštního odůvodněného rozhodnutí dočasný dodatečný příspěvek. Výše tohoto příspěvku se určí procentem z referenční částky uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci takto:
-
pokud orgán svým zaměstnancům nedoporučuje, aby se jejich rodiny či jiné vyživované osoby stěhovaly do daného místa zaměstnání za předpokladu, že toto doporučení dodržují;
-
rozhodne-li orgán o dočasném omezení počtu zaměstnanců vykonávajících služební povinnosti v daném místě zaměstnání.
V náležitě odůvodněných případech může orgán oprávněný ke jmenování rovněž stanovit, že pracovní místo vylučuje usídlení rodiny úředníka. Dočasný dodatečný příspěvek se vyplácí zaměstnancům, kteří toto stanovení dodržují.
3. O prováděcích ustanoveních k tomuto článku rozhodne orgán oprávněný ke jmenování.“;
f)
v článku 11 první větě se slovo „Belgii“ nahrazuje slovem „Evropské unii“;
g)
článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Aby se v maximální míře zaručila rovná kupní síla úředníků bez ohledu na místo zaměstnání, koeficienty uvedené v článku 12 se aktualizují jednou za rok v souladu s přílohou XI. Pokud jde o aktualizaci, veškeré hodnoty jsou chápany jako hodnoty referenční. Komise pro informaci zveřejní aktualizované hodnoty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Avšak změní-li se zjištěné životní náklady v dané zemi přepočítané podle koeficientu a odpovídajícího směnného kurzu od poslední aktualizace více než 5 %, provádí se mimořádná aktualizace za účelem úpravy koeficientů postupem podle prvního pododstavce.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
Úředníkovi, kterému orgán neposkytuje ubytování, zaplatí orgán oprávněný ke jmenování buď příspěvek na ubytování, nebo mu uhradí zaplacené nájemné, a to na základě seznamu zemí, jenž stanoví orgán oprávněný ke jmenování.
Příspěvek na ubytování se vyplatí po předložení nájemní smlouvy, pokud orgán oprávněný ke jmenování předložení nájemní smlouvy nepožaduje z řádně odůvodněných příčin souvisejících s postupy a místními podmínkami v místě výkonu zaměstnání v dotčené třetí zemi. Příspěvek na ubytování se vypočte primárně v závislosti na úrovni jeho služebních povinností a následně na počtu vyživovaných rodinných příslušníků.
Nájemné se uhradí za předpokladu, že bylo ubytování výslovně povoleno orgánem oprávněným ke jmenování a odpovídá primárně jeho služebním povinnostem a následně počtu jím vyživovaných rodinných příslušníků.
Podrobná prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví orgán oprávněný ke jmenování. Příspěvek na ubytování nesmí v žádném případě překročit náklady, které úředníkovi vznikly.“
71)
Příloha XI se nahrazuje tímto:
„PŘÍLOHA XI
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA K ČLÁNKŮM 64 A 65 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
KAPITOLA 1
ROČNÍ PŘEZKOUMÁNÍ ODMĚN PODLE ČL. 65 ODST. 1 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
Oddíl 1
Faktory pro stanovení ročních aktualizací
Článek 1
1. Zpráva Statistického úřadu Evropské unie (Eurostat)
Pro účely aktualizace ve smyslu čl. 65 odst. 1 služebního řádu a článku 13 přílohy X sestavuje Statistický úřad Evropských společenství, dále jen Eurostat, každoročně do konce října zprávu o změnách životních nákladů v Belgii a Lucembursku, paritách kupní síly mezi Bruselem a některými místy v členských státech, případně ve třetích zemích, a o změnách kupní síly mezd státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států.
2. Změny životních nákladů v Belgii a Lucembursku
Eurostat sestavuje index k měření změn životních nákladů úředníků Evropské unie v Belgii a Lucembursku. Tento index (dále jen „společný index“) se vypočítá vážením vnitrostátní inflace (měřené harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC) v případě Belgie a indexem spotřebitelských cen (ISC) v případě Lucemburska) v období od června předcházejícího roku do června běžného roku podle rozdělení zaměstnanců vykonávajících službu v těchto členských státech.
3. Změny životních nákladů mimo Brusel
a)
Eurostat po dohodě s národními statistickými úřady nebo jinými příslušnými orgány členských států vymezenými v nařízení Evropského parlamentu a rady (ES) č. 223/2009 (12) (dále jen „národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států“) vypočítá hospodářské parity, jimiž se stanoví ekvivalence kupní síly:
i)
platů úředníků Unie sloužících v hlavních městech členských států, s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag, a na některých jiných místech zaměstnání, ve srovnání s Bruselem,
ii)
důchodů úředníků vyplácených v členských státech, ve srovnání s Belgií.
b)
Tyto hospodářské parity se uvádějí každoročně za měsíc červen.
c)
Hospodářské parity se vypočítají takovým způsobem, aby bylo možno každý základní prvek dvakrát ročně aktualizovat a kontrolovat pomocí přímého zjišťování alespoň jednou za pět let. Eurostat aktualizuje hospodářské parity na základě změny v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen členských států a nejvhodnějších indexů stanovených Pracovní skupinou pro články 64 a 65 služebního řádu uvedenou v článku 13.
d)
Kromě území Belgie a Lucemburska se změny životních nákladů během referenčního období měří pomocí implicitních indexů. Tyto indexy se vypočtou vynásobením společného indexu změnou v hospodářské paritě.
4. Změny kupní síly platů státních zaměstnanců v ústřední státní správě (specifické ukazatele)
a)
Pro účely měření procentuální změny kupní síly platů zaměstnanců ve státních správách, buď směrem nahoru nebo dolů, vypočítá Eurostat podle informací, které do konce září poskytly příslušné národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států, specifické ukazatele zachycující změny reálných mezd státních zaměstnanců v ústřední státní správě za období od července předcházejícího roku do července běžného roku. Oba by měly zahrnovat jednu dvanáctinu všech ročně vyplácených složek.
Specifické ukazatele mají dvě podoby:
i)
jeden ukazatel pro každou funkční skupinu na základě definice ve služebním řádu,
ii)
průměrný ukazatel vážený počtem zaměstnanců ve státní službě, který odpovídá každé funkční skupině.
Každý z těchto ukazatelů se stanoví pro reálné hrubé a reálné čisté hodnoty. Při přepočtu z hrubých částek na čisté se přihlédne k zákonem stanoveným odvodům a k obecným daňovým faktorům.
Ke stanovení hrubých a čistých ukazatelů za Evropskou unii celkem použije Eurostat vzorek složený z těchto členských států: Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Švédsko a Spojené království. Na základě návrhu Komise podle článku 336 Smlouvy o fungování Evropské unie může Evropský parlament a Rada schválit nový vzorek, který představuje alespoň 75 % hrubého domácího produktu (HDP) Evropské unie a který bude používán od roku, jenž následuje po jeho přijetí. Výsledky za každou zemi budou váženy v poměru k příslušnému národnímu celkovému HDP měřenému pomocí parity kupní síly znázorněné v nejnovější statistice uveřejněné v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
b)
Národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států poskytnou Eurostatu na jeho žádost doplňující informace, které Eurostat považuje za nezbytné k sestavení specifického ukazatele přesně měřícího změny kupní síly ve státní službě jednotlivých států.
Pokud po dalších projednáních s národními statistickými úřady, nebo jinými příslušnými orgány členských států zjistí Eurostat statistické odchylky v získaných informacích, nebo pokud zjistí, že není možné sestavit ukazatele měřící se statistickou přesností změny reálného příjmu státních zaměstnanců v daném členském státě, informuje o tom Komisi a poskytne jí všechny nezbytné podklady.
c)
Kromě specifických ukazatelů vypočítá Eurostat příslušné kontrolní ukazatele. Jeden takový ukazatel se předkládá ve formě údajů o reálných platových poměrech na hlavu v ústřední státní správě a sestavuje se v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
Ke zprávě Eurostatu o specifických ukazatelích se připojí vysvětlení rozdílů mezi těmito ukazateli a kontrolními ukazateli uvedenými v tomto bodu.
Článek 2
Pro účely článku 15 této přílohy Komise pravidelně provádí průzkum potřeb orgánů, pokud jde o přijímání zaměstnanců.
Oddíl 2
Postup pří roční aktualizaci odměn a důchodů
Článek 3
1.
V souladu s čl. 65 služebního řádu a na základě kritérií stanovených v oddíle 1 této přílohy se před koncem každého roku aktualizují odměny a důchody s účinkem od 1. července.
2.
Výše aktualizace se určí vynásobením společného indexu specifickým ukazatelem. Aktualizace se vyjádří v čistých hodnotách jako jednotná procentní sazba.
3.
Výše aktualizace stanovená tímto způsobem se zanese do tabulek základních platů uvedených v článku 66 služebního řádu a v příloze XIII služebního řádu a v článcích 20, 93 a 133 pracovního řádu ostatních zaměstnanců podle této metody:
a)
čistá odměna a čistý důchod bez koeficientu se zvýší nebo sníží o částku výše zmíněné aktualizace;
b)
sestaví se nová tabulka základních platů výpočtem hrubé částky, která po odpočtu daně ve smyslu odstavce 4 a povinných odvodů příspěvků na sociální a důchodové zabezpečení odpovídá čisté částce;
c)
převedení čistých částek na hrubé částky vychází ze situace svobodného úředníka, který nepobírá příspěvky uvedené ve služebním řádu.
4.
Pro účely nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 se částky uvedené v článku 4 tohoto nařízení vynásobí činitelem složeným z:
a)
činitele vyplývajícího z předchozí aktualizace nebo
b)
míra aktualizace uvedené v odstavci 2.
5.
V Belgii a Lucembursku se nepoužijí žádné koeficienty. Opravné koeficienty, které se použijí:
a)
na platy úředníků Evropské unie vykonávajících službu v ostatních členských státech a na některých jiných místech zaměstnání;
b)
odchylně od čl. 82 odst. 1 služebního řádu na důchody Evropské unie vyplácené v ostatních členských státech pro tu část, která odpovídá nároku získanému před 1. květnem 2004.
se stanoví na základě poměru mezi hospodářskými paritami uvedenými v článku 1 této přílohy a směnnými kurzy uvedenými v článku 63 služebního řádu platnými pro odpovídající země.
Použijí se postupy stanovené v článku 8 této přílohy, které se týkají použití koeficientů se zpětnou platností v místech zaměstnání s vysokou mírou inflace.
6.
Orgány provedou odpovídající zpětné aktualizace odměn a důchodů úředníků, bývalých úředníků a ostatních dotčených osob (nahoru i dolů) za období mezi dnem nabytí účinku a dnem vstupu v platnost příští aktualizace.
Pokud tato zpětná aktualizace vyžaduje, aby byly přeplatky vráceny, může být vrácení přeplatků rozloženo na dobu nejvýše 12 měsíců ode dne vstupu v platnost příští roční aktualizace.
KAPITOLA 2
MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE ODMĚN A DŮCHODŮ (ČL. 65 ODST. 2 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 4
1.
Mimořádná aktualizace odměn a důchodů ve smyslu čl. 65 odst. 2 služebního řádu, které nabývají účinku k 1. lednu, se provádějí v případě podstatné změny životních nákladů v období mezi červnem a prosincem (podle údaje o prahu citlivosti vymezeném v čl. 6 odst. 1 této přílohy) a s patřičným přihlédnutím k předběžným odhadům změn kupní síly v průběhu referenčního období běžného roku.
2.
Tyto mimořádné aktualizace se vezmou v úvahu při ročních aktualizacích platů.
Článek 5
1.
V březnu každého roku vypracuje Eurostat předběžný odhad změn kupní síly za příslušné období na základě informací získaných na zasedání uvedeném v článku 13 této přílohy.
Pokud z tohoto předběžného odhadu vyplývají záporná procenta, vezme se při výpočtu mimořádné aktualizace v úvahu polovina tohoto počtu procent.
2.
Změna životních nákladů v Belgii a Lucembursku se měří společným indexem za období od června do prosince předcházejícího kalendářního roku.
3.
Pro každé místo, pro které byl stanoven koeficient (kromě Belgie a Lucemburska) se vypočítá odhad hospodářských parit uvedených v čl. 1 odst. 3 za měsíc prosinec. Změna životních nákladů se vypočítá podle pravidel stanovených v čl. 1 odst. 3.
Článek 6
1.
Práh citlivosti je stanoven za šestiměsíční období zmiňované v čl. 5 odst. 2 této přílohy jako procentní sazba odpovídající 6 % za období 12 měsíců.
2.
Práh stanovený tímto způsobem se použije podle následujícího postupu, s výhradou použití čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce této přílohy:
a)
pokud je hodnota prahu citlivosti dosažena nebo překročena v Belgii a Lucembursku (měřeno pomocí společného indexu v období mezi červnem a prosincem), aktualizuje se výše odměn pro všechna místa zaměstnání na základě postupu ročních aktualizace;
b)
pokud není v Belgii a Lucembursku dosažena hodnota prahu citlivosti, aktualizují se pouze koeficienty pro místa, kde změna životních nákladů (měřeno pomocí implicitních indexů v období mezi červnem a prosincem) překročila hodnotu prahu.
Článek 7
Pro účely článku 6 této přílohy:
Výše aktualizace se stanoví jako společný index, případně vynásobený polovinou předpokládaného specifického ukazatele, je-li tento předběžný odhad záporný.
Koeficienty se stanoví jako poměr mezi relevantní hospodářskou paritou a směnným kurzem uvedeným v článku 63 služebního řádu, vynásobený hodnotou aktualizace, pokud pro Belgii a Lucembursko nebylo dosaženo hodnoty prahu aktualizace.
KAPITOLA 3
DATUM NABYTÍ ÚČINKU KOEFICIENTU (MÍSTA ZAMĚSTNÁNÍ S VYSOKÝM NÁRŮSTEM ŽIVOTNÍCH NÁKLADŮ)
Článek 8
1.
Pro místa s vysokým nárůstem životních nákladů (měřeno pomocí změny implicitních indexů) nabudou koeficienty účinku před 1. lednem v případě mimořádné aktualizace nebo před 1. červencem v případě roční aktualizace. Tak by se mělo vyrovnat snížení kupní síly se stavem v místě zaměstnání, kde změna životních nákladů odpovídala prahu citlivosti.
2.
Datum nabytí účinku roční aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
3.
Datum nabytí účinku mimořádné aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
KAPITOLA 4
STANOVENÍ A ZRUŠENÍ KOEFICIENTŮ (ČLÁNEK 64 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 9
1.
Příslušné úřady dotčených členských států, správní oddělení orgánu Unie nebo zástupci úředníků Unie v daném místě zaměstnání mohou požadovat stanovení koeficientu pro toto místo.
Tato žádost by měla být podpořena objektivními faktory poukazujícími na významný rozdíl ve výši životních nákladů, který vznikl v průběhu let mezi místem zaměstnání a hlavním městem dotčeného členského státu (s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag). Pokud Eurostat potvrdí, že rozdíl je skutečně významný (více než 5 %) a dlouhodobě udržitelný, stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 služebního řádu koeficient pro toto místo.
2.
Komise rozhoduje prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu o zrušení koeficientu stanoveného pro určité místo. V tomto případě vychází rozhodnutí z jednoho z následujících předpokladů:
a)
žádost příslušných úřadů dotčeného členského státu, správního oddělení orgánu Unie nebo zástupců úředníků Evropské unie v daném místě zaměstnání, která prokazuje, že životní náklady v tomto místě se již nadále významně neliší (méně než o 2 %) od životních nákladů hlavního města dotčeného členského státu. Toto sblížení by mělo být dlouhodobě udržitelné a potvrzené Eurostatem;
b)
v uvedeném místě již nadále nejsou zaměstnáni žádní úředníci ani dočasní zaměstnanci Unie.
KAPITOLA 5
USTANOVENÍ O UMÍRNĚNOSTI A VÝJIMCE
Článek 10
Hodnota specifického ukazatele používaného pro roční aktualizaci je omezena horní hranicí 2 % a spodní hranicí - 2 %. Jestliže hodnota specifického ukazatele překročí horní hranici nebo je nižší než spodní hranice, použije se pro výpočet hodnoty aktualizace hodnota hranice.
První odstavec se nepoužije, pokud se použije článek 11.
Zbývající část hodnoty aktualizace vyplývající z rozdílu mezi hodnotou aktualizace vypočítané pomocí specifického ukazatele a hodnotou aktualizace vypočítanou pomocí hranice se použije počínaje 1. dubnem následujícího roku.
Článek 11
1.
Pokud podle předpovědi Komise dojde ke snížení HDP Unie za běžný rok a specifický ukazatel bude pozitivní, použije se k vypočtu hodnoty aktualizace pouze část specifického ukazatele. Zbývající hodnota aktualizace odpovídající zbytku specifického ukazatele se použije k pozdějšímu datu následujícího roku. Zbývající část hodnoty aktualizace se pro účel uplatňování článku 10 nebere v potaz. Hodnota HDP Unie, dopady na rozdělení specifického ukazatele a datum použití jsou stanoveny v souladu s následující tabulkou:
HDP Unie
dopady na specifický ukazatel
den výplaty druhé části
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. duben roku n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. duben roku n + 1
menší než - 3 %
0 %
-
2.
Pokud vznikne rozdíl mezi předpovědí uvedenou v odstavci 1 a konečnými údaji o HDP Unie poskytnutými Komisí a pokud by tyto konečné údaje změnily dopady podle tabulky uvedené v odstavci 1, provádí se v souladu s touto tabulkou nezbytné pozitivní nebo negativní opravy, včetně oprav se zpětnou platností.
3.
Každou aktualizovanou referenční částku vyplývající z opravy zveřejní Komise do dvou týdnů od opravy pro informaci v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
4.
Pokud uplatňování odstavce 1 nebo 2 vede k tomu, že hodnota specifického ukazovatele neslouží účelu aktualizace odměn a důchodů, je posledně jmenovaná hodnota použita jako základ výpočtu budoucí aktualizace, jakmile celkové zvýšení HDP Unie měřené od roku, v němž byl použit odstavec 1 nebo 2, bude pozitivní. V každém případě je hodnota uvedená v první větě obdobně omezena hranicemi a řídí se zásadami stanovenými v článku 10 této přílohy. Vývoj HDP Unie k tomuto účelu pravidelně měří Eurostat.
5.
V případě potřeby mají právní důsledky vyplývající z uplatňování článku 10 a tohoto článku plný účinek i po ukončení platnosti této přílohy podle článku 15.
KAPITOLA 6
ÚLOHA EUROSTATU A VZTAHY S NÁRODNÍMI STATISTICKÝMI ÚŘADY NEBO JINÝMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 12
Úkolem Eurostatu je sledovat kvalitu základních údajů a statistických metod používaných při sestavování činitelů, které se berou v úvahu při aktualizaci odměn. Zejména se jedná o vypracování posudků nebo studií požadovaných pro toto sledování.
Článek 13
Každoročně v březnu svolává Eurostat zasedání pracovní skupiny složené z odborníků z národních statistických úřadů nebo jiných příslušných orgánů členských států, která se nazývá Pracovní skupina pro články 64 a 65 služebního řádu.
Na zasedání se přezkoumá statistická metodika a její používání v oblasti specifických a kontrolních ukazatelů, společného indexu a výpočtu hospodářských parit.
Poskytnuty budou také informace potřebné k předložení předběžného odhadu změn v kupní síle pro účely mimořádné aktualizace odměn, jakož i údaje o pracovní době v orgánech ústřední státní správy.
Článek 14
Členské státy informují Eurostat na jeho žádost o všech faktorech, které mají přímý nebo nepřímý dopad na složení odměn a změny v odměňování státních zaměstnanců v ústředních státních správách.
KAPITOLA 7
ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ A DOLOŽKA O PŘEZKUMU
Článek 15
1.
Ustanovení této přílohy se použijí od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2.
Do 31. března 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva zohlední průzkum provedený na základě článku 2 této přílohy a zejména posoudí, zda vývoj kupní síly odměn a důchodů úředníků Unie odpovídá změnám v kupní síle platů státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států. Komise na základě této zprávy předloží případně návrh na změnu této přílohy a článku 66a služebního řádu v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování Evropské unie.
3.
Dokud Evropský parlament a Rada nepřijmou nařízení na návrh Komise, uplatňuje se tato příloha a článek 66a služebního řádu prozatímně i po uplynutí období stanoveného v odstavci 1 a v článku 66a služebního řádu.
4.
Na konci roku 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy a článku 66a služebního řádu.“;
72)
Příloha XII se mění takto:
a)
článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1. Každá aktualizace příspěvkové sazby nabývá účinku k 1. červenci zároveň s roční aktualizací odměn podle článku 65 služebního řádu. Aktualizací se výše příspěvku změní nejvýše o jeden procentní bod nad nebo pod platnou sazbu za předcházející rok.
2. Rozdíl stanovený mezi aktualizací příspěvkové sazby, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, a aktualizací vyplývající z odchylky uvedené v poslední větě odstavce 1 nebude nikdy uhrazen nebo následně brán v úvahu při pozdějších pojistně matematických výpočtech. Příspěvková sazba, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, bude zmíněna v hodnotící zprávě stanovené v článku 1 této přílohy.“;
b)
v čl. 4 odst. 6 se slovo „dvanáctiletého“ nahrazuje slovem „třicetiletého“;
c)
v čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 se slova „12 let“ nahrazují slovy „30 let“;
d)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Pro účely čl. 4 odst. 6, čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 této přílohy se do roku 2020 klouzavý průměr vypočítá na základě tohoto časového rozpětí:
v roce 2014 - 16 let
v roce 2015 - 18 let
v roce 2016 - 20 let
v roce 2017 - 22 let
v roce 2018 - 24 let
v roce 2019 - 26 let
v roce 2020 - 28 let.“;
e)
Článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Pro výpočet úroku z úroků podle článků 4 a 8 přílohy VIII se použije skutečná úroková míra ve smyslu článku 10 této přílohy a bude v případě potřeby aktualizována při pětiletém pojistně matematickém posouzení.
Ve vztahu k této aktualizaci se úroková míra uvedená v článcích 4 a 8 přílohy VIII považuje za referenční úrokovou míru. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou skutečnou úrokovou míru do dvou týdnů od aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie, sérii C.“;
f)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. V roce 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Ve zprávě budou zohledněny rozpočtové dopady této přílohy a bude posouzena pojistně matematická rovnováha důchodového systému. Na základě této zprávy Komise předloží, bude-li to vhodné, návrh na změnu této přílohy.
2. V roce 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy.“;
73)
Příloha XIII se mění takto:
a)
v čl. 7 odst. 2 třetí pododstavec se slovo „úpravě“ nahrazuje slovem „aktualizaci;“
b)
články 10, 14 až 17 a čl. 18 odst. 2 se zrušují;
c)
v čl. 18 odst. 1 se slovo „upravovány“ nahrazuje slovem „aktualizovány“ a slovo „úprava“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
d)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Bez ohledu na ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1023/2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád zaměstnanců Evropské unie (13), se i nadále uplatňují články 63, 64, 65, 82 a 83a služebního řádu, přílohy XI a XII služebního řádu a čl. 20 odst. 1, články 64, 92 a 132 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jež vstoupily v platnost před 1.11.2013, výhradně pro účely jakékoli úpravy nutné k zajištění souladu s rozhodnutím Soudního dvora Evropské unie o uplatňování těchto článků podle článku 266 Smlouvy o fungování Evropské unie.
e)
článek 20 se mění takto:
i)
odstavec 2 se zrušuje;
ii)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jejich důchody podléhají použití koeficientu, pouze pokud se bydliště úředníků shoduje s jejich posledním místem zaměstnání a se zemí jejich místa původu ve smyslu čl. 7 odst. 4 přílohy VII. Z rodinných nebo zdravotních důvodů je však možné požádat orgán oprávněný ke jmenování o změnu místa jejich původu; toto rozhodnutí je učiněno poté, co dotyčný úředník předloží odpovídající průkazné doklady.“;
iii)
v odstavci 4 se zrušuje poslední věta;
f)
článek 21 se nahrazuje tímto:
„Článek 21
Bez ohledu na čl. 77 druhý pododstavec druhou větu služebního řádu mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. květnem 2004, nárok na 2 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.
Úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru v období mezi 1. květnem 2004 a 31. prosincem 2013 mají nárok na 1,9 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.“;
g)
článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
1. Úředníci, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 20 let služby, mají po dosažení 60. roku věku nárok na starobní důchod.
Úředníci, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli věku 35 či více let a kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, mají nárok na starobní důchod po dosažení důchodového věku uvedené v následující tabulce:
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
60 let a více
60 let
47 let
62 let 6 měsíců
59 let
60 let 2 měsíce
46 let
62 let 8 měsíců
58 let
60 let 4 měsíce
45 let
62 let 10 měsíců
57 let
60 let 6 měsíců
44 let
63 let 2 měsíce
56 let
60 let 8 měsíců
43 let
63 let 4 měsíce
55 let
61 let
42 let
63 let 6 měsíců
54 let
61 let 2 měsíce
41 let
63 let 8 měsíců
53 let
61 let 4 měsíce
40 let
63 let 10 měsíců
52 let
61 let 6 měsíců
39 let
64 let 3 měsíce
51 let
61 let 8 měsíců
38 let
64 let 4 měsíce
50 let
61 let 11 měsíců
37 let
64 let 5 měsíců
49 let
62 let 2 měsíce
36 let
64 let 6 měsíců
48 let
62 let 4 měsíce
35 let
64 let 8 měsíců
Úředníci, kterým je ke dni 1. května 2014 méně než 35 let, mají nárok na starobní důchod po dosažení 65 let věku.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli 45 let věku a více a kteří nastoupili do služebního poměru mezi 1. lednem 2004 a 31. prosincem 2013, však důchodový věk zůstane 63 let.
V případě úředníků, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, se důchodový věk pro účely všech odkazů na důchodový věk v tomto služebním řádu stanoví podle výše uvedených ustanovení, není-li v tomto služebním řádu stanoveno jinak.
2. Bez ohledu na článek 2 přílohy VIII mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a setrvají ve služebním poměru i po dosažení důchodového věku podle okolností nárok na dodatečné zvýšení jejich konečného základního platu o 2,5 % za každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného důchodového věku, pokud celková výše jejich důchodu nepřekročí 70 % konečného základního platu ve smyslu čl. 77 druhého nebo třetího pododstavce služebního řádu.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 50 let věku nebo nejméně 20 let služby, však zvýšení důchodu stanovené v předchozím pododstavci nebude menší než 5 % částky nároku na důchod přiznané ve věku 60 let.
Zvýšení se poskytuje také v případě úmrtí, pokud úředník setrval ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.
Přispívá-li úředník, který nastoupí do služebního poměru před 1. lednem 2014 a pracuje na zkrácený úvazek, podle přílohy IVa do důchodového systému v poměru k odpracované době, zvýšení nároku na důchod stanovené v tomto článku se uplatní pouze do výše tohoto poměru.
3. Pokud odejde úředník do důchodu před dosažením důchodového věku stanovené v tomto článku, použije se pro období mezi 60. rokem věku a důchodovým věkem pouze poloviční snížení stanovené v čl. 9 odst. 1 písm. b) přílohy VIII.
4. Odchylně od jediného článku odst. 1 druhého pododstavce přílohy IV obdrží úředník, na kterého se podle odstavce 1 vztahuje důchodový věk nižší než 65 let, příspěvek stanovený v uvedené příloze za podmínek v ní stanovených až do dne, kdy úředník dosáhne svého důchodového věku.
Po dosažení tohoto věku však bude úředník dostávat příspěvek maximálně do věku 65 let, dokud nedosáhne maximální výše starobního důchodu, pokud se nepoužije článek 42c služebního řádu.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
1. Jestliže se použije čl. 52 písm. a) služebního řádu a aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, úředník, který byl ve služebním poměru před 1. lednem 2014, odejde do důchodu automaticky k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne věku 65 let. V případě úředníků, kteří byli ve služebním poměru již před 1. lednem 2014, se slova „66 let věku“, „věk šedesáti šesti let“ a „66. roku věku“ v čl. 78 druhém pododstavci a v čl. 81a odst. 1 písm. b) služebního řádu a v čl. 12 odst. 1 písm. b) přílohy VIII nahrazují slovy „65 let věku“, „věk šedesáti pěti let“ a „65. roku věku“.
2. Bez ohledu na článek 52 služebního řádu může být úředníky, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a kteří ze služby odcházejí před dosažením věku, v němž by měli v souladu s článkem 22 této přílohy nárok na starobní důchod, požadováno použití čl. 9 odst. 1 písm. b) druhého pododstavce přílohy VIII:
a)
do 31. prosince 2015 od věku 55 let
b)
do 31. prosince 2016 od věku 57 let.
3. Odchylně od čl. 50 osmého pododstavce služebního řádu má úředník, který v souladu s čl. 50 prvním pododstavcem odejde do důchodu ve služebním zájmu, nárok pobírat důchod podle článku 9 přílohy VIII v souladu s touto tabulkou:
Datum rozhodnutí podle čl. 50 prvního pododstavce
Věk
Před 31. prosincem 2016
55 let
Po 31. prosinci 2016
58 let“;
i)
za článek 24 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 24a
V případě důchodu stanoveného před 1. lednem 2014 bude příjemcův nárok na starobní důchod po tomto dni nadále stanovován v souladu s pravidly použitými při původním stanovení nároku. Totéž se vztahuje na pojištění v rámci společného systému nemocenského pojištění.“;
j)
článek 28 se nahrazuje tímto:
„Článek 28
1. Zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. května 2004 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu a před 1. lednem 2014 jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu.
2. Zaměstnanci ve smyslu článků 2, 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. ledna 2014 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní nebo smluvní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu v případě, že ke dni 1. května 2014 dosáhli věku alespoň 35 let.“;
k)
doplňuje se nový oddíl, který zní:
„Oddíl 5
Článek 30
1. Odchylně od přílohy I oddílu A bodu 2 se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AD vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13 - AD 14
Hlavní administrátor v přechodném období
AD 14
Administrátor v přechodném období
AD 13
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AD, do těchto druhů pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 14 a nepůsobili na pracovním místě ředitele, vedoucího oddělení, poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní administrátor v přechodném období“;
b)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení nebo poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor v přechodném období“;
c)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 9 až AD 14, a to na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“;
d)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 nebo AD 14, a to na pracovním místě poradce či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“;
e)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 5 až AD 12 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor“.
3. Odchylně od odstavce 2 může orgán oprávněný ke jmenování zařadit úředníky v platové třídě AD 9 až AD 14, kteří nesou zvláštní odpovědnost, před 31. prosincem 2015 na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“ nebo „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“. Každý orgán oprávněný ke jmenování přijme ustanovení s cílem provést tento článek. Celkový počet úředníků, kteří mají prospěch z tohoto ustanovení, nepřekročí k 31. prosinci 2013 5 % úředníků ve funkční skupině AD.
4. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa.
5. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 12 stupni 5 na pracovním místě administrátora od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3.
6. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 12 stupně 5 na pracovním místě administrátora a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 5, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
7. Odchylně od odstavce 5 se následující ustanovení vztahují na úředníky v platové třídě AD 12 na pracovním místě administrátora, kteří byli do služebního poměru přijati před 1. květnem 2004 a od 1. května 2004 do 31. prosince 2013 nebyli povýšeni:
a)
za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům ve stupni 8 od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3;
b)
za předpokladu, že mají prospěch z opatření uvedeného v bodě a), je úředníkům ve stupni 8 po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
8. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 13 stupni 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 4 a platem platové třídy AD 13 stupně 3.
9. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 13 stupně 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 8, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 5 a platem platové třídy AD 13 stupně 4.
10. Úředníkům, kterým bylo přiznáno zvýšení základního platu stanovené v odstavcích 5 až 9 a kteří byli následně jmenováni vedoucím oddělení nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo, případně byli jmenováni poradcem nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo ve stejné platové třídě, toto zvýšení základního platu zůstává.
11. Odchylně od první věty článku 46 jsou úředníci, kteří byli jmenováni do nejbližší vyšší platové třídy a mají prospěch ze zvýšení základního platu stanoveného v odstavcích 5, 6, 8 a 9, zařazeni do druhého stupně této platové třídy. Tito úředníci ztrácí výhodu zvýšení základního platu dle odstavců 5, 6, 8 a 9.
12. Zvýšení základního platu podle ustanovení odstavce 7 se neposkytuje po povýšení a není součástí základu, který se používá ke stanovení zvýšení základního měsíčního platu, jež je uvedeno v čl. 7 odst. 5 této přílohy.
Článek 31
1. Odchylně od oddílu A bodu 2 přílohy I se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AST vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Hlavní asistent v přechodném období
AST 10 - AST 11
Asistent v přechodném období
AST 1 - AST 9
Administrativní asistent v přechodném období
AST 1 - AST 7
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
AST 1 - AST 5
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AST, do těchto pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AST 10 nebo AST 11, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní asistent v přechodném období“.
b)
Úředníci, na něž se nevztahuje písmeno a) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie B nebo před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D a byli bez omezení zařazeni do funkční skupiny AST a úředníci AST, kteří byli přijati po 1. květnu 2004, budou zařazeni na pracovní místo: „asistent v přechodném období“.
c)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie C, budou zařazeni na pracovní místo: „administrativní asistent v přechodném období“.
d)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie D, budou zařazeni na pracovní místo: „podpůrný zaměstnanec v přechodném období“.
3. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období mohou být zařazeni na pracovní místo asistenta, které je definováno v příloze I oddílu A, pouze tehdy, je-li to v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu. Povýšení je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá jednotlivým druhům pracovních míst uvedeným v odstavci 1.
4. Odchylně od čl. 6 odst. 1 služebního řádu a od oddílu B přílohy I se počet volných pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě, která se požadují pro účely služebního postupu, pro podpůrné zaměstnance v přechodném období vypočítá zvlášť. Použijí se tyto koeficienty pro povyšování:
Platová třída
Koeficient
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Pokud jde o podpůrné zaměstnance v přechodném období, zváží se pro účely povýšení srovnatelné zásluhy (čl. 45 odst. 1 služebního řádu) mezi způsobilými úředníky stejné platové třídy a zařazení.
5. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období, kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D, mají nadále podle přílohy VI nárok na náhradní volno nebo na odměnu, pokud služební podmínky neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, kdy byla vykonána práce přesčas.
6. Úředníci, kterým bylo na základě čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu a článku 4 přílohy IVa služebního řádu povoleno pracovat na zkrácený úvazek v období, které začíná před 1. lednem 2014 a trvá po tomto dni, mohou i nadále pracovat na zkrácený úvazek za stejných podmínek po celkovou dobu nejvýše pěti let.
7. U úředníků, jejichž důchodový věk podle článku 22 této přílohy je méně než 65 let, může tříleté období uvedené v čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu přesáhnout jejich důchodový věk, avšak nesmí překročit věk 65 let.
Článek 32
Odchylně od čl. 1 čtvrtého pododstavce první věty přílohy II služebního řádu nemusí být zastoupení funkční skupiny AST/SC ve výboru zaměstnanců zajištěno až do příštích voleb nového výboru zaměstnanců, v němž mohou být zaměstnanci skupiny AST/SC zastoupeni.
Článek 33
Odchylně od čl. 40 odst. 2 služebního řádu celková délka volna z osobních důvodů úředníka, který k 31. prosinci 2013 v průběhu dosavadní služby vyčerpal více než 10 let volna z osobních důvodů, nepřekročí za celé období služby úředníka 15 let.“
Článek 2
Pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje druhá odrážka.
2)
V článku 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„f)
zaměstnanci přijatí za účelem obsazení pracovního místa, které je uvedeno v seznamu pracovních míst přiloženém k oddílu rozpočtu určité agentury uvedené v čl. 1a odst. 2 služebního řádu a které rozpočtové orgány zařadily jako dočasné, s výjimkou vedoucích agentur a zástupců vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury, a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu dočasně přiděleni do agentury.“
3)
Článek 3 se zrušuje.
4)
V čl. 3b písm. b) se bod i) nahrazuje tímto:
„i)
úředníků nebo dočasných zaměstnanců ve funkčních skupinách AST/SC a AST;“
5)
V čl. 8 prvním pododstavci se slova „čl. 2 písm. a)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a) nebo čl. 2 písm. f)“.
6)
V článku 10 se zrušuje odstavec 4.
7)
Článek 11 se mění takto:
a)
v první větě prvního pododstavce se slova „článků 11 až 26“ nahrazují slovy „článků 11 až 26a“;
b)
v třetím pododstavci se slova „druhém pododstavci“ nahrazuje slovy „třetím pododstavci“.
8)
Článek 12 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Přijímání dočasných zaměstnanců je zaměřeno na zajištění služeb osob s co nejvyšší mírou schopnosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě mezi státními příslušníky členských států Unie.
Dočasní zaměstnanci se vybírají bez ohledu na rasu, politické, filozofické nebo náboženské přesvědčení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na jejich rodinném stavu nebo rodinné situaci.
Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu. Zásada rovnosti občanů Unie však jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění dlouhodobé a značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost dočasných zaměstnanců, která není oprávněna na základě objektivních kritérií. Tato vhodná opatření musí být opodstatněna a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Před přijetím takových vhodných opatření přijme orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci obecná ustanovení s cílem provést tento odstavec v souladu s článkem 110 služebního řádu.
Po tříletém období, které začíná dne 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění předcházejícího pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“;
b)
v odstavci 5 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
9)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. Dočasný zaměstnanec prochází devítiměsíční zkušební dobou.
Pokud dočasnému zaměstnanci brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o dočasném zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený dočasného zaměstnance tuto zprávu a vyjádření neprodleně zašle orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění dočasného zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti dočasného zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a výkonnosti. Tato zpráva se předá dočasnému zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený dočasného zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Dočasný zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Konečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a informací o chování dočasného zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný dočasný zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
10)
V čl. 15 odst. 1 první pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Dočasným zaměstnancům zařazeným v souladu s kritérii pro zařazení, která přijal orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, zůstane zachována délka odpracované doby v platovém stupni získaném při výkonu této funkce, pokud budou zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci ve stejné platové třídě bezprostředně po ukončení předchozího pracovního poměru.“
11)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Ustanovení článků 42a, 42b a 55 až 61 služebního řádu se použijí obdobně, pokud jde o dovolenou, pracovní dobu, práci přesčas, směnný provoz, pracovní pohotovost na pracovišti nebo doma a úřední svátky. Mimořádná dovolená a rodičovská dovolená nesmějí být delší než délka trvání smlouvy. Kromě toho se články 41, 42, 45 a 46 služebního řádu použijí obdobně na dočasné zaměstnance ve smyslu článku 29 přílohy XIII služebního řádu, a to nezávisle na datu počátku jejich pracovního poměru.
Placené volno z důvodu nemoci stanovené v článku 59 služebního řádu však nepřesáhne tři měsíce ani dobu odpracovanou dočasným zaměstnancem, pokud je tato doba delší. Volno nesmí překročit dobu platnosti pracovní smlouvy zaměstnance.
Po uplynutí této lhůty je zaměstnanec, jehož smlouva nebyla vypovězena, bez ohledu na skutečnost, že je nadále v pracovní neschopnosti, převeden na neplacené pracovní volno.
Pokud však u zaměstnance vznikla nemoc z povolání nebo utrpěl úraz při výkonu svých pracovních povinností, pobírá nadále odměnu za práci v plné výši po celou dobu pracovní neschopnosti až do doby, kdy je mu přiznán invalidní důchod podle článku 33.“
12)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Za výjimečných okolností může být dočasnému zaměstnanci ze závažných osobních důvodů přiznáno na jeho žádost neplacené pracovní volno. Článek 12b služebního řádu se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů.
Povolení podle článku 12b nemůže být dočasnému zaměstnanci uděleno za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.
Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci stanoví délku tohoto volna, která nepřesáhne jednu čtvrtinu doby odpracované zaměstnancem, nebo:
-
tři měsíce, pokud pracovní poměr zaměstnance netrvá déle než čtyři roky, nebo
-
v ostatních případech dvanáct měsíců.
Doba volna poskytnutého podle prvního odstavce se pro účely čl. 44 prvního pododstavce služebního řádu nepočítá.
Po dobu neplaceného pracovního volna se pozastavuje členství dočasného zaměstnance v systému sociálního zabezpečení podle článku 28.
Dočasný zaměstnanec, který nevykonává výdělečnou činnost, však může nejpozději do jednoho měsíce od konce měsíce, ve kterém započalo jeho neplacené pracovní volno, požádat o prodloužení pojištění proti rizikům uvedeným v článku 28, bude-li během volna hradit polovinu příspěvků stanovených v uvedeném článku; výše příspěvku se vypočte na základě jeho posledního základního platu.
Navíc může dočasný zaměstnanec, na nějž se vztahuje čl. 2 písm. c) nebo d), prokáže-li, že nemá možnost členství v jiném systému sociálního zabezpečení, požádat o prodloužení členství v systému sociálního zabezpečení po dobu neplaceného pracovního volna, bude-li hradit příspěvek ve výši trojnásobku sazby uvedené v článku 41; příspěvky se vypočtou podle základního platu v jeho třídě a stupni.
Ženám, jejichž mateřská dovolená byla zahájena před skončením platnosti jejich smlouvy, je zaručena mateřská dovolená a výplata s ní souvisejících dávek.“
13)
Článek 20 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se slovo „úpravy“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
b)
v odstavci 3 se slova „zvláštním odvodu“ nahrazují slovy „solidárním odvodu“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Článek 44 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance použije obdobně.“
14)
Článek 28a se mění takto:
a)
v odst. 3 poslední větě se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“;
b)
v odstavci 10 se slova „orgány Unie“ nahrazují slovy „orgány v rámci příslušných orgánů Unie uvedené v čl. 6 prvním pododstavci“;
c)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7 tohoto článku, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
15)
V čl. 33odst. 1 druhém pododstavci se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“.
16)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
Pozůstalé osoby po zemřelém zaměstnanci, které jsou vymezeny v kapitole 4 přílohy VIII služebního řádu, mají nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v článcích 35 až 38.
Pokud zemře bývalý zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý zaměstnanec ve smyslu čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f), který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého zaměstnance vymezení v kapitole 4 přílohy VIII nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu dočasného zaměstnance, bývalého dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého dočasného zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela/manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.,“;
17)
V čl. 36 prvním pododstavci třetí větě se slova „čl. 2 písm. a), c) nebo d)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
18)
V článku 37 čtvrtém pododstavci se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“ a slova „čl. 2 písmena a), c) nebo d)“ se nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
19)
V článku 39 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při odchodu ze služby má zaměstnanec ve smyslu článku 2 nárok na starobní důchod, převod pojistně matematické protihodnoty nebo na odchodné vyměřené v souladu s kapitolou 3 hlavy V a s přílohou VIII služebního řádu. Pokud má zaměstnanec nárok na starobní důchod, jeho nárok na důchod se sníží v poměru k částkám vyplaceným v souladu s článkem 42.“;
20)
V článku 42 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„V souladu s podmínkami, které stanoví orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, může zaměstnanec tento orgán požádat o uskutečnění jakékoli platby, kterou musí uhradit za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v zemi svého původu.“
21)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Článek 47
Kromě případu úmrtí končí pracovní poměr dočasných zaměstnanců:
a)
na konci měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne věku 66 let, nebo případně k datu stanovenému v souladu s čl. 52 druhým a třetím pododstavcem služebního řádu, nebo
b)
pokud je smlouva uzavřena na dobu určitou:
i)
ke dni uvedenému ve smlouvě;
ii)
na konci výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která zaměstnanci nebo orgánu umožňuje ukončit pracovní poměr dříve. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý rok trvání pracovního poměru, přičemž nejkratší výpovědní doba činí jeden měsíc a nejdelší tři měsíce. U dočasných zaměstnanců, jejichž smlouvy byly obnoveny, činí nejdelší výpovědní doba šest měsíců. Běh výpovědní lhůty však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc během těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, v průběhu mateřské dovolené nebo nemoci doba přerušuje. V případě rozvázání smlouvy orgánem má zaměstnanec právo na odstupné ve výši jedné třetiny jeho základního platu za období mezi dnem skončení plnění jeho povinností a dnem skončení platnosti jeho smlouvy;
iii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě ii); nebo
c)
pokud je smlouva uzavřena na dobu neurčitou:
i)
na konci výpovědní doby sjednané ve smlouvě; délka výpovědní doby nesmí být kratší než jeden měsíc za každý dokončený rok služby, přičemž nejkratší výpovědní doba činí tři měsíce a nejdelší deset měsíců. Výpovědní doba však nezačne běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci doba přerušuje; nebo
ii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě i).“;
22)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 48a
V každém volebním období lze obdobně použít článek 50 služebního řádu na nejvýše pět vedoucích dočasných zaměstnanců politických skupin Evropského parlamentu, kteří jsou v platové třídě AD 15 nebo AD 16, za předpokladu, že dosáhli věku 55 let, odpracovali dvacet let v evropských institucích a nejméně dva a půl roku ve své poslední platové třídě.“;
23)
V článku 50c se zrušuje odstavec 2.
24)
V hlavě II se doplňuje nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 11
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE UVEDENÉ V ČL. 2 PÍSM. F)
Článek 51
Článek 37 s výjimkou písm. b) prvního pododstavce a článek 38 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance uvedené v čl. 2 písm. f) použije obdobně.
Článek 52
Odchylně od článku 17 třetího pododstavce mohou dočasní zaměstnanci uvedení v čl. 2 písm. f), kteří mají smlouvu na dobu neurčitou, dostat neplacené pracovní volno na období ne delší než jeden rok nezávisle na odpracované době.
Celková délka takového volna nesmí překročit dvanáct let za celou dobu zaměstnání.
Místo dočasného zaměstnance je možné obsadit jinou osobou.
Po uplynutí doby jeho volna musí být dočasný zaměstnanec znovu zařazen na první pracovní místo odpovídající jeho platové třídě, které se v jeho funkční skupině uvolní, pod podmínkou, že splňuje požadavky na toto místo. Pokud nabídnuté místo odmítne, zachová si právo nastoupit na další volné místo v jeho funkční skupině odpovídající jeho platové třídě za stejných podmínek. Pokud odmítne podruhé, orgán jej může bezodkladně propustit. Dokud není znovu zařazen či dočasně přidělen na pracovní místo, zůstává na neplaceném pracovním volnu z osobních důvodů.
Článek 53
Dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) bude zaměstnán na základě výběrového řízení uspořádaného jednou či více agenturami. Evropský úřad pro výběr personálu poskytne pomoc agenturám na žádost dotyčné agentury či dotyčných agentur při výběru zaměstnanců, zejména vymezením obsahu testů a uspořádáním výběrových řízení. Evropský úřad pro výběr personálu zajistí transparentnost výběrových řízení.
V případě externího výběrového řízení bude dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) zařazen pouze do platových tříd SC1 až SC2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8. Agentura však případně může v náležitě odůvodněných případech schválit přijetí zaměstnance do platové třídy AD 9, AD 10, AD 11 nebo výjimečně v platové třídě AD 12 na pracovní místa s odpovídající odpovědností v rámci omezení daným schváleným plánem pracovních míst. Přepočteno na pětileté klouzavé období nepřesáhne celkový počet zaměstnanců zařazených do platových tříd AD 9 až AD 12 v rámci jedné agentury 20 % celkového počtu dočasných zaměstnanců přijatých do funkční skupiny AD.
Článek 54
V případě dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f) se zařazení do nejbližší vyšší platové třídy provádí výhradně výběrem z okruhu zaměstnanců, kteří odpracovali minimálně dva roky v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh těchto dočasných zaměstnanců a posudků o nich. Poslední věta čl. 45 odst. 1 a čl. 45 odst. 2 služebního řádu se použije obdobně. Koeficienty pro povýšení u průměrného služebního postupu, jak jsou stanoveny pro úředníky v oddíle B přílohy I služebního řádu nesmí být překročeny.
Jednotlivé agentury přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu obecná ustanovení pro provedení tohoto článku.
Článek 55
Přejde-li dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) po interním zveřejnění volného pracovního místa na nové místo v rámci své funkční skupiny, nebude zařazen do platové třídy či platového stupně, jež by byly nižší než u jeho dřívějšího místa, pokud se jeho platová třída shoduje s jednou z platových tříd uvedených v oznámení výběrového řízení na volné pracovní místo.
Stejná ustanovení se použijí obdobně, uzavře-li uvedený dočasný zaměstnanec novou smlouvu s agenturou bezprostředně po skončení doby trvání předcházející smlouvy, kterou uzavřel s jinou agenturou.
Článek 56
V souladu s čl. 110 odst. 2 služebního řádu přijme každá agentura obecná ustanovení o postupech upravujících přijímání a využívání dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f).“
25)
Hlava III se zrušuje.
26)
V čl. 79 odst. 2 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
27)
Článek 80 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Příslušný orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci každého orgánu, agentury nebo subjektu uvedených v článku 3a může na základě této tabulky vymezit po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji pravomoci náležející ke každému druhu pracovní činnosti.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Články 1d a 1e služebního řádu se použijí obdobně.“
28)
Článek 82 se mění takto:
a)
v odstavci 6 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“;
b)
vkládá se následující odstavec, který zní:
„7. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II, III a IV se mohou zúčastnit interních výběrových řízení, pouze pokud pracují v institucích déle než tři roky. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II mají přístup pouze k výběrovým řízením na pracovní místa platové třídy SC 1 až 2, ve funkční skupině III platové třídy AST 1 až 2 a ve funkční skupině IV platové třídy AST 1 až 4 nebo AD 5 a 6. Celkový počet kandidátů z řad smluvních zaměstnanců jmenovaných na volná pracovní místa v těchto platových třídách nepřekročí 5 % celkového počtu všech jmenování do těchto funkčních skupin uskutečněných v jednom roce v souladu s čl. 30 druhým pododstavcem služebního řádu.“
29)
Článek 84 se nahrazuje tímto:
„Článek 84
1. Smluvní zaměstnanec, jehož smlouva je uzavřena na dobu nejméně jednoho roku, prochází zkušební dobou po dobu prvních šesti měsíců pracovního poměru, pokud je zařazen do funkční skupiny I, a po dobu prvních devíti měsíců, pokud je zařazen do kterékoli jiné funkční skupiny.
Pokud smluvnímu zaměstnanci v průběhu jeho zkušební doby brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci tuto zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o smluvním zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený neprodleně zašle tuto zprávu a vyjádření smluvního zaměstnance orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění smluvního zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti smluvního zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Tato zpráva se předá smluvnímu zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený pracovník smluvního zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Smluvní zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Závěrečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a na základě informací o chování smluvního zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný smluvní zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
30)
V čl. 85 odst. 3 se slova „v článku 314 Smlouvy o ES“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“.
31)
V článku 86 se odstavec 1 mění takto:
a)
v druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Ustanovení čl. 32 druhého pododstavce služebního řádu se však použije obdobně na smluvní zaměstnance přijímané v platové třídě 1.“
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Obecná prováděcí ustanovení k provedení tohoto pododstavce se přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu.“
32)
V čl. 88 prvním pododstavci písm. b) se slova „tři roky“ nahrazují slovy „šest let“.
33)
Článek 91 se nahrazuje tímto:
„Článek 91
Články 16 až 18 se použijí obdobně.
Ustanovení čl. 55 odst. 4 druhé věty služebního řádu se nepoužije na smluvní zaměstnance.
Práce přesčas smluvních zaměstnanců ve funkčních skupinách III a IV nezakládá nárok na náhradu nebo odměnu.
Za podmínek stanovených v příloze VI služebního řádu mají smluvní zaměstnanci ve funkčních skupinách I a II nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujícího po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“;
34)
V článku 95 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do dosažení důchodového věku“.
35)
Článek 96 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“.
b)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„11. Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
36)
V čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci druhé větě se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“;
37)
Článek 103 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud zemře bývalý smluvní zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý smluvní zaměstnanec, který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého smluvního zaměstnance podle kapitoly 4 přílohy VIII služebního řádu nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu smluvního zaměstnance nebo bývalého smluvního dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého smluvního zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela / manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.“
38)
V čl. 106 odst. 4 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“.
39)
V článku 120 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
40)
Vkládá senový článek, který zní:
„Článek 132a
V souladu s prováděcími opatřeními uvedenými v čl. 125 odst. 1 a na výslovnou žádost dotyčného poslance nebo poslanců, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje podporu, může být asistentovi vyplacen buď příspěvek na zařízení, nebo příspěvek na znovuosídlení z příspěvku příslušného poslance na asistenty, a to pouze jednou a poté, co doloží, že změna místa jeho bydliště byla nezbytná. Výše příspěvku nepřekročí základní měsíční plat asistenta.“;
41)
Článek 139 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno b se nahrazuje tímto:
„b)
na konci měsíce, ve kterém akreditovaný parlamentní asistent dosáhne věku 66 let, nebo výjimečně k datu stanovenému v souladu s čl. 52) druhým a třetím pododstavcem služebního řádu;“
ii)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
s ohledem na skutečnost, že důvěra je základem profesionálního vztahu mezi poslancem a jeho akreditovaným parlamentním asistentem, po skončení výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která akreditovanému parlamentnímu asistentovi nebo Evropskému parlamentu jednajícímu na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, u nichž je akreditovaný parlamentní asistent zaměstnán, dává právo ukončit smlouvu před uplynutím její platnosti. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý odpracovaný rok, nesmí však být kratší než jeden měsíc a delší než tři měsíce. Výpovědní doba však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci, pokud doba nemoci nepřesáhne tři měsíce. Mimoto se výpovědní doba s výhradou výše uvedeného omezení přerušuje v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, a během mateřské dovolené a nemoci“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Prováděcí opatření uvedená v čl. 125 odst. 1 stanoví smírčí řízení, jež se použije před vypršením platnosti smlouvy akreditovaného parlamentního asistenta na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje služby, nebo na žádost dotčeného parlamentního asistenta, a to podle odst. 1 písm. d) a odstavce 3.“
42)
V článku 141 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
43)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 142a
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování pracovního řádu ostatních zaměstnanců.“
44)
Příloha se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
„Článek 21, článek 22 s výjimkou odstavce 4, články 23, 24a a čl. 31 odst. 6 a 7 uvedené přílohy se použijí obdobně na ostatní zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Ustanovení čl. 30 a čl. 31 odst. 1, 2, 3 a 5 uvedené přílohy se použijí obdobně na dočasné zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Pro zaměstnance, kteří nastoupili do pracovního poměru před 1. lednem 2014, se slovy „66 let“ v čl. 33 odst. 1 druhém pododstavci, v čl. 47 písm. a), čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 139 odst. 1 písm. b) pracovního řádu ostatních zaměstnanců rozumí slova „65 let“.“;
b)
doplňuje se nový článek, který zní:
„Článek 6
S účinkem od 1. ledna 2014 se smlouvy dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců a kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 zaměstnáni v určité agentuře, bez nového výběrového řízení mění ve smlouvy podle čl. 2 písm. f) tohoto pracovního řádu ostatních zaměstnanců. V ostatních ohledech se smluvní podmínky nemění. Tento článek se nevztahuje na smlouvy dočasných zaměstnanců přijatých jako vedoucí či zástupci vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu přeřazeni do agentury.“
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou čl. 1 bodu 44 a čl. 1 bodu 73 písm. d), které se použijí, ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL, EURATOM) nr 1023/2013,
22. oktoober 2013,
millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 336,
võttes arvesse Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli, eriti selle artiklit 12,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis esitati pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Kohtu arvamust (1),
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidule ja tema enam kui 50 institutsioonile ja ametile tuleks jätkuvalt tagada kõrgetasemeline Euroopa avalik haldus, et liidul oleks võimalik saavutada oma eesmärke, rakendada oma poliitikat ja meetmeid, täita aluslepingutest tulenevaid ülesandeid võimalikult tulemuslikult, et tulla toime tulevaste nii sisemiste kui ka väliste väljakutsetega ja teenida liidu kodanike huve.
(2)
Seetõttu on vaja kehtestada raamistik, mis oleks atraktiivne ning võimaldaks tööle võtta ja teenistuses hoida kõrgelt kvalifitseeritud ja mitut keelt valdavaid töötajaid, kes valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt ja soolist tasakaalu nõuetekohaselt arvesse võttes liikmesriikide kodanike hulgast, kes on sõltumatud ja vastavad kõige kõrgematele kutsenõuetele, ning mis võimaldab sellistel töötajatel täita oma tööülesandeid võimalikult tulemuslikult ja tõhusalt. Selleks tuleb ületada praegused raskused, millega institutsioonid puutuvad kokku teatavatest liikmesriikidest ametnike või töötajate töölevõtmisel.
(3)
Arvestades Euroopa avaliku teenistuse suurust liidu eesmärkide ja elanikkonnaga võrreldes, ei tohiks liidu institutsioonide ja ametite töötajate arvu vähendamine halvendada neile vastavalt aluslepingutes sätestatud kohustustele ja volitustele antud ülesannete, kohustuste ja funktsioonide täitmist. Seda silmas pidades peavad institutsioonide ja ametite personalikulud kõigi nende töötajate kategooriate osas olema läbipaistvad.
(4)
Euroopa avalikult teenistuselt oodatakse kutse-eetika kõrgeimatele standarditele vastamist ja igal ajal sõltumatuks jäämist. Seetõttu tuleks veelgi täpsustada personalieeskirjade (4) II jaotist, milles sätestatakse õiguste ja kohustuste raamistik. Ametnikud või endised ametnikud, kes ei täida kõnealuseid kohustusi, peaksid kandma distsiplinaarvastutust.
(5)
Euroopa avaliku teenistuse väärtus seisneb ka selle kultuurilises ja keelelises mitmekesisuses, mida on võimalik saavutada ainult sobiliku tasakaalu kindlustamisega eri liikmesriikidest töölevõetud ametnike vahel. Töölevõtmisel ja ametisse nimetamisel tuleks tagada, et töötajad valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike hulgast ja et ühtegi ametikohta ei eraldata ainult konkreetse liikmesriigi kodanikele. Eelnevat silmas pidades ja selleks, et võidelda võimaliku ametnike kodakondsusega seotud suure tasakaalustamatusega, mis ei ole põhjendatud objektiivsete kriteeriumitega, peaks igal institutsioonil olema võimalus võtta põhjendatud ja asjakohaseid meetmeid. Selliste meetmetega ei tohiks kunagi kaasneda muid töölevõtmiskriteeriume peale teenetel põhinevate kriteeriumite. Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande institutsioonide poolt võetud asjakohaste meetmete kohta.
(6)
Selleks et aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, peaksid institutsioonid püüdma toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist. On soovitav, et liidu osa Euroopa koolide rahastamisest, mille otsustavad eelarvepädevad institutsioonid asjakohaste eeskirjade alusel, makstakse liidu eelarvest. Komisjonil peaks olema võimalus paluda pädevatel asutustel uuesti kaaluda uue Euroopa kooli asukohta, kui see on institutsioonide toimimise huvides.
(7)
Laiem eesmärk peaks olema inimressursside haldamise optimeerimine Euroopa avalikus teenistuses, mida iseloomustab kõrge tase, pädevus, sõltumatus, lojaalsus, erapooletus ja stabiilsus, kultuuriline ja keeleline mitmekesisus ning atraktiivsed töölevõtmistingimused.
(8)
Ametnikele tuleks kohaldada üheksakuulist katseaega. Ametniku ametisse kinnitamise üle otsustamisel peaks ametisse nimetav asutus või ametiisik võtma arvesse katseaja lõpus koostatud aruannet ja katseajal oleva isiku käitumist, pidades silmas tema kohustusi vastavalt personalieeskirjadele. Kui katseajal oleva isiku töö on osutunud selgelt nõuetele mittevastavaks, peaks olema võimalik koostada tema kohta aruanne igal ajal. Muul juhul tuleks aruanne koostada üksnes katseaja lõpus.
(9)
Et Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate ostujõud areneks paralleelselt liikmesriikide keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate omaga, tuleb säilitada palkade ajakohastamise mitmeaastane mehhanism, nn meetod, tagada selle kohaldamine kuni 2023. aasta lõpuni koos läbivaatamisega 2022. aasta alguses ning lisada mehhanism meetodi ajutiseks pikendamiseks. Lisaks tuleks varem meetodi kohaldamisega seotud raskuste vältimiseks kehtestada kord, mis võimaldab kõiki palkasid, pensioneid ja toetusi igal aastal automaatselt ajakohastada ja mis sisaldab automaatset kriisiklauslit. Seepärast tuleks Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes esitatud vastavaid summasid käsitleda võrdlussummadena, mida korrapäraselt automaatselt ajakohastatakse. Teavitamise eesmärgil peaks komisjon kõnealused ajakohastatud summad avaldama Euroopa Liidu Teataja C-seerias. Ajakohastamise mehhanismi tuleks kasutada ka kõigil muudel juhtudel, kui selline ajakohastamine on ette nähtud.
(10)
Töötasude ja pensionide ajakohastamiseks kasutatav statistika peab olema kvaliteetne. Seda peaksid siseriiklikul tasandil erapooletuse põhimõttel koguma ja Eurostatile edastama liikmesriikide statistikaametid või muud pädevad asutused.
(11)
Meetodi kohaldamisest Euroopa Liidu ametnikele ja muudele teenistujatele tulenevad võimalikud eelised tuleks tasakaalustada nn maksu taastamisega. Nagu meetodi puhul, võib ka solidaarsusmaksu kohaldamist ajutiselt pikendada. Praeguses olukorras on asjakohane suurendada solidaarsusmaksu, võrreldes erimaksu määraga, mida kohaldati 2004.-2012. aastani, ning kehtestada progressiivsem maksumäär. Selle eesmärk on arvestada liidu äärmiselt keerukat majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ja selle mõju liidu liikmesriikide rahandusele. Vajadus konsolideerida liidu liikmesriikide rahandust ka lühikeses perspektiivis nõuab liidu institutsioonide töötajatelt kiireid ja konkreetseid jõupingutusi solidaarsuse nimel. Solidaarsusmaks peaks seega kõigile liidu ametnikele ja muudele teenistujatele kehtima alates 1. jaanuarist 2014.
(12)
Euroopa Ülemkogu rõhutas oma 8. veebruari 2013. aasta kohtumise järeldustes mitmeaastase finantsraamistiku kohta, et vajadus konsolideerida riikide rahandust lühikeses, keskmises ja pikas perspektiivis nõuab kõikidelt avaliku halduse asutustelt ja nende töötajatelt erilisi pingutusi, et parandada tõhusust ja tulemuslikkust ning kohaneda muutuva majandusolukorraga. Selles nõudmises korrati tegelikkuses eesmärke, mille komisjon esitas 2011. aasta ettepankus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste muutmiseks, mille eesmärk oli tagada kulutõhusus ning milles tunnistati, et Euroopa Liidu ees praegu seisvad probleemid nõuavad igalt avaliku halduse asutuselt ja igalt selle töötajalt erilisi jõupingutusi, et suurendada tõhusust ja kohaneda Euroopa muutuva majandusliku ja sotsiaalse olukorraga. Euroopa Ülemkogu nõudis lisaks, et osana personalieeskirjade reformist peatataks kõigi liidu institutsioonide töötajate palkade ja pensionide meetodi alusel kohandamine kaheks aastaks ning palgasüsteemi reformi osana taaskehtestataks uus solidaarsusmaks.
(13)
Nimetatud järeldusi arvestades ja uute eelarvepiirangutega toimetulemiseks ning selleks, et näidata Euroopa avaliku teenistuse solidaarsust liikmesriikide võetud rangete meetmetega enneolematu finantskriisi ning liikmesriikides ja kogu liidus valitseva äärmiselt raske sotsiaalse ja majandusliku olukorra tagajärjel, tuleb kaheks aastaks peatada meetodi kohaldamine kõigi ametnike töötasude, pensionide ja toetuste suhtes ning kohaldada meetodi peatamisest hoolimata solidaarsusmaksu.
(14)
Demograafilistest muutustest ja asjaomase elanikkonna vanusestruktuuri muutumisest tulenevalt tuleb pensioniiga tõsta, kuid rakendada samas üleminekumeetmeid juba tööle võetud Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate suhtes. Üleminekumeetmeid on vaja selleks, et austada nende ametnike omandatud õigusi, kes on juba tööle võetud ja kes on teinud sissemakseid Euroopa Liidu ametnike nominaalpensioni fondi. Pensioniiga tuleks muuta ka paindlikumaks, et töötajatel oleks lihtsam jätkata soovi korral töötamist 67-aastaseks saamiseni ning erandkorras ja eritingimustel 70-aastaseks saamiseni.
(15)
Kuna Euroopa Liidu pensioniskeem on kindlustusmatemaatilises tasakaalus, mida tuleb hoida nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis, tuleks enne 1. jaanuari 2014 tööle võetud töötajatele nende pensioni sissemaksed hüvitada üleminekumeetmetega, nagu näiteks kohandatud aastakoefitsient pensioniikka jõudmisele järgnevate aastate eest (Barcelona stiimul) ning 60. eluaasta ja seadusliku pensioniea vahel ennetähtaegselt pensionile jäämise korral kehtiva pensionivähenduse kohaldamine ainult pooles ulatuses.
(16)
Üldtunnustatud kindlustusmatemaatilise tava kohaselt tuleb pensioniskeemide tasakaalus hoidmiseks intressimäärade ja palkade tõusu puhul arvesse võtta viimase 20-40 aasta kogemusi. Seepärast tuleks intressimäärade ja palkade tõusu liikuvad keskmised pikendada 30 aastani koos seitsme-aastase üleminekuperioodiga.
(17)
Nõukogu taotles komisjonilt uurimust ja asjakohaseid ettepanekuid personalieeskirjade artikli 5 lõike 4, I lisa A jao ning artikli 45 lõike 1 kohta, et luua selge seos vastutuse ja palgaastme vahel ning et rõhutada töötajate edutamisel rohkem nende vastutuse taset.
(18)
Kõnealust taotlust arvesse võttes on asjakohane, et edutamine kõrgemale palgaastmele peaks sõltuma isiklikust pühendumusest, oskuste ja pädevuste parandamisest ning selliste tööülesannete täitmisest, mille olulisus õigustab ametniku määramist vastavale kõrgemale astmele.
(19)
Tegevusüksustes AD ja AST tuleks ametialane edutamine ümber korraldada nii, et kõrgeimad palgaastmed oleksid reserveeritud ainult sellistele ametnikele, kellel on selles üksuses kõige suurem vastutus. Seega saab administraatoreid edutada ainult kuni palgaastmeni AD 12, kui neid ei nimetata konkreetsele sellest palgaastmest kõrgemale palgaastmele, ning palgaastmed AD 13 ja 14 peaksid jääma sellistele töötajatele, kellel on suur vastutus. Samuti võib ametnikke, kelle palgaaste on AST 9, edutada palgaastmele AST 10 üksnes personalieeskirjade artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 ette nähtud korra kohaselt.
(20)
Praeguse tegevusüksuse AST karjääristruktuuride edasiseks kohandamiseks mitmesuguste töökohustustega ja halduskulude vähendamise vältimatu sammuna tuleks sekretäride ja kantseleitöötajate jaoks kasutusele võtta uus tegevusüksus AST/SC. Palkade ja ametialase edutamise määrade abil tuleks luua asjakohane seos vastutuse ja palga vahel. Nii on võimalik säilitada stabiilne ja igakülgne Euroopa avalik teenistus. Komisjon peaks hindama selle uue tegevusüksuse kasutuselevõtmise ulatust ja mõju ning esitama sellekohase aruande, võttes eriti arvesse naiste olukorda, et oleks võimalik säilitada stabiilne ja igakülgne Euroopa avalik teenistus.
(21)
Säilib nõue, mille kohaselt peab ametnik enne kõrgemale palgaastmele edutamist töötama samal palgaastmel vähemalt kaks aastat, et silmapaistvaid töötajaid oleks võimalik kiiremini edutada. Kõik institutsioonid peaksid tagama, et nende asutusesiseses personalipoliitikas kasutatakse personalieeskirjades ette nähtud võimalusi, et anda võimekatele ja silmapaistvatele ametnikele sobilikud karjäärivõimalused.
(22)
Institutsioonides kehtivad tööajad tuleks viia kooskõlla teatavates Euroopa Liidu liikmesriikides kehtivate tööaegadega, et tasakaalustada töötajaskonna vähenemist institutsioonides. Tööaja kohandamisel tuleks arvesse võtta liikmesriikide avalikus teenistuses kehtivaid tööaegu. Minimaalse nädalase tööaja kehtestamine tagab, et institutsioonide töötajad tulevad toime Euroopa Liidu poliitikaeesmärkidest tuleneva töökoormusega, ning ühtlustab solidaarsusest institutsioonide töötingimused kogu liidu avalikus teenistuses.
(23)
Paindlik tööaja korraldus on oluline osa nüüdisaegsest ja tõhusast avalikust haldusest, mis võimaldab kasutada peresõbralikke töötingimusi ning saavutada institutsioonides sobiva soolise tasakaalu. Seepärast on vaja nimetatud tööaja korraldusele personalieeskirjades selgelt viidata.
(24)
Töötamiskohast päritolukohta sõidu aega ja iga-aastast sõidukulude hüvitamist reguleerivaid eeskirju tuleks ajakohastada, ratsionaliseerida ja seostada võõrsil elamisega, et muuta nende kohaldamine lihtsamaks ja läbipaistvamaks. Eelkõige tuleks iga-aastane sõiduaeg asendada kodumaapuhkusega ja seda tuleks vähendada kuni kahe ja poole päevani.
(25)
Samamoodi tuleks lihtsustada kolimiskulude hüvitamist, et hõlbustada nende kohaldamist nii administratsiooni kui ka töötajate jaoks. Seepärast tuleks kasutusele võtta kulude ülempiirid, mis lähtuvad ametniku või teenistuja perekondlikust olukorrast ning kolimise ja sellega seotud kindlustuse keskmisest maksumusest.
(26)
Mõned töötajad peavad sageli viibima lähetuses oma institutsiooni teistes põhitegevuskohtades. Sedalaadi olukorda ei ole praegustes lähetusi reguleerivates eeskirjades piisavalt arvesse võetud. Seepärast tuleks neid eeskirju kohandada, et majutuskulusid oleks võimalik hüvitada kindla summa põhjal.
(27)
Vaja on ajakohastada kolmandates riikides töötavate töötajate töötingimusi ja muuta need kulutõhusamaks, vähendades sellega kulusid. Samuti tuleks põhipuhkust kohandada ja sätestada võimalus võtta kasutusele rohkem parameetreid elamistingimuste eest makstava toetuse määramiseks, ilma et see mõjutaks üldist eesmärki kulusid vähendada. Majutustoetuse andmise tingimused tuleks läbi vaadata, et võtta rohkem arvesse kohalikke olusid ja vähendada halduskoormust.
(28)
Lepinguliste töötajate töölevõtmiseks tuleb ette näha paindlikum raamistik. Liidu institutsioonidele tuleks seepärast anda võimalus võtta ametnike või ajutiste töötajate järelevalve all täidetavate ülesannete jaoks tööle lepingulisi töötajaid kuni kuueks aastaks. Kuigi valdav enamik ametnikke võetakse ka edaspidi tööle avaliku konkursi korras, tuleks institutsioonidele lisaks anda õigus korraldada sisekonkursse, mis oleksid erandkorras ja eritingimustel avatud ka lepingulistele töötajatele.
(29)
Uute eeskirjade ja meetmete järkjärguliseks kohaldamiseks tuleks sätestada üleminekukord, mis austaks enne kõnealuste personalieeskirjade muudatuste jõustumist tööle võetud töötajate omandatud õigusi ja õiguspäraseid ootusi.
(30)
Sarnaselt muudele töötajatele, kellele kohaldatakse personalieeskirju, hõlmab ELi pensioniskeem ka ametite töötajaid. Täielikul omafinantseerimisel olevad ametid tasuvad praegu skeemi tööandja sissemakseid. Eelarve läbipaistvuse tagamiseks ja tasakaalustatumaks koormuse jagamiseks peaksid ametid, mida rahastatakse osaliselt Euroopa Liidu üldeelarvest, tasuma tööandja sissemaksetest selle osa, mis vastab ameti kogutulude ja nende tulude vahekorrale, millest on maha arvatud Euroopa Liidu eelarvest saadav toetus. Kuna see uus säte võib nõuda ametite kogutavaid tasusid käsitlevate asjaomaste eeskirjade kohandamist, tuleks seda kohaldada alles alates 1. jaanuarist 2016. Vajaduse korral peaks komisjon esitama ettepanekud kõnealuste eeskirjade kohandamiseks.
(31)
Lihtsuse ja personalipoliitika järjepidevuse huvides tuleks komisjoni poolt personalieeskirjade rakendamiseks vastu võetud eeskirju kohaldada analoogia põhjal ka ametite suhtes. Selleks et vajaduse korral oleks võimalik arvesse võtta ametite eriolukorda, tuleks neile anda õigus taotleda komisjonilt luba võtta vastu rakenduseeskirjad, mis erinevad komisjoni vastu võetud eeskirjadest, või mitte kohaldada komisjoni eeskirju.
(32)
Tuleks luua personalieeskirjade rakendamiseks vastu võetud eeskirjade register, mida peaks haldama Euroopa Liidu Kohus. Kõnealune register, millega võivad tutvuda kõik institutsioonid, ametid ja liikmesriigid, tagab läbipaistvuse ja edendab personalieeskirjade ühtset kohaldamist.
(33)
Et ühtlustada ja selgitada rakendussätete vastuvõtmist reguleerivaid eeskirju ja arvestada sellega, et tegemist on halduslikku laadi sise-eeskirjadega, on asjakohane anda vastavate otsuste tegemise volitused ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule ja lepingute sõlmimise õigusega asutusele.
(34)
Arvestades, et ametites töötab palju ajutisi töötajaid ja on vaja töötada välja sidus personalipoliitika, tuleb luua uus ajutiste töötajate kategooria ning kehtestada nende jaoks eraldi eeskirjad.
(35)
Komisjon peaks jätkuvalt teostama järelevalvet ühise ravikindlustusskeemi eelarve olukorra üle ja võtma süsteemi struktuurilise tasakaalutuse korral vajalikke meetmeid.
(36)
Protokolli nr 7 (Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta) artiklis 15 on sätestatud, et liikmesriikide valitsustele teatatakse ametnike ja muude teenistujate teatavad andmed.
(37)
Personalieeskirjades sätestatud eesmärkide saavutamiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte eelkõige seoses töötingimuste teatavate aspektidega. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 1d muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 3 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Lõike 1 tähenduses on inimesel puue, kui tal on pikaajaline füüsiline, vaimne, intellektuaalne või meeleline vaegus, mis võib koostoimes eri takistustega tõkestada tema täielikku ja tõhusat osalemist ühiskonnaelus teistega võrdsetel alustel. Vaegus määratakse kindlaks artiklis 33 sätestatud korras.
Puudega inimene vastab artikli 28 punktis e sätestatud tingimustele, kui ta suudab sooritada olulised tööülesanded mõistlike abinõude abil.
„Mõistlikud abinõud” seoses oluliste tööülesannetega tähendavad asjakohaseid, konkreetsel juhul vajalikke meetmeid, et võimaldada puudega inimesel tööle pääseda, töös osaleda või edeneda või saada koolitust, kui sellised meetmed ei põhjusta tööandjale ebaproportsionaalselt suurt koormust.
Võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine ei takista institutsioonide ametisse nimetavatel asutustel või ametiisikutel rakendada või vastu võtta meetmeid, millega nähakse ette erisoodustused, et puudega inimestel oleks lihtsam oma kutsealal töötada või vältida või kompenseerida ebasoodsaid tingimusi nende kutsetegevuses.”
2)
Artikli 1e lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Töötavatel ametnikel on juurdepääs institutsioonide poolt vastu võetud sotsiaalmeetmetele, sealhulgas tööelu pereeluga ühitamise erimeetmetele, ja artiklis 9 osutatud sotsiaalhoolekandeorganite pakutavatele teenustele. Endistel ametnikel on piiratud ulatuses juurdepääs sotsiaalsetele erimeetmetele.”
3)
Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Personalieeskirjadega hõlmatud ametikohad liigitatakse vastavalt nendega seotud ülesannete laadile ja tähtsusele administraatorite tegevusüksuseks (edaspidi „AD”), assistentide tegevusüksuseks (edaspidi „AST”) ning sekretäride ja kantseleitöötajate tegevusüksuseks (edaspidi „AST/SC”).”;
b)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Tegevusüksus AD koosneb kaheteistkümnest palgaastmest, mis hõlmavad juhtimis-, kontseptuaalseid ja analüütilisi ning keelevaldkonna- ja teaduslikke ülesandeid. Tegevusüksus AST koosneb üheteistkümnest palgaastmest, mis hõlmavad täitev- ja tehnilisi ülesandeid. Tegevusüksus AST/SC koosneb kuuest palgaastmest, mis hõlmavad sekretäri- ja kantseleitööd.”;
c)
lõike 3 punktis a lisatakse sõnade „tegevusüksuse AST” järele sõnad „ja tegevusüksuse AST/SC”;
d)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Ametikoha liike kirjeldav tabel on esitatud I lisa A jaos. Nimetatud tabeli põhjal võib institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega määrata üksikasjalikumalt kindlaks iga ametikoha liigiga kaasnevad ülesanded ja volitused.”
4)
Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
1. Institutsiooni käsitlevale eelarve osale lisatud ametikohtade loetelus on näidatud iga palgaastme ja tegevusüksuse ametikohtade arv.
2. Ilma et see piiraks artiklis 45 sätestatud teenetel põhineva ametialase edutamise põhimõtte kohaldamist, tagab kõnealune loetelu, et igas institutsioonis vastab ametikohtade loetelu iga palgaastme vabade ametikohtade arv iga aasta 1. jaanuaril eelmise aasta 1. jaanuaril madalamal palgaastmel töötavate ametnike arvule, korrutatuna I lisa B jaos kõnealusele palgaastmele sätestatud määradega. Kõnealuseid määrasid kohaldatakse viie aasta keskmise põhjal alates 1. jaanuarist 2014.
3. I lisa B jaos sätestatud määrad moodustavad osa artiklis 113 osutatud aruandest.
4. Tegevusüksust AST/SC käsitlevate sätete ning XIII lisa artikliga 31 kehtestatud üleminekusätete rakendamine, võttes arvesse seda, kuidas on kõigis institutsioonides muutunud vajadus sekretäride ja kantseleitöötajate järele ning kuidas on muutunud alalised ja ajutised ametikohad tegevusüksustes AST ja AST/SC, moodustab osa artiklis 113 osutatud aruandest.”
5)
Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ilma et see piiraks lõike 1a kohaldamist, moodustatakse igas institutsioonis:
-
personalikomitee, mille tööd võib eri töötamiskohtade korral korraldada sektsioonide kaupa;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu ühiskomiteed;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu distsiplinaarnõukogu;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu ametialast ebapädevust käsitlevat ühist nõuandekomiteed;
-
vajaduse korral hindamiskomitee;
-
töövõimetuskomitee,
mis täidab talle käesolevate personalieeskirjadega määratud ülesandeid.”;
b)
lõige 1a asendatakse järgmisega:
„1a. Käesolevate personalieeskirjade teatavate sätete kohaldamiseks võib kahe või enama institutsiooni jaoks luua ühise ühiskomitee. Lõikes 1 osutatud ülejäänud komiteesid ja distsiplinaarnõukogu võivad ühisorganina moodustada kaks või enam ametit.”;
c)
lõikes 2 lisatakse esimese lõigu järele järgmine lõik:
„Ametid võivad oma personali koosseisu silmas pidades kõrvale kalduda personalikomiteede koosseisu käsitleva II lisa artikli 1 sätetest. Ametid võivad otsustada jätta nimetamata ühiskomitee või -komiteede asendusliikmed, mis on ette nähtud II lisa artiklis 2.”
6)
Artikli 10 esimese lõigu teises lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
7)
Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 11
Ametnik täidab oma kohustusi ja tegutseb ainult liidu huve silmas pidades. Ta ei küsi ega võta vastu juhiseid üheltki institutsiooniväliselt valitsuselt, asutuselt, organisatsioonilt ega isikult. Ta täidab talle pandud kohustusi objektiivselt, erapooletult ja kooskõlas lojaalsuskohustusega liidu ees.
Ametnik ei võta ilma ametisse nimetava asutuse või ametiisiku loata üheltki valitsuselt ega mujalt väljastpoolt oma institutsiooni vastu autasu, teenetemärki, soodustust, kinki või ükskõik millist tasu, välja arvatud teenete eest, mis on osutatud kas enne tema ametisse nimetamist või eripuhkuse ajal sõjaväe- või muus riiklikus teenistuses ja sellise teenistusega seoses.
Enne ametniku töölevõtmist teeb ametisse nimetav asutus või ametiisik kindlaks, et kandidaadil ei ole tema sõltumatust kahjustada võivaid isiklikke huvisid või muud huvide konflikti. Sel eesmärgil teavitab kandidaat ametisse nimetavat asutust või ametiisikut erivormi kasutades igasugusest olemasolevast või võimalikust huvide konfliktist. Ametisse nimetav asutus või ametiisik võtab seda arvesse nõuetekohaselt põhjendatud arvamuses. Vajaduse korral võtab ametisse nimetav asutus või ametiisik artikli 11a lõikes 2 osutatud meetmeid.
Käesolevat artiklit kohaldatakse analoogia põhjal ametnike suhtes, kes naasevad isiklikel põhjustel võetud puhkuselt.”
8)
Artikkel 16 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 16
Ka pärast teenistusest lahkumist on ametnik kohustatud käituma ausameelselt ja diskreetselt teatavate ametissenimetamiste puhul või soodustuste vastuvõtmisel.
Ametnik, kes kahe aasta jooksul pärast teenistusest lahkumist kavatseb hakata tegelema palgalise või tasustamata kutsealase tegevusega, teatab sellest oma institutsioonile kasutades erivormi. Kui kõnealune tegevus on seotud ametniku poolt viimasel kolmel aastal teenistuses tehtud tööga ja võib viia konfliktini institutsiooni õigustatud huvidega, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik teenistuse huvisid silmas pidades kas keelata tal sellega tegeleda või anda oma nõusoleku vastavalt tingimustele, mida ta peab kohaseks. Ametisse nimetav asutus või ametiisik teatab pärast nõupidamist ühiskomiteega oma otsuse 30 tööpäeva jooksul pärast vastava teate saamist. Kui nimetatud ajavahemiku lõpuks ei ole otsusest teatatud, käsitatakse seda kui vaikivat nõusolekut.
Rakendusmeetmetes määratletud endiste kõrgemate ametnike puhul keelab ametisse nimetav asutus või ametiisik põhimõtteliselt neil 12 kuu jooksul pärast teenistusest lahkumist tegeleda oma endise institutsiooni töötajatele suunatud lobi- või nõustamistegevusega oma ettevõtte, klientide või tööandjate heaks küsimustes, mille eest nad olid vastutavad viimasel kolmel teenistusaastal.
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (5) avaldab iga institutsioon kord aastas kolmanda lõigu kohaldamist käsitleva teabe, sealhulgas hinnatud juhtude loetelu.
9)
Artikli 18 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Kõik õigused mis tahes kirjutistele või muule tööle, mida ametnik on teinud oma kohustuste täitmisel, kuuluvad Euroopa Liidule, kui selline kirjutis või töö on seotud liidu tegevusega, või Euroopa Aatomienergiaühendusele, kui selline kirjutis või töö on seotud kõnealusele ühenduse tegevusega. Euroopa Liidul või, kui see on kohaldatav, Euroopa Aatomienergiaühendusel on õigus nõuda, et selliste tööde autoriõigused kantakse talle üle.”
10)
Artikkel 19 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 19
Kohtumenetluses ei avalda ametnik ilma ametisse nimetava asutuse või ametiisiku loata mingil alusel teavet, mida ta teab oma ametikohustuste tõttu. Luba ei anta ainult juhul, kui seda nõuavad liidu huvid ja kui keeldumine ei too ametniku suhtes kaasa kriminaalõiguslikke tagajärgi. Ametnik järgib seda kohustust ka pärast teenistusest lahkumist.
Esimese lõigu sätteid ei kohaldata ametniku või endise ametniku suhtes, kes annab Euroopa Liidu Kohtule või mõne institutsiooni distsiplinaarnõukogule tunnistusi asjas, mis käsitleb Euroopa Liidu teenistujat või endist teenistujat.”
11)
Artiklile 21a lisatakse järgmine lõige:
„3. Ametnikule, kes teavitab oma ülemusi korraldustest, mida ta pidas ebatavaliseks või tõenäoliselt suuri raskusi tekitavateks, ei tohi selle tõttu kahju tekitada.”
12)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 22c
Vastavalt artiklitele 24 ja 90 kehtestab institutsioon menetluse, mille kohaselt käsitletakse ametnike kaebusi selle kohta, kuidas neid koheldi artiklist 22a või 22b tulenevate kohustuste täitmise järel või tagajärjel. Asjaomane institutsioon tagab, et kaebusi käsitletakse konfidentsiaalselt ja põhjendatud juhtudel enne artiklis 90 sätestatud tähtaegade möödumist.
Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sise-eeskirjad, mis reguleerivad muu hulgas järgmist:
-
artikli 22a lõikes 1 või artiklis 22b osutatud ametnikele teabe andmine nende poolt teatatud asja käsitlemise kohta;
-
kõnealuste ametnike õigustatud huvide ja eraelu puutumatuse kaitse ning
-
käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud kaebuste käsitlemise menetlus.”
13)
Artiklis 26a asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
14)
Artikkel 27 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 27
Ametnike töölevõtmisel lähtutakse eesmärgist võtta institutsiooni teenistusse võimalikult võimekad, tulemuslikult töötavad ja sõltumatud ametnikud, kes valitakse liidu liikmesriikide kodanike hulgast võimalikult laialt geograafiliselt alalt. Ühtki ametikohta ei eraldata konkreetse liikmesriigi kodanikele.
Liidu kodanike võrdsuse põhimõte võimaldab igal institutsioonil ametnike kodakondsusega seotud suure tasakaalustamatuse korral, mis ei ole põhjendatud objektiivsete kriteeriumitega, võtta vastu asjakohased meetmed. Kõnealused meetmed peavad olema põhjendatud ega tohi seisneda muudes töölevõtukriteeriumites peale teenetel põhinevate kriteeriumite. Enne asjakohaste meetmete vastuvõtmist kehtestab institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik üldsätted käesoleva lõike rakendamiseks vastavalt artiklile 110.
Kolme aasta möödumisel 1. jaanuarist 2014 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande teise lõigu rakendamise kohta.
Selleks et aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, püüavad institutsioonid toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist.”
15)
Artikli 29 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Enne vaba ametikoha täitmist institutsioonis kaalub ametisse nimetav asutus või ametiisik kõigepealt:
a)
kas seda kohta on võimalik täita:
i)
üleviimise teel või
ii)
ametisse nimetamise teel vastavalt artiklile 45a või
iii)
ametialase edutamise teel
institutsiooni sees;
b)
kas teiste institutsioonide sama palgaastme ametnikud on esitanud üleviimistaotlusi ja/või
c)
kui vaba ametikohta ei olnud võimalik täita punktides a ja b nimetatud viisil, kas kaaluda kandidaadi valimist sobivate kandidaatide nimekirjast artikli 30 tähenduses, võttes vajaduse korral arvesse III lisa asjakohaseid sätteid sobivate kandidaatide kohta, ja/või
d)
kas korraldada institutsioonis sisekonkurss, mis on avatud üksnes ametnikele ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artiklis 2 määratletud ajutistele töötajatele;
või kas rakendada konkursimenetlust kvalifikatsioonide või katsete või nii kvalifikatsioonide kui ka katsete põhjal. Konkursimenetlus on sätestatud III lisas.
Nimetatud menetlust võib rakendada ka tulevaste ametnike reservi moodustamiseks.
Säilitades põhimõtte, et valdav enamik ametnikke võetakse tööle avaliku konkursi korras, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik erandina punktist d ja ainult erandjuhul korraldada institutsioonis sisekonkursi, mis on avatud ka Euroopa Liidu muude teenistujate töötingimuste artiklites 3a ja 3b määratletud lepingulistele töötajatele. Viimatinimetatud töötajate kategooria suhtes kehtivad kõnealuse võimaluse osas piirangud vastavalt Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõikele 7, ja piirangud konkreetsete ülesannete osas, mida ta oli volitatud lepingulise töötajana täitma.”
16)
Artikkel 30 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 30
Ametisse nimetav asutus või ametiisik nimetab iga konkursi puhuks ametisse valimiskomisjoni. Valimiskomisjon koostab sobivate kandidaatide nimekirja.
Ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustab, millised kandidaatidest määrata vabadele ametikohtadele.
Kandidaatidel on juurdepääs vastavaid vabasid ametikohtasid käsitlevale asjakohasele teabele, mille institutsioonid ja ametid on avaldanud.”
17)
Artikli 31 lõike 2 esimese lõigu esimene lause asendatakse järgmisega:
„Ilma et see piiraks artikli 29 lõike 2 kohaldamist, võetakse ametnikke tööle vaid palgaastmetele SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 või AD 5-AD 8.”
18)
Artikli 32 kolmandas lõigus asendatakse sõna „institutsiooni” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku”.
19)
Artikkel 34 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 34
1. Ametnikule kohaldatakse enne ametisse kinnitamist üheksakuulist katseaega. Ametniku ametisse kinnitamise otsus tehakse lõikes 3 osutatud aruande põhjal ja andmete põhjal, millele ametisse nimetaval asutusel või ametiisikul on juurdepääs, katseajal oleva isiku käitumise kohta II jaotist silmas pidades.
Kui ametnik ei saa katseaja jooksul haiguse, artikli 58 kohase rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu täita oma kohustusi järjest vähemalt ühe kuu jooksul, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev isik osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Katseajal oleva isiku otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule, kes küsib ühiselt hindamiskomiteelt kolme nädala jooksul arvamust selle kohta, milliseid meetmeid tuleb võtta. Ametisse nimetav asutus või ametiisik võib otsustada katseajal oleva isiku teenistusest vabastada enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata ametniku ülejäänud katseajaks tööle muusse talitusse.
3. Vähemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne katseajal oleva isiku suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja käitumise kohta teenistuses. Kõnealune aruanne edastatakse katseajal olevale isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse katseajal olev isik teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral tema katseaega vastavalt lõikele 1 pikendada, edastab katseajal oleva isiku otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule, kes peab ühise hindamiskomiteega kolme nädala jooksul nõu selle üle, milliseid meetmeid tuleb võtta.
Kui katseajal oleva isiku töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
4. Kui katseajal olev isik vabastatakse teenistusest ja tal ei ole võimalust viivitamatult asuda tööle mujal, saab katseajal teenistusest vabastatu hüvitist kolme kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses rohkem kui aasta, kahe kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses vähemalt kuus kuud, ja ühe kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses alla kuue kuu.
5. Lõikeid 2, 3 ja 4 ei kohaldata ametnike suhtes, kes lahkuvad ametist omal soovil enne katseaja lõppu.”
20)
Artiklile 35 lisatakse järgmine punkt:
„g)
puhkusele saadetud teenistuse huvides.”
21)
Artikli 37 punkti b teises taandes asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
22)
Artiklit 40 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. Artikli 12b kohaldamist jätkatakse isiklikel põhjustel võetud puhkuse ajal. Artikli 12b alusel ei anta ametnikule luba niisuguse palgalise või tasustamata kutsealase tegevuse alustamiseks, mis hõlmab tema institutsioonile suunatud lobitööd või nõustamistegevust, mis toob või võib tuua kaasa konflikti institutsiooni õigustatud huvidega.”;
b)
lõike 2 teises lõigus asendatakse sõnad „15 aastat” sõnadega „12 aastat”;
c)
lõike 2 kolmandat lõiku muudetakse järgmiselt:
i)
punkt ii asendatakse järgmisega:
„ii)
saata oma abikaasat, kes on samuti liidu ametnik või muu teenistuja ning kes peab oma tööülesannete tõttu asuma alaliselt elama sedavõrd kaugele taotluse esitanud ametniku teenistuskohast, et ühise kodu loomine sellisesse kohta kahjustaks taotluse esitanud ametniku töökohustuste täitmist, või”;
ii)
lisatakse järgmine punkt:
„iii)
abistada oma abikaasat, ülenejat sugulast, alanejat sugulast, venda või õde arstitõendiga kinnitatud raske haiguse või puude korral,”.
23)
Artikkel 42a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 42a
Ametnikul on õigus saada iga lapse kohta kuni kuus kuud põhipalgata lapsehoolduspuhkust, mis tuleb võtta esimese kaheteistkümne aasta jooksul pärast lapse sündi või lapsendamist. Puhkuse kestust võib kahekordistada institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt vastu võetud üldiste rakendussätete põhjal üksikvanemana tunnustatud vanemate puhul ja vanemate puhul, kelle ülalpeetaval lapsel on institutsiooni meditsiinitöötaja poolt tuvastatud puue või raske haigus. Korraga võetav miinimumpuhkus ei või olla lühem kui üks kuu.
Lapsehoolduspuhkuse ajal kehtib ametniku suhtes jätkuvalt sotsiaalkindlustusskeem; ametnikul jätkub pensioniõiguste kogumine ning säilivad ülalpeetava lapse toetus ja õppetoetus. Ametnikul säilib tema ametikoht ja tal on jätkuvalt õigus tõusta kõrgemale palgajärgule või -astmele. Puhkust võib võtta täisajaga või töötades edasi poole kohaga. Kui lapsehoolduspuhkust võetakse poole kohaga töötamist jätkates, kahekordistatakse esimeses lõigus sätestatud maksimumperioodi. Lapsehoolduspuhkuse ajal on ametnikul õigus saada 911,73 euro suurust toetust kuus või 50 % sellest summast puhkuse ajal poole kohaga töötamise korral, kuid nad ei tohi teha muud tasustatavat tööd. Institutsioon maksab artiklites 72 ja 73 sätestatud sotsiaalkindlustusmaksed täies ulatuses ja need maksed arvutatakse ametniku põhipalga alusel. Kui puhkuse ajal töötatakse poole kohaga, kohaldatakse käesolevat sätet üksnes kogu põhipalga ja proportsionaalselt vähendatud põhipalga vahe suhtes. Tegelikult saadud põhipalga osas arvutatakse ametniku sissemakse samasid protsendimäärasid kasutades nagu siis, kui ta töötaks täistööajaga.
Üksikvanemate puhul ja vanemate puhul, kelle ülalpeetaval lapsel on esimeses lõigus osutatud institutsiooni meditsiinitöötaja poolt tuvastatud puue või raske haigus, ning lapsehoolduspuhkuse esimese kolme kuu jooksul, kui sellise puhkuse võtab isa ema rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal või ükskõik kumb vanematest kohe pärast rasedus- ja sünnituspuhkust või selle ajal või kohe pärast lapsendamispuhkust, on toetus 1 215,63 eurot kuus või vastavalt 50 % sellest summast, kui ametnik töötab puhkuse ajal poole kohaga.
Lapsehoolduspuhkust võib pikendada lisaks kuue kuu võrra, sel ajal on toetus 50 % teises lõigus osutatud summast. Esimeses lõigus osutatud üksikvanemate puhul võib lapsehoolduspuhkust pikendada lisaks kaheteistkümne kuu võrra, sel ajal on toetus 50 % kolmandas lõigus osutatud summast.
Käesolevas artiklis nimetatud summasid ajakohastatakse samadel tingimustel nagu töötasu.”
24)
III jaotise 2. peatükki lisatakse järgmine jagu:
„7. jagu
Puhkusele saatmine teenistuse huvides
Artikkel 42c
Kõige varem viis aastat enne ametniku pensioniiga võib vähemalt kümme aastat teenistuses olnud ametniku saata ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsusega teenistuse huvides puhkusele organisatsiooniliste vajaduste tõttu, mis on seotud uute pädevuste omandamisega institutsioonides.
Igal aastal teenistuse huvides puhkusele saadetavate ametnike koguarv ei ole suurem kui 5 % kõikide institutsioonide ametnike arvust, kes jäid pensionile sellele eelnenud aastal. Selliselt arvutatud koguarv jagatakse institutsioonide vahel vastavalt eelnenud aasta 31. detsembri seisuga institutsioonis töötanud ametnike arvule. Igale institutsioonile määratud arv ümardatakse suurenemise suunas lähima täisarvuni.
Selline puhkus ei ole distsiplinaarmeede.
Kõnealune puhkus kestab üldjuhul seni, kuni ametnik jõuab pensioniikka. Erandkorras võib ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustada puhkuse katkestada ja ametniku tööle tagasi kutsuda.
Kui ametnik jõuab teenistuse huvides puhkusel viibimise ajal pensioniikka, jääb ta automaatselt pensionile.
Teenistuse huvides puhkusele saatmise suhtes kohaldatakse järgmisi eeskirju:
a)
ametniku kohale võib määrata teise ametniku;
b)
teenistuse huvides puhkusele saadetud ametnikul ei ole õigust tõusta kõrgemale palgajärgule või -astmele.
Puhkusele saadetud ametnik saab toetust, mida arvutatakse IV lisa kohaselt.
Toetusest tehakse ametniku taotlusel pensioniskeemi sissemakseid, mis arvutatakse kõnealuse toetuse alusel. Sellisel juhul võetakse arvesse teenistuse huvides puhkusele saadetud ametniku teenistuse kestust, et arvutada VIII lisa artikli 2 kohaselt pensioniõiguslik staaž.
Toetuse suhtes ei kohaldata paranduskoefitsienti.”
25)
Artikkel 43 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 43
Ametniku pädevuse, tulemuslikkuse ja tööalase käitumise kohta koostatakse igal aastal hindamisaruanne institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt vastavalt artiklile 110 kehtestatud tingimustel. Kõnealuses aruandes märgitakse, kas ametnik on oma tööülesandeid täitnud rahuldaval tasemel. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sätted, millega antakse õigus esitada aruandemenetluse käigus kaebus ning seda õigust tuleb kasutada enne artikli 90 lõikes 2 osutatud kaebuse esitamist.
Palgaastmest AST 5 alates võib aruandes esitada ametniku töö tulemuslikkuse põhjal arvamuse ka selle kohta, kas ametnik on võimeline täitma administraatori ülesandeid.
Aruanne tehakse ametnikule teatavaks. Tal on õigus seda kommenteerida, kui ta peab seda vajalikuks.”
26)
Artikkel 44 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 44
Ametnik, kes on kaks aastat olnud oma palgaastme ühes järgus, tõuseb automaatselt sama palgaastme järgmisesse järku, välja arvatud juhul, kui tema tööülesannete täitmist on artiklis 43 osutatud viimase iga-aastase aruande kohaselt hinnatud mitterahuldavaks. Ametnik tõuseb oma palgaastme järgmisesse järku hiljemalt nelja aasta pärast, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 51 lõikes 1 sätestatud menetlust.
Kui ametnik nimetatakse üksuse juhatajaks, direktoriks või peadirektoriks samal palgaastmel, tõuseb ta ametisse nimetamise jõustumisel tagasiulatavalt ühe järgu võrra samal palgaastmel, tingimusel et tema töö tulemuslikkus on esimese üheksa kuu jooksul pärast ametisse nimetamist olnud rahuldav artikli 43 tähenduses. Sellise tõusuga kaasneb igakuise põhipalga tõus, mis vastab iga palgaastme esimese ja teise järgu vahelisele protsendimäärale. Kui palgatõus on väiksem või kui ametnik on sel ajal juba oma palgaastme viimases järgus, tõuseb tema põhipalk selliselt, et tagatakse tõus esimese ja teise palgajärgu vahel kuni järgmise edutamise jõustumiseni.”
27)
Artiklit 45 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ametialane edutamine toimub ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsusega, võttes arvesse artikli 6 lõiget 2. Ametnikke võib järgmisele palgaastmele edutada üksnes juhul, kui nad töötavad ametikohal, mis vastab ühele I lisa A jaos määratletud ametikoha liigile, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 ette nähtud korda. Edutamiseks nimetatakse ametnik tema tegevusüksuse järgmisele kõrgemale palgaastmele. Edutamiseks valitakse eranditult ametnikke, kes on oma palgaastmele vastaval ametikohal töötanud vähemalt kaks aastat, võrreldes enne seda edutamiseks kõlblike ametnike teeneid. Teenete võrdlemisel võtab ametisse nimetav asutus või ametiisik muu hulgas arvesse ametnike hindamisaruandeid, muude keelte kasutamist oma kohustuste täitmisel peale keele, mille põhjaliku valdamise kohta on ametnik esitanud tõendid artikli 28 punkti f kohaselt, ja ametnike vastutuse määra.”;
b)
lõike 2 esimeses lauses asendatakse sõnad „Euroopa Liidu lepingu artiklis 55” sõnadega „Euroopa Liidu lepingu artikli 55 lõikes 1”;
c)
lõike 2 teises lauses asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
28)
Artiklit 45a muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 2 esimeses lõigus asendatakse sõnad „korrapäraste aruannete” sõnadega „iga-aastaste aruannete”;
b)
lõikes 5 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
29)
Artikli 48 kolmandas lõigus asendatakse sõnad „tegevusüksuse AST” sõnadega „tegevusüksuste AST ja AST/SC”.
30)
Artikli 50 kaheksandas lõigus asendatakse sõna „55aastaseks” sõnaga „58-aastaseks”.
31)
Artikkel 51 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 51
1. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab menetluse ebapädevuse tuvastamiseks, sellega tegelemiseks ja selle lahendamiseks õigeaegselt ja sobival viisil.
Sise-eeskirjade vastuvõtmisel järgib institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik järgmiseid nõudeid:
a)
ametnik, kes artiklis 43 osutatud kolme järjestikuse mitterahuldava iga-aastase aruande kohaselt ei tee ikka veel edusamme ametialase pädevuse osas, viiakse ühe astme võrra madalamale palgaastmele. Kui kahes järgmises iga-aastases aruandes on märgitud, et ametniku töötulemused on endiselt mitterahuldavad, vabastatakse ametnik teenistusest;
b)
ametniku madalamale palgaastmele viimise või teenistusest vabastamise ettepanekus esitatakse selle põhjendused ja ettepanekust teavitatakse asjaomast ametnikku. Ametisse nimetava asutuse või ametiisiku ettepanek edastatakse artikli 9 lõikes 6 sätestatud ühisele nõuandekomiteele.
2. Ametnikul on õigus tutvuda täies mahus oma isikutoimikuga ning teha kõikidest menetlusega seotud dokumentidest koopiaid. Tal on pärast ettepaneku kättesaamist aega vähemalt 15 päeva, kuid mitte rohkem kui 30 päeva, et valmistada ette kaitse. Teda võib abistada tema valitud isik. Ametnik võib esitada kirjalikke märkusi. Ametniku kuulab ära ühine nõuandekomitee. Ametnik võib kutsuda ka tunnistajaid.
3. Institutsiooni esindab ühises nõuandekomitees ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt selleks määratud ametnik. Kõnealusel ametnikul on samad õigused kui asjaomasel ametnikul.
4. Ühine nõuandekomitee võtab pärast lõike 1 punkti b kohaste ettepanekute ning asjaomase ametniku või tunnistajate kirjalike või suuliste seletuste arvessevõtmist häälteenamusega vastu põhjendatud arvamuse meetme kohta, mida ta peab tema taotluse alusel tuvastatud asjaolude põhjal vajalikuks. Ühine nõuandekomitee edastab kõnealuse arvamuse ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule ja asjaomasele ametnikule kahe kuu jooksul alates asja komiteele esitamise kuupäevast. Esimees ei hääleta ühise nõuandekomitee otsuste tegemisel, välja arvatud menetlusküsimustes ja häälte võrdse jagunemise korral.
5. Ebapädevuse tõttu teenistusest vabastatud ametnikul on lõikes 6 määratletud ajavahemiku jooksul õigus igakuisele vallandamistoetusele, mis võrdub ametniku igakuise põhipalgaga palgaastme AST 1 esimeses järgus. Samuti on ametnikul õigus saada samal ajavahemikul artiklis 67 sätestatud peretoetust. Majapidamistoetus arvutatakse palgaastmel AST 1 töötava ametniku igakuise põhipalga põhjal VII lisa artikli 1 kohaselt.
Toetust ei maksta juhul, kui ametnik lahkub teenistusest pärast lõigetes 1 ja 2 osutatud menetluste alustamist või kui tal on õigus kohe makstavale täispensionile. Kui tal on õigus riiklikule töötushüvitisele, arvatakse kõnealuse hüvitise summa eespool nimetatud toetusest maha.
6. Lõikes 5 osutatud toetusi makstakse järgmise ajavahemiku jooksul:
a)
kolm kuud, kui ametnik on teenistusest vabastamist käsitleva otsuse tegemise päevaks töötanud vähem kui viis aastat;
b)
kuus kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt viis aastat, kuid vähem kui 10 aastat;
c)
üheksa kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt 10 aastat, kuid vähem kui 20 aastat;
d)
12 kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt 20 aastat.
7. Ametnik, kes on ebapädevuse tõttu viidud madalamale palgaastmele, võib kuue aasta pärast taotleda, et tema isikutoimikust kustutatakse kõik viited kõnealusele meetmele.
8. Ametnikul on õigus talle menetluse käigus tekkinud põhjendatud kulude, sealhulgas institutsiooni mittekuuluvale kaitsjale makstavate tasude hüvitamisele, kui käesolevas artiklis sätestatud menetlus lõppeb ilma, et tehtaks otsust ametniku teenistusest vabastamise või madalamale palgaastmele viimise kohta.”
32)
Artikkel 52 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 52
Ilma et see piiraks artikli 50 sätete kohaldamist, jääb ametnik pensionile:
a)
kas automaatselt selle kuu viimasel päeval, mille jooksul ta saab 66-aastaseks, või
b)
tema enda taotluse põhjal selle kuu viimasel päeval, mille kohta on taotlus esitatud, kui ta on jõudnud pensioniikka või kui tema vanus on 58 aasta ja pensioniea vahel ja vastab kohe makstava pensioni saamise tingimustele vastavalt VIII lisa artiklile 9. Artikli 48 teise lõigu teist lauset kohaldatakse analoogia põhjal.
Ametnik võib oma taotluse kohaselt ja juhul, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik peab seda teenistuse huvides põhjendatuks, jätkata töötamist kuni 67-aastaseks saamiseni või erandkorras 70-aastaseks saamiseni; sel juhul läheb ta automaatselt pensionile selle kuu viimasel päeval, mil ta jõuab kõnealusesse ikka.
Kui ametisse nimetava asutus või ametiisik annab loa jääda ametnikul teenistusse pärast 66. eluaastat, antakse luba kõige rohkem üheks aastaks. Luba võib ametniku taotlusel pikendada.”
33)
Artiklit 55 muudetakse järgmiselt:
a)
lõigud nummerdatakse;
b)
teise lõigu esimene lause asendatakse järgmisega:
„Tavapärane töönädal on 40-42 tundi, mis jaotatakse ametisse nimetava asutuse või ametiisiku määratud ajakava alusel”;
c)
kolmanda lõigu teine lause asendatakse järgmisega:
„Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab pärast nõupidamist personalikomiteega käesoleva lõike rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.”;
d)
lisatakse järgmine lõige:
„4. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võib kasutusele võtta paindliku tööaja korralduse. Kõnealuse tööaja korralduse alusel ei võimaldata ametnikel, kes on palgaastmel AD/AST 9 või kõrgemal, võtta vabaks täispikki tööpäevi. Paindlik tööaja korraldus ei kehti ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse artikli 44 teise lõigu sätteid. Kõnealused ametnikud haldavad oma tööaega kokkuleppel oma ülemustega.”
34)
Artikli 55a lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Ametnikul on õigus saada luba järgmistel juhtudel:
a)
alla 9-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks;
b)
9-12-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui tööaega ei vähendata rohkem kui 20 % tavalisest tööajast;
c)
alla 14-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui ametnik on üksikvanem;
d)
raske olukorra puhul alla 14-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui tööaega ei vähendata rohkem kui 5 % tavalisest tööajast. Sellisel juhul IVa lisa artikli 3 esimest kahte lõiku ei kohaldata. Kui mõlemad vanemad töötavad liidu teenistuses, lubatakse tööaega vähendada vaid ühel vanemal;
e)
raskelt haige või puudega abikaasa, üleneja sugulase, alaneja sugulase, õe või venna eest hoolitsemiseks;
f)
täiendkoolitusel osalemiseks või
g)
alates 58. eluaastast viimase kolme aasta jooksul enne pensioniikka jõudmist.
Kui osalise tööajaga töötamise luba taotletakse täiendkoolitusel osalemiseks või viimase kolme aasta jooksul enne pensioniikka jõudmist, kuid mitte enne 58. eluaastat, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik keelduda loa andmisest või lükata loa andmise jõustumiskuupäeva edasi üksnes erandjuhtudel ning kaalukatel teenistuse huvidest tingitud põhjustel.
Kui loa saamise õigust kasutatakse raskelt haige või puudega abikaasa, üleneja sugulase, alaneja sugulase, venna või õe eest hoolitsemiseks või täiendkoolitusel osalemiseks, ei tohi sellised ajavahemikud kokku ületada viit aastat kogu ametniku ametiaja vältel.”
35)
Artikli 56 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Nagu on sätestatud VI lisas, on palgaastmete SC 1-SC 6 ning AST 1-AST 4 ametnikel õigus saada ületunnitöö eest kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistuse vajadused ei võimalda anda hüvitavat puhkust ületunnitöö tegemise kuule järgneva kahe kuu jooksul.”
36)
Artikli 56a teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid hüvitisi, ning nende hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
37)
Artikli 56b teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid hüvitisi, ning hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
38)
Artikli 56c teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid erihüvitisi, ning hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
39)
Artikli 57 esimeses lõigus asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
40)
Artikkel 58 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 58
Rasedatel on arstitõendi esitamise korral lisaks artiklis 57 sätestatud puhkusele õigus saada 20 nädalat puhkust. Kõnealune puhkus algab kõige varem kuus nädalat enne tõendile märgitud eeldatavat sünnituskuupäeva ja lõpeb mitte varem kui 14 nädalat pärast sünnituskuupäeva. Mitmike, enneaegse sünnituse või puude või raske haigusega lapse sünni korral kestab puhkus 24 nädalat. Käesoleva sätte tähenduses on „enneaegne sünnitus” sünnitus, mis toimub enne 34. rasedusnädala lõppu.”
41)
Artikkel 61 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 61
Riigipühade loetelud koostatakse liidu institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute kokkuleppel pärast konsulteerimist personalieeskirjade komiteega.”
42)
Artikkel 63 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 63
Ametniku töötasu väljendatakse eurodes. Seda makstakse selle riigi vääringus, kus ametnik oma kohuseid täidab, või eurodes.
Muus vääringus kui eurodes makstavat töötasu arvutatakse vahetuskursside põhjal, mida kasutati Euroopa Liidu üldeelarve täitmisel vastava aasta 1. juulil.
Vahetuskursse uuendatakse igal aastal tagasiulatuvalt artiklis 65 ette nähtud töötasude iga-aastase ajakohastamise ajal.”
43)
Artikkel 64 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 64
Ametniku eurodes väljendatud töötasu suhtes kohaldatakse pärast käesolevates personalieeskirjades või rakendusmäärustes ettenähtud kohustuslikke kinnipidamisi paranduskoefitsienti, mis on suurem, väiksem või võrdne 100 %-ga, sõltuvalt elamistingimustest eri teenistuskohtades.
Paranduskoefitsiente arvutatakse või tühistatakse ning ajakohastatakse igal aastal kooskõlas XI lisaga. Ajakohastamise puhul käsitletakse kõiki väärtusi võrdlusväärtustena. Komisjon avaldab ajakohastatud väärtused kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
Belgias ja Luksemburgis paranduskoefitsiente ei kohaldata, kuna nendes riikides asuvad enamiku institutsioonide peamised ja esialgsed teenistuskohad, mistõttu on neil eriline roll võrdlusalusena.”
44)
Artikkel 65 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 65
1. Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasu ajakohastatakse igal aastal, võttes arvesse liidu majandus- ja sotsiaalpoliitikat. Erilist tähelepanu pööratakse palgatõusudele liikmesriikide avalikus teenistuses ning vajadusele uute ametnike järele. Töötasuga seotud ajakohastamist rakendatakse vastavalt XI lisale. Kõnealune ajakohastamine toimub enne aasta lõppu ja selle käigus võetakse arvesse aruannet, mille komisjon koostab Euroopa Liidu Statistikaameti poolt kokkuleppel liikmesriikide statistikaametitega kogutud statistika põhjal, mis kajastab iga liikmesriigi olukorda 1. juuli seisuga. Kõnealune aruanne sisaldab andmeid selle kohta, milline on liidu ametnike töötasu ja pensionide eelarveline mõju. Aruanne esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikli 42a teises ja kolmandas lõigus, artiklites 66 ja 69, VII lisa artikli 1 lõikes 1, artikli 2 lõikes 1, artikli 3 lõigetes 1 ja 2, artikli 4 lõikes 1, artikli 7 lõikes 2, artikli 8 lõikes 2 ja artikli 10 lõikes 1 ning XIII lisa artikli 8 lõikes 2 osutatud summasid, VII lisa endises artiklis 4a osutatud summasid, mida ajakohastatakse vastavalt XIII lisa artikli 18 lõikele 1, muude teenistujate töötingimuste artikli 24 lõikes 3, artikli 28a lõike 3 teises lõigus, artikli 28a lõikes 7, artiklites 93 ja 94 ning artikli 96 lõike 3 teises lõigus, artikli 96 lõikes 7 ning artiklites 133, 134 ja 136 osutatud summasid, nõukogu määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 300/76 (6) artikli 1 lõike 1 esimeses lõigus osutatud summasid ning nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 (7) artiklis 4 osutatud summade koefitsienti ajakohastatakse igal aastal vastavalt XI lisale. Komisjon avaldab ajakohastatud summad kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
2. Elukalliduse olulise muutumise korral ajakohastatakse lõikes 1 osutatud summasid ja artiklis 64 osutatud koefitsiente vastavalt XI lisale. Komisjon avaldab ajakohastatud summad ja koefitsiendid kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
3. Lõikes 1 osutatud summasid ja artiklis 64 osutatud koefitsiente, käsitletakse summadena ja koefitsientidena, mille tegelikku väärtust teataval ajahetkel ajakohastatakse ilma vajaduseta võtta vastu uus õigusakt.
4. Ilma et see piiraks XI lisa artikli 3 lõigete 5 ja 6 kohaldamist, ei toimu lõigetes 1 ja 2 sätestatud ajakohastamist 2013. ja 2014. aastal.
45)
Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:
a)
esimese lõigu sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:
„Tegevusüksustes AD ja AST määratakse igakuine põhipalk igale palgaastmele ja -järgule järgmise tabeli kohaselt:”
;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„Tegevusüksuses AST/SC määratakse igakuine põhipalk igale palgaastmele ja -järgule järgmise tabeli kohaselt:
Palgajärk
Palgaaste
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17”
46)
Artikkel 66a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 66a
1. Erandina määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 artikli 3 lõikest 1 ning selleks, et võtta artikli 65 lõike 3 kohaldamist piiramata arvesse ametnike töötasude ja pensionide ajakohastamise meetodi kohaldamist, kohaldatakse liidu poolt tema teenistuses olevatele töötajatele makstava töötasu suhtes 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2023 ajutist meedet, mida nimetatakse solidaarsusmaksuks.
2. Kõnealuse solidaarsusmaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 3 kindlaks määratud põhitöötasu suhtes, on 6 %. Alates palgaastme AD 15 teisest palgajärgust on solidaarsusmaksu määr 7 %.
3.
a)
Solidaarsusmaks põhineb töötasu arvutamiseks kasutataval põhipalgal, millest on maha arvatud:
i)
sotsiaalkindlustusmaks ja pensionimaksed ning maksud, mida sama palgaastme ja -järgu ametnik, kellel ei ole ülalpeetavaid VII lisa artikli 2 tähenduses, maksab enne solidaarsusmaksu tasumist, ning
ii)
palgaastme AST 1 esimese järgu ametniku põhipalga suurune summa.
b)
Solidaarsusmaksu lähtesumma määramiseks kasutatavaid tegureid väljendatakse eurodes ja nende suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti 100.
4. Solidaarsusmaks arvatakse iga kuu palgast maha; sellest laekuv raha kantakse tuluna Euroopa Liidu üldeelarvesse.”
47)
Artikli 67 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Ülalpeetava lapse toetust võib ametisse nimetava asutuse või ametiisiku põhjendatud eriotsusega kahekordistada, kui arstitõenditega on tõendatud, et lapsel on puue või pikaajaline haigus, mistõttu on ametnikul suured väljaminekud.”
48)
Artiklit 72 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 esimese lõigu esimeses lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute” ja kolmandas lõigus asendatakse sõnad „institutsioonid” ja „institutsioonile” vastavalt sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud” ja „institutsiooni ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule”;
b)
lõikes 2 asendatakse sõnad „kuni 63-aastaseks saamiseni” sõnadega „kuni pensioniikka jõudmiseni”;
c)
lõike 2a punktides i ja ii asendatakse sõnad „enne 63-aastaseks saamist” sõnadega „enne pensioniikka jõudmist”;
d)
lõikes 2b asendatakse sõnad „palgaastme 1” sõnadega „palgaastme AST 1”.
49)
Artikli 73 lõikes 1 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
50)
Artikli 76a teises lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
51)
Artikkel 77 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 77
Ametnikul, kes on teenistuses olnud vähemalt kümme aastat, on õigus saada vanaduspensioni. Tal on õigus saada pensioni teenistuse pikkusest olenemata, kui tema vanus ületab pensioniea, kui teda ei ole olnud võimalik tööle ennistada tema reservis viibimise ajal või kui ta on teenistuse huvides teenistusest vabastatud.
Maksimaalne vanaduspension on 70 % viimasest põhipalgast viimasel palgaastmel, millel ametnik oli vähemalt ühe aasta jooksul. Ametnikule makstakse 1,80 % tema viimasest põhipalgast iga VIII lisa artikli 3 kohaselt arvestatud teenistuses oldud aasta eest.
Kui tegemist on ametnikuga, kes on assisteerinud isikut, kes töötab Euroopa Liidu lepingu või Euroopa Liidu toimimise lepinguga ette nähtud ametikohal, või mõne liidu institutsiooni või organi valitud presidenti või mõne Euroopa Parlamendi fraktsiooni valitud esimeest, arvutatakse pensioni suurus vastavalt asjaomases ametis kogunenud pensioniõiguslikule staažile kõnealuse aja jooksul saadud viimase põhipalga põhjal, kui saadud põhipalk on suurem kui käesoleva artikli teise lõigu kohaldamisel aluseks võetav põhipalk.
Vanaduspension ei või olla väiksem kui 4 % elatusmiinimumist iga teenistuses oldud aasta kohta.
Pensioniiga algab 66-aastaselt.
Alates 1. jaanuarist 2014 hinnatakse pensioniiga iga viie aasta järel aruande põhjal, mille komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruandes hinnatakse eelkõige liikmesriikide avaliku teenistuse töötajate pensioniea muutusi ning institutsioonide töötajate oodatava eluea muutusi.
Komisjon teeb vajaduse korral ettepaneku pensioniea muutmiseks vastavalt kõnealuse aruande järeldustele, võttes eelkõige arvesse muutusi liikmesriikides.”
52)
Artikkel 78 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 78
Ametnikul on VIII lisa artiklites 13-16 ette nähtud korras õigus invaliidsustoetusele püsiva täieliku invaliidsuse korral, mille tõttu ametnikul ei ole võimalik täita oma tegevusüksuse ametikohale vastavaid kohustusi.
Artiklit 52 kohaldatakse analoogia põhjal invaliidsustoetuse saajate suhtes. Kui invaliidsustoetuse saaja jääb pensionile enne 66. eluaastat, ilma et ta oleks saavutanud õigust maksimumpensionile, kohaldatakse vanaduspensioni käsitlevaid üldeeskirju. Vanaduspensioni suurus põhineb ametniku palgaastmel ja -järgul, mis ametnikul oli invaliidiks jäämise hetkel.
Invaliidsustoetus võrdub 70 %-ga ametniku viimasest põhipalgast, kuid ei või olla väiksem kui elatusmiinimum.
Invaliidsustoetusest tehakse sissemakseid pensioniskeemi, maksete suurus arvutatakse kõnealuse toetuse põhjal.
Kui invaliidsus on tekkinud tööülesannete täitmise ajal või seoses tööülesannete täitmisega juhtunud õnnetuse tagajärjel, kutsehaiguse või ühiskasuliku tegevuse tõttu või teise inimese päästmisel eluga riskides, ei või invaliidsustoetus olla väiksem kui 120 % elatusmiinimumist. Sellisel juhul tehakse sissemakseid pensioniskeemi täies mahus artiklis 1b osutatud institutsiooni või asutuse eelarvest.”
53)
Artikli 80 kuues lõik asendatakse järgmisega:
„Esimeses, teises ja kolmandas lõigus ette nähtud õigus kehtib ka sellise endise ametniku surma korral, kellel oli õigus toetusele personalieeskirjade artikli 50, nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (8) artikli 5, nõukogu määruse (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 2530/72 (9) artikli 3 või nõukogu määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543/73 (10) artikli 3 alusel, ning sellise endise ametniku surma korral, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ja taotles oma vanaduspensioni saamise edasilükkamist pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kalendrikuu esimesele päevale.
54)
Artikli 81a lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktis b asendatakse sõna „65aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”;
b)
punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
sellise endise ametniku surma korral, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ja oli taotlenud oma vanaduspensioni saamise edasilükkamist pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kalendrikuu esimese kuupäevani, vanaduspensioni summat, mida tal elus olles oleks olnud õigus pensioniikka jõudmise korral saada, võttes arvesse punktis b osutatud toetusi ja kinnipidamisi;”
c)
punktis e asendatakse sõnad „artikli 41 või 50” sõnadega „artiklite 41, 42c või 50”.
55)
Artikli 82 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Kui ajakohastatakse töötasu vastavalt artikli 65 lõikele 1, ajakohastatakse samamoodi ka pensioneid.”
56)
Artikli 83 lõike 1 teine lõik jäetakse välja.
57)
Artikli 83a lõiked 2, 3, 4 ja 5 asendatakse järgmisega:
„2. Ametid, mis ei saa Euroopa Liidu üldeelarvest toetust, teevad kõnealusesse eelarvesse kõik pensioniskeemi rahastamiseks vajalikud sissemaksed täies ulatuses. Alates 1. jaanuarist 2016 teevad need ametid, mida rahastatakse osaliselt liidu eelarvest, tööandja sissemaksetest selle osa, mis vastab ameti kogutulude ja nende tulude vahekorrale, millest on maha arvatud Euroopa Liidu üldeelarvest saadav toetus.
3. Pensioniskeemi tasakaal tagatakse pensioniea ja sissemaksete määra abil. Iga viie aasta järel XII lisa kohaselt korraldataval kindlustusmatemaatilisel hindamisel ajakohastatakse pensioniskeemi tehtavate sissemaksete määra, et tagada pensioniskeemi tasakaal.
4. Komisjon ajakohastab igal aastal lõikes 3 osutatud kindlustusmatemaatilist hinnangut vastavalt XII lisa artikli 1 lõikele 2. Kui ilmneb, et antud hetkel kohaldatava sissemaksete määra ja kindlustusmatemaatilise tasakaalu säilitamiseks vajaliku määra vahel on vähemalt 0,25-punktiline vahe, ajakohastatakse määra XII lisas sätestatud korra kohaselt.
5. Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 kohaldamisel ajakohastatakse artikli 83 lõikes 2 sätestatud võrdlusväärtust. Komisjon avaldab ajakohastatud sissemaksete määra kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.”
58)
VIII jaotis jäetakse välja.
59)
Artikkel 110 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 110
1. Käesolevate personalieeskirjade üldised rakendussätted võtab vastu institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist personalikomitee ja personalieeskirjade komiteega.
2. Käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks komisjoni poolt vastu võetud rakenduseeskirju, sealhulgas lõikes 1 osutatud üldisi rakendussätteid, kohaldatakse analoogia põhjal ka ametite suhtes. Komisjon teatab ametitele viivitamata selliste rakenduseeskirjade vastuvõtmisest.
Rakenduseeskirjad jõustuvad ametite suhtes üheksa kuu möödumisel nende jõustumisest komisjonis või üheksa kuu möödumisel kuupäevast, mil komisjon teatas ametitele nende vastuvõtmisest, olenevalt sellest, milline kuupäev on hilisem. Olenemata eespool sätestatust võib amet otsustada, et rakenduseeskirjad jõustuvad varasemal kuupäeval.
Erandina võib amet enne käesoleva lõike teises lõigus nimetatud üheksakuulise tähtaja möödumist ja pärast nõupidamist personalikomiteega esitada komisjonile nõusoleku saamiseks komisjoni vastuvõetud eeskirjadest erinevad rakenduseeskirjad. Samadel tingimustel võib amet taotleda komisjonilt nõusolekut teatavate rakenduseeskirjade kohaldamata jätmiseks. Viimatinimetatud juhul võib komisjon taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise asemel nõuda ametilt, et see esitaks talle nõusoleku saamiseks komisjoni vastuvõetud eeskirjadest erinevad rakenduseeskirjad.
Käesoleva lõike teises lõigus osutatud üheksakuuline tähtaeg peatub kuupäeval, mil amet esitab taotluse komisjonilt nõusoleku saamiseks, ja jätkub kuupäeval, mil komisjon esitab oma seisukoha.
Pärast konsulteerimist personalikomiteega võib amet esitada komisjonile nõusoleku saamiseks ka rakenduseeskirjad küsimustes, mida komisjoni rakenduseeskirjades ei käsitata.
Rakenduseeskirjade vastuvõtmisel esindab ametit kas juhatus või samaväärne organ, millele on osutatud asjaomase ameti asutamist käsitlevas liidu õigusaktis.
3. Institutsioonide kokkuleppel vastuvõetud eeskirjade kohaldamisel ei käsitata ameteid institutsioonidena. Komisjon siiski konsulteerib ametitega enne kõnealuste eeskirjade vastuvõtmist.
4. Töötajaid teavitatakse käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks vastu võetud rakenduseeskirjadest, sealhulgas lõikes 1 osutatud üldistest rakendussätetest, ning institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute kokkuleppel vastuvõetud eeskirjadest.
5. Institutsioonide haldusüksused ja ametid peavad omavahel regulaarselt nõu käesolevate personalieeskirjade kohaldamise üle. Ametid osalevad kõnealustel nõupidamistel ühise esindusega nendevahelisel kokkuleppel kindlaksmääratud eeskirjade kohaselt.
6. Euroopa Liidu Kohus haldab registrit, mis sisaldab institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute poolt käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks vastu võetud eeskirju ning ametite poolt lõikes 2 sätestatud korras vastu võetud eeskirju, mis erinevad komisjoni eeskirjadest, samuti nende muudatusi. Institutsioonidel ja ametitel on registrile vahetu juurdepääs ja õigus oma eeskirju muuta. Liikmesriikidel on registrile vahetu juurdepääs. Lisaks esitab komisjon iga kolme aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande eeskirjade kohta, mille institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud on vastu võtnud käesolevate personalieeskirjade rakendamiseks.”
60)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 111
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 112 vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse töötingimuste teatavaid aspekte ning tasude maksmist ja sotsiaalkindlustusskeemi käsitlevate eeskirjade rakendamise teatavaid aspekte.
Artikkel 112
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Personalieeskirjade artiklites 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõikes 3 ja XI lisa artiklis 9 ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikes 11 ja artikli 96 lõikes 11 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 1. jaanuarist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad personalieeskirjade artiklites 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõikes 3 ja XI lisa artiklis 9 ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikes 11 ja artikli 96 lõikes 11 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Personalieeskirjade artiklite 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõike 3 või XI lisa artikli 9 või muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõike 11 või artikli 96 lõike 11 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 113
Komisjon esitab 31. detsembriks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesolevate personalieeskirjade toimimist.”
61)
I lisa muudetakse järgmiselt:
a)
A jagu asendatakse järgmisega:
„A. Artikli 5 lõikes 4 sätestatud ametikohtade liigid igas tegevusüksuses
1. Tegevusüksus AD
Peadirektor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Nõunik või samaväärne
AD 13 - AD 14
Üksuse juhataja või samaväärne
AD 9 - AD 14
Administraator
AD 5 - AD 12
2. Tegevusüksus AST
Vanemassistent
Täidab haldus-, tehnilisi või koolitusülesandeid, mis nõuavad suurt iseseisvust ja suurt vastutust personali juhtimisel, eelarve täitmisel või poliitika koordineerimisel.
AST 10 - AST 11
Assistent
Täidab haldus-, tehnilisi või koolitusülesandeid, mis nõuavad teatavat iseseisvust eelkõige seoses eeskirjade või üldiste juhiste täitmisega või institutsiooni liikme, liikme isikliku büroo juhi, (ase)peadirektori või nendega samaväärse kõrgema astme juhi abina.
AST 1 - AST 9
3. Tegevusüksus AST/SC
Sekretär/kantseleitöötaja
Täidab sekretäri ja kantseleitöötaja ülesandeid, ameti toimimisega seotud ja muid taolisi ülesandeid, mis nõuavad teatavat iseseisvust (11).
SC 1 - SC 6
b)
B jagu asendatakse järgmisega:
„B. Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad
1.
Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad tegevusüksustes AST ja AD:
Palgaaste
Assistendid
Administraatorid
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad tegevusüksuses AST/SC:
Palgaaste
Sekretärid/kantseleitöötajad
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %”
62)
II lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 esimese lõigu teises lauses asendatakse sõna „institutsioon” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik”;
b)
artikli 1 teise lõigu teine lause asendatakse järgmisega:
„Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võib siiski otsustada, et valimistingimused määratakse kindlaks vastavalt institutsiooni töötajatele korraldatud hääletusel väljendatud eelistusele.”;
c)
artikli 1 neljandas lõigus asendatakse sõnad „mõlema personalieeskirjade artiklis 5 nimetatud tegevusüksuse” sõnadega „kõigi kolme personalieeskirjade artiklis 5 sätestatud tegevusüksuse”;
d)
artikli 2 teise lõigu esimeses taandes asendatakse sõnad „artikli 2 kolmandas lõigus” sõnadega „artiklis 2”.
63)
IV lisa ainsat artiklit muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 teises lõigus asendatakse sõna „63aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”;
b)
lõike 1 kolmas lõik jäetakse välja;
c)
lõike 3 tabeli viimases reas asendatakse arvud „59-64” arvudega „59-65”;
d)
lõike 4 neljandas lõigus asendatakse sõna „63aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”.
64)
IVa lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 teises lõigus asendatakse fraas „artikli 55a lõike 2 punkt e” fraasiga „artikli 55a lõike 2 punkt g”;
b)
artikli 4 esimeses lõigus asendatakse fraas „üle 55-aastased ametnikud, kellel on lubatud töötada poole kohaga pensionile jäämisele valmistumiseks” fraasiga „ametnikud, kellel on personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punkti g kohaselt lubatud töötada poole kohaga”.
65)
V lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
Lisaks põhipuhkusele võib ametnik taotluse korral saada eripuhkust. Eripuhkust antakse eelkõige järgmistel juhtudel järgmiselt:
-
ametniku abiellumine: neli päeva;
-
ametniku elukohavahetus: kuni kaks päeva;
-
abikaasa raske haigus: kuni kolm päeva;
-
abikaasa surm: neli päeva;
-
üleneja sugulase raske haigus: kuni kaks päeva;
-
üleneja sugulase surm: kaks päeva;
-
lapse abiellumine: kaks päeva;
-
lapse sünd: 10 päeva, mis tuleb võtta välja 14 nädala jooksul pärast sündi;
-
puudega või raskelt haige lapse sünd: 20 päeva, mis tuleb võtta välja 14 nädala jooksul pärast sündi;
-
abikaasa surm rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal: ülejäänud rasedus- ja sünnituspuhkuse päevadele vastav arv päevi; kui surnud abikaasa ei olnud ametnik, määratakse ülejäänud rasedus- ja sünnituspuhkus kindlaks, kohaldades personalieeskirjade artikli 58 sätteid analoogia põhjal;
-
lapse raske haigus: kuni kaks päeva;
-
lapse väga raske haigus, mis on arstitõendiga tõendatud, või kuni 12-aastase lapse haiglaravi: kuni viis päeva;
-
lapse surm: neli päeva;
-
lapse lapsendamine: 20 nädalat, ja 24 nädalat, kui lapsendatakse puudega laps.
-
Iga lapse lapsendamisel võib saada üksnes ühe eripuhkuse, mida kasuvanemad võivad omavahel jagada, kui mõlemad on ametnikud. Puhkust antakse üksnes siis, kui ametniku abikaasa töötab tasustataval töökohal vähemalt poole kohaga. Kui abikaasa töötab väljaspool liidu institutsioone ja saab võrreldavat puhkust, arvestatakse vastav arv päevi ametniku õigusest maha.
-
Ametisse nimetav asutus või ametiisik võib vajaduse korral anda täiendavat eripuhkust juhul, kui selle riigi siseriiklike õigusaktidega, kus lapsendamismenetlus toimub ja mis ei ole lapsendava ametniku töökohariik, nõutakse ühe või mõlema kasuvanema kohalolekut.
-
10-päevast eripuhkust antakse siis, kui ametnik ei kasuta täielikult 20- või 24-nädalast eripuhkust käesoleva taande esimese lause tõttu; kõnealust täiendavat eripuhkust antakse ainult üks kord iga lapse lapsendamisel.
Täiendõppe puhul võib institutsioon anda eripuhkust institutsiooni poolt personalieeskirjade artikli 24a kohaselt koostatud täiendõppe programmiga ettenähtud piires.
Lisaks võib erandkorras eripuhkust anda ametnikule erandliku töö korral, mis ei kuulu ametniku tavapäraste kohustuste hulka. Sellist eripuhkust antakse hiljemalt kolm kuud pärast seda, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik on teinud otsuse ametniku töö erandliku iseloomu kohta.
Käesoleva artikli kohaldamisel käsitatakse ametniku elukaaslast abikaasana, kui VII lisa artikli 1 lõike 2 punktis c sätestatud kolm esimest tingimust on täidetud.
Kui vastavalt käesolevale jaole antakse eripuhkust, määratakse sõiduaeg eriotsusega, võttes arvesse konkreetseid vajadusi.”;
b)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
Ametnikel, kellel on õigus saada kodumaalt lahkumise või välismaal elamise toetust, on õigus saada igal aastal kaks ja pool päeva lisapuhkust kodumaal käimiseks.
Esimest lõiku kohaldatakse ametnike suhtes, kelle töötamiskoht asub liikmesriikide territooriumil. Kui töötamiskoht asub väljaspool liikmesriikide territooriumi, määratakse kodumaapuhkuse kestus eriotsusega, võttes arvesse konkreetseid vajadusi.”
66)
VI lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 1
Personalieeskirjade artiklis 56 sätestatud piirides on palgaastmete SC 1-SC 6 või AST 1-AST 4 ametnikul õigus saada ületunnitöö eest hüvituseks puhkust või tasu vastavalt järgmistele tingimustele:
a)
iga ületunni eest on õigus saada hüvituseks poolteist vaba tundi; kui ületunnitöö tehakse kella 22 ja kella 7 vahel või pühapäeval või riigipühal, on iga tunni eest õigus saada hüvituseks kaks tundi puhkust; hüvitava puhkuse andmisel võetakse arvesse teenistusüksuse vajadusi ja asjaomase ametniku eelistusi;
b)
kui teenistusüksuse vajadused ei võimalda võtta hüvitavat puhkust kahe kuu jooksul pärast kuud, mil ületunnitöö tehti, lubab ametisse nimetav asutus või ametiisik tasuda hüvitamata ületunnid määraga 0,56 % igakuisest põhipalgast iga ületunni eest punktis a sätestatu alusel;
c)
ületunnitöö eest hüvitava puhkuse või tasu saamiseks peab täiendavalt töötatud aeg kestma üle 30 minuti.”;
b)
artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
Olenemata käesoleva lisa eelnevatest sätetest, võib teatavate palgaastmete SC 1-SC 6 või AST 1-AST 4 ametnike eritingimustes tehtud ületunnitöö eest maksta hüvitist kindlasummalise toetuse kujul, mille summa ja maksmistingimused määrab ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist ühiskomiteega.”
67)
VII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 lõikes 3 asendatakse fraas „palgaastme 3” fraasiga „palgaastme AST 3”;
b)
artikli 3 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Õigus kõnealust toetust saada algab selle kuu esimesel päeval, mil laps hakkab õppima põhikoolis, ja lõpeb selle kuu lõpus, mil laps lõpetab hariduse omandamise, või selle kuu lõpus, mil laps saab 26-aastaseks, olenevalt sellest, kumb toimub varem.”;
c)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
1. Ametnikul on õigus saada kindlasummalist hüvitist tema enda ning abikaasa ja tegelikult perekonnas elavate ülalpeetavate isikute sõidukulude eest:
a)
tööle asudes: töölevõtmiskohast töökohta;
b)
teenistuse lõpetamisel personalieeskirjade artikli 47 tähenduses: töökohast käesoleva artikli lõikes 4 määratletud päritolukohta;
c)
iga üleviimise korral, millega kaasneb töökoha vahetus.
Ametniku surma korral on lesel ja ülalpeetavatel õigus saada kindlasummalist hüvitist sõidukulude eest samadel tingimustel.
Nende laste sõidukulusid, kes on kogu kalendriaasta jooksul alla 2-aastased, ei hüvitata.
2. Kindlasummaline hüvitis põhineb lõikes 1 osutatud kohtade geograafilise vahemaa kilomeetrite eest makstaval toetusel.
Kilomeetrite eest makstav toetus on:
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
0-200 km
0,1895 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
201-1 000 km
0,3158 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
1 001-2 000 km
0,1895 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
2 001-3 000 km
0,0631 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
3 001-4 000 km
0,0305 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
4 001-10 000 km
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemaa selles osas, mis ületab
10 000 km
Eespool nimetatud kilomeetrite eest makstavale toetusele lisatakse kindlasummaline lisahüvitis:
-
94,74 eurot, kui lõikes 1 osutatud kohtade geograafiline vahemaa on vahemikus 600-1 200 km,
-
189,46 eurot, kui lõikes 1 osutatud kohtade geograafiline vahemaa on üle 1 200 km.
Eespool nimetatud kilomeetrite eest makstavaid toetusi ja kindlasummalisi lisahüvitisi ajakohastatakse igal aastal võrdeliselt töötasudega.
3. Erandina lõikest 2 hüvitatakse sõidukulud, mis on seotud üleviimisega, millega kaasneb töötamiskoha vahetus Euroopa Liidu liikmesriikide territooriumilt väljapoole liikmesriikide territooriumi või töötamiskoha vahetus väljaspool liikmesriikide territooriumi, kindlasummalise hüvitisena, mille aluseks on lennukulud turistiklassist vahetult järgmises kõrgemas klassis.
4. Ametniku päritolukoht määratakse kindlaks tema tööleasumisel, võttes arvesse töölevõtmiskohta või tema selgesõnalise ja põhjendatud taotluse alusel kohta, millega ta on põhiliselt seotud. Sel viisil kindlaks määratud päritolukohta võib ametisse nimetava asutuse või ametiisiku eriotsusega ametniku teenistuses oleku ajal või lahkumisel muuta. Ametniku teenistuse ajal tehakse selline otsus üksnes erandjuhtudel ning juhul, kui ametnik esitab asjakohased tõendid.
Muutmisotsusega ei saa ametniku põhiliseks viibimiskohaks tunnistada kohta väljaspool Euroopa Liidu liikmesriikide territooriumi või Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi.”;
d)
artikkel 8 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 8
1. Ametnikul, kellel on õigus saada kodumaalt lahkumise või välismaal elamise toetust, on lõikes 2 sätestatud määra piires õigus saada igal kalendriaastal kindlasummalist hüvitist, mis võrdub töötamiskohast artiklis 7 määratletud päritolukohta sõitmise kuludega, ja kui tal on õigus saada majapidamistoetust, siis samuti hüvitist tema abikaasa ja artikli 2 tähenduses ülalpeetavate sõidukulude eest.
Kui mõlemad abikaasad on Euroopa Liidu ametnikud, on mõlemal õigus saada enda ja oma ülalpeetavate sõidukulude katteks eelnevate sätete kohast kindlasummalist hüvitist; igal ülalpeetaval on õigus üksnes ühele hüvitisele. Ülalpeetavate laste sõidukulud hüvitatakse vanemate taotluse põhjal ükskõik kumma päritolukoha alusel.
Kui ametnik abiellub aasta kestel ja omandab seetõttu õiguse saada majapidamistoetust, hüvitatakse abikaasa reisikuludest see osa, mis on võrdeline ajavahemikuga abiellumise kuupäevast aasta lõpuni.
Kui hüvitise arvestamise alus muutub pärast kõnealuste summade maksmise päeva perekonnaseisu muutumise tõttu, ei ole ametnik kohustatud neid tagasi maksma.
Nende laste sõidukulusid, kes on kogu kalendriaasta jooksul alla 2-aastased, ei hüvitata.
2. Kindlasummaline hüvitis põhineb ametniku töötamiskoha ja päritolukoha vahelise geograafilise vahemaa kilomeetri kohta makstaval toetusel.
Kui artiklis 7 määratletud päritolukoht on väljaspool liidu liikmesriikide territooriumi ja ühtlasi väljaspool Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi, põhineb kindlasummaline hüvitis ametniku töötamiskoha ja selle liikmesriigi pealinna, mille kodakondsus tal on, vahelise geograafilise vahemaa kilomeetrite eest makstaval toetusel. Ametnikul, kelle päritolukoht on väljaspool liidu liikmesriikide territooriumi ja ühtlasi väljaspool Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi ja kes ei ole nende liikmesriikide kodanik, ei ole õigust kindlasummalisele hüvitisele.
Kilomeetrite põhjal makstav toetus on:
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
0-200 km
0,3790 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
201-1 000 km
0,6316 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
1 001-2 000 km
0,3790 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
2 001-3 000 km
0,1262 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
3 001-4 000 km
0,0609 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
4 001-10 000 km
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemaa selle osa puhul, mis ületab
10 000 km
Eespool nimetatud kilomeetrite põhjal makstavale toetusele lisandub kindlasummaline lisahüvitis:
-
189,48 eurot juhul, kui töötamiskoha ja päritolukoha geograafiline vahemaa on vahemikus 600-1 200 km;
-
378,93 eurot juhul, kui töötamiskoha ja päritolukoha geograafiline vahemaa on üle 1 200 km.
Eespool nimetatud kilomeetrite põhjal makstavaid toetusi ja kindlasummalisi lisahüvitisi ajakohastatakse igal aastal võrdeliselt töötasudega.
3. Ametnikul, kes lahkub teenistusest kalendriaasta jooksul muul põhjusel kui surm või kes on osa aastast olnud isiklikel põhjustel võetud puhkusel, on juhul, kui ta on selle aasta jooksul olnud mõne liidu institutsiooni teenistuses alla üheksa kuu, õigus saada lõigetes 1 ja 2 sätestatud kindlasummalisest hüvitisest ainult osa, mis arvestatakse võrdeliselt kõnesoleval aastal tegelikult töötatud ajaga.
4. Käesoleva artikli lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse ametnike suhtes, kelle töötamiskoht asub liikmesriikide territooriumil. Ametnikel, kelle töökoht asub väljaspool liikmesriikide territooriumi, on iseenda eest ning juhul, kui neil on õigus majapidamistoetusele, ka oma abikaasa ja teiste artikli 2 tähenduses ülalpeetavate eest õigus igal kalendriaastal kindlasummalisele hüvitisele päritolukohta sõitmise kulude katmiseks või selliste muusse kohta sõitmise kulude hüvitamisele, mis ei ületa nende päritolukohta sõitmise kulusid. Kui abikaasa ja artikli 2 lõikes 2 osutatud isikud ei ela koos ametnikuga tema töötamiskohas, on neil igal kalendriaastal õigus saada hüvitist sõidukulude eest oma päritolukohast töötamiskohta või mujale, kui sõitmise kulud ei ületa eespool osutatud sõidu kulusid.
Kindlasummalise hüvitise aluseks on lennukulud turistiklassis.”;
e)
artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
1. Ametnikul, kes peab personalieeskirjade artikli 20 täitmiseks teenistusse asumisel või teenistuse ajal töötamiskoha muutumise tõttu elukohta muutma ning kes ei ole saanud samade kulude eest hüvitust mujalt, on ülemmäärade piires õigus saada hüvitust mööbli ja isiklike esemete kolimise eest, kaasa arvatud kindlustus harilike ohtude vastu (eelkõige purunemine, vargus, tulekahju).
Ülemmäärad lähtuvad ametniku perekondlikust olukorrast kolimise ajal ning kolimise ja sellega seotud kindlustuse keskmisest maksumusest.
Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võtab käesoleva lõike jõustamiseks vastu üldised rakendussätted.
2. Ametniku töölt lahkumise või surma korral hüvitatakse lõikes 1 sätestatud piirides töökohast päritolukohta kolimise kulud. Vallalise ametniku surma korral hüvitatakse kolimiskulud tema pärijatele.
3. Alalise ametniku puhul toimub kolimine ühe aasta jooksul alates ametniku katseaja lõpust. Töölt lahkumise korral peab kolimine toimuma vastavalt artikli 6 lõike 4 teisele lõigule kolme aasta jooksul. Pärast käesolevas lõikes sätestatud tähtaegade lõppu toimuvate kolimiste kulud hüvitatakse ainult erandjuhtudel ametisse nimetava asutuse või ametiisiku eriotsusega.”;
f)
artiklit 13 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Komisjon vaatab lõike 2 punktis a sätestatud määrad läbi iga kahe aasta järel. Kõnealune läbivaatamine põhineb hotellide, restoranide ja toitlustusteenuste hindasid käsitleval aruandel ning selliste hindade arengut näitavatel indeksitel. Kõnealuseks läbivaatamiseks teeb komisjon otsuse vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega.”;
ii)
lisatakse järgmine lõige:
„4. Erandina lõikest 1 võib majutuskulusid, mis tekivad ametniku lähetamisel institutsiooni põhitegevuskohtadesse, nagu need on määratletud Euroopa Liidu toimimise lepingu protokollis nr 6, hüvitada kindla summaga, mis ei ole suurem kui asjaomaste liikmesriikide kohta kindlaks määratud maksimumsumma.”;
g)
artiklis 13a asendatakse sõnad „eri institutsioonid” sõnadega „eri institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
h)
artiklit 17 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ametnikule tehakse väljamakseid selles kohas ja selle riigi vääringus, kus ta oma kohustusi täidab, või ametniku taotlusel eurodes Euroopa Liidus asuvasse panka.”;
ii)
lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Tingimustel, mis on sätestatud institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute ühisel kokkuleppel pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega, võivad ametnikud taotleda osa oma töötasu korrapärast ülekandmist erikorras.”;
iii)
lõike 3 esimeses lauses lisatakse sõna „tehakse” järele sõnad „asjaomase liikmesriigi vääringus”;
iv)
lõike 4 esimeses lauses lisatakse sõnade „teise liikmesriiki” järele sõnad „kohalikus vääringus”.
68)
VIII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 3 punktis b asendatakse fraas „artiklite 41 ja 50” fraasiga „artiklite 41, 42c ja 50”;
b)
artikkel 5 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 5
Olenemata käesoleva lisa artiklist 2, kui ametnik jääb pärast pensioniikka jõudmist teenistusse, on tal õigus pensionitõusule, mis on võrdne 1,5 %-ga tema pensioni arvutamisel arvesse võetavast põhipalgast iga pärast pensioniiga töötatud aasta kohta, tingimusel et kogupension koos tõusuga ei ületa 70 % tema personalieeskirjade artikli 77 teises või kolmandas lõigus osutatud viimasest põhipalgast.
Selline pensionitõus kuulub väljamaksmisele ka pärast pensioniikka jõudmist liidu teenistusse jäänud ametniku surma korral.”;
c)
artiklis 6 asendatakse fraas „palgaastme 1 esimese järgu” fraasiga „palgaastme AST 1 esimese järgu”;
d)
artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Enne pensioniikka jõudmist teenistusest lahkuv ametnik võib taotleda, et tema vanaduspensioni hakataks maksma:
a)
edasilükatuna alates tema pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kuu esimese päevast või
b)
kohe, kui ta on saanud vähemalt 58-aastaseks. Sel juhul vähendatakse vanaduspensioni summa võrra, mis arvutatakse ametniku vanuse põhjal pensioni saamise alguse ajal.
Pensioni vähendatakse 3,5 % iga aasta kohta, mis jääb vanuseni, mil ametnik omandaks õiguse jääda vanaduspensionile personalieeskirjade artikli 77 tähenduses. Kui personalieeskirjade artiklis 77 nimetatud vanaduspensioni saamise õigust andva ea ja asjaomase isiku tegeliku vanuse vahe ületab täisaastate arvu, lisatakse vähendusele üks aasta.”;
e)
artikli 11 lõike 2 teises lõigus asendatakse sõna „institutsioon” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik”;
f)
artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Pensioniikka mittejõudnud ametnikul, kelle teenistus lõpeb muul põhjusel kui surma või invaliidsuse tõttu ja kellel ei ole õigust saada kohest või edasilükatud vanaduspensioni, on teenistusest lahkudes õigus saada:
a)
lahkumistoetust, mis võrdub tema põhipalgast pensionimakseteks kinnipeetud summa kolmekordse väärtusega pärast muude teenistujate teenistustingimuste artiklite 42 ja 112 kohaselt tasutud summade mahaarvamist, kui ta on olnud teenistuses vähem kui üks aasta ja tema suhtes ei ole kohaldatud artikli 11 lõikes 2 kehtestatud korda;
b)
muudel juhtudel artikli 11 lõikes 1 sätestatud hüvitisi või oma valikul eraõigusliku kindlustusseltsi või pensionifondi hüvitiste kindlustusmatemaatilisi ekvivalente, tingimusel et kindlustusselts või fond tagab, et:
i)
kapitali ei maksta tagasi;
ii)
igakuist elatist makstakse kõige varem alates 60. eluaastast ja hiljemalt 66. eluaastast;
iii)
nähakse ette perepension või toitjakaotuspensionid;
iv)
üleminekut teise kindlustusseltsi või muusse fondi lubatakse üksnes juhul, kui selline fond täidab punktides i, ii ja iii kehtestatud tingimusi.”;
ii)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Erandina lõike 1 punktist b on pensioniikka mittejõudnud ametnikul, kes on teenistusse asumisest alates pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks teinud sissemakseid riiklikusse pensioniskeemi või omal valikul eraõiguslikku kindlustusskeemi või pensionifondi, mis vastab lõikes 1 sätestatud nõuetele, ja kelle teenistus lõpeb muul põhjusel kui surma või invaliidsuse tõttu, ilma et tal oleks õigus saada kohest või edasilükatud vanaduspensioni, teenistusest lahkudes õigus saada lahkumistoetust, mis võrdub tema institutsioonide teenistuses olles omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatilise väärtusega. Sellistel juhtudel arvatakse lahkumistoetusest maha muude teenistujate teenistustingimuste artikli 42 või 112 kohaselt pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks riiklikusse pensioniskeemi tehtud sissemaksed.”;
g)
artiklis 15 asendatakse sõnad „on alla 63 aasta vanune” sõnadega „ei ole veel jõudnud pensioniikka”;
h)
artiklis 18a asendatakse sõnad „63 aastaseks saamist”, „63 aastaseks saamise”, „63 aastaselt” ja „63 aastasena” vastavalt fraasidega „pensioniikka jõudmist”, „pensioniikka jõudmise”, „pensioniikka jõudmisel” ja „pensioniikka jõudmisel”;
i)
artikli 27 teises lõigus asendatakse sõna „kohandatud” sõnaga „ajakohastatud”;
j)
artiklit 45 muudetakse järgmiselt:
i)
kolmandas lõigus asendatakse sõna „elukohaliikmesriigi” sõnadega „mõnda Euroopa Liidu”;
ii)
neljanda lõigu esimeses lauses lisatakse sõna „elukohariigi” järele sõnad „või mõnda Euroopa Liidu”;
iii)
neljanda lõigu teises lauses jäetakse välja sõnad „eurodes selle riigi panka, kus institutsioonil on peakorterid, või”.
69)
IX lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 2 lõikes 3 asendatakse sõna „Institutsioonid” sõnadega „Institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
b)
artikli 5 lõike 1 esimene lause asendatakse järgmisega:
„Distsiplinaarnõukogu („nõukogu”), moodustatakse igas institutsioonis, välja arvatud juhul, kui kaks või enam ametit otsustavad kooskõlas personalieeskirjade artikli 9 lõikega 1a moodustada ühise nõukogu.”;
c)
artikkel 30 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 30
Ilma et see piiraks artikli 2 lõike 3 kohaldamist, võtab institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist oma personalikomiteega vajaduse korral vastu käesoleva lisa rakenduskorra.”
70)
X lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
Ametnikul on õigus saada kalendriaasta jooksul iga teenistuses oldud kuu eest põhipuhkust kaks tööpäeva.
Olenemata käesoleva artikli esimesest lõigust on 1. jaanuaril 2014 kolmandas riigis juba töötaval ametnikul õigus saada:
-
kolm tööpäeva ajavahemikus 1. jaanuar 2014-31. detsember 2014;
-
kaks ja pool tööpäeva ajavahemikus 1. jaanuar2015-31. detsember 2015.”;
b)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
Aastal, mil ametnik alustab teenistust või lõpetab teenistuse kolmandas riigis, on tal õigus saada puhkust kaks tööpäeva iga täispikkuses töötatud kuu kohta, kaks tööpäeva iga mittetäieliku teenistuskuu kohta, mil ta on töötanud rohkem kui 15 päeva, ning üks tööpäev mittetäieliku teenistuskuu kohta, mil ta on töötanud vähem kui 15 päeva.
Kui ametnik ei ole muudel kui teenistusest sõltuvatel põhjustel kasutanud oma põhipuhkust ära enne asjaomase kalendriaasta lõppu, võib puhkust järgmisse aastasse üle kanda kuni 14 tööpäeva ulatuses.”;
c)
artiklisse 8 lisatakse järgmine lõik:
„Ametnik, kes osaleb täiendkoolitusel vastavalt personalieeskirjade artiklile 24a ja kellele on antud käesoleva artikli esimese lõigu kohaselt lisapuhkust, kohustub ühendama täiendõppeaja lisapuhkusega, kui see on asjakohane.”;
d)
artikli 9 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Põhipuhkuse võib võtta korraga või mitmes osas vastavalt ametniku soovile ja teenistusüksuse vajadustele. Vähemalt üks puhkuseosa peab sisaldama kahte järjestikust nädalat.”;
e)
artikkel 10 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 10
1. Elamistingimuste eest makstav toetus määratakse vastavalt ametniku teenistuskohale kindlaks protsendimäärana võrdlussummast. Võrdlussumma hõlmab kogu põhipalka, millele lisatakse kodumaalt lahkumise toetus, majapidamistoetus ja ülalpeetava lapse toetus ning millest arvatakse maha personalieeskirjades või nende rakendusmäärustes nimetatud kohustuslikud kinnipidamised.
Seda toetust ei maksta, kui ametnik töötab riigis, mille elamistingimusi peetakse samaväärseks Euroopa Liidus tavaliselt valitsevate elamistingimustega.
Muude teenistuskohtade puhul määratakse elamistingimuste eest makstav toetus kindlaks, võttes muu hulgas arvesse järgmisi näitajaid:
-
tervishoiu ja haiglate olukord,
-
julgeolek,
-
kliima,
-
eraldatuse aste,
-
muud kohalikud elutingimused.
Igal aastal vaatab ametisse nimetav asutus või ametiisik teenistuskohtade jaoks määratud elamistingimuste eest makstava toetuse uuesti läbi ning muudab seda vajaduse korral pärast personalikomiteelt arvamuse saamist.
Juhul kui ametnik on rohkem kui ühel korral lähetatud raskeks või väga raskeks peetavasse teenistuskohta, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustada määrata elamistingimuste eest makstavale toetusele täiendava lisatasu. Kõnealune lisatasu ei tohi ületada 5 % esimeses lõigus osutatud võrdlussummast ning ametisse nimetav asutus või ametiisik peab võrdse kohtlemise põhimõttest kinnipidamiseks iga sellist otsust nõuetekohaselt põhjendama, tuginedes eelmise lähetuse raskusastmele.
2. Kui elamistingimused teenistuskohas seavad ohtu ametniku isikliku julgeoleku, makstakse talle ametisse nimetava asutuse või ametiisiku põhjendatud eriotsusega ajutist lisatoetust. Kõnealuse toetuse suurus määratakse kindlaks protsendimäärana lõike 1 esimeses lõigus osutatud võrdlussummast:
-
kui asutus või ametiisik ei soovita töötajatel oma perekonda või muid ülalpeetavaid teenistuskohta kolida, eeldusel et nad seda soovitust järgivad;
-
kui asutus või ametiisik otsustab ajutiselt vähendada teenistuskoha töötajate arvu.
Põhjendatud juhtudel võib ametisse nimetav asutus või ametiisik määratleda, et konkreetse ametikoha puhul ei ole tegemist perekonda hõlmava lähetusega. Eespool nimetatud toetust makstakse töötajatele, kes nimetatud määratlusest kinni peavad.
3. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud sätted määrab kindlaks ametisse nimetav asutus või ametiisik.”;
f)
artikli 11 esimeses lauses asendatakse sõna „Belgias” sõnadega „Euroopa Liidus”;
g)
artikkel 13 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 13
Et tagada ametnike võimalikult samaväärne ostujõud nende teenistuskohast olenemata, ajakohastatakse artiklis 12 osutatud paranduskoefitsienti kord aastas vastavalt XI lisale. Ajakohastamise puhul käsitletakse kõiki väärtusi, mis sätestatakse asjakohastes õigusaktides, võrdlusväärtustena. Komisjon avaldab ajakohastatud väärtused kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
Kui teatava riigi puhul on paranduskoefitsiendi ja vastava vahetuskursi alusel mõõdetud elukallidus viimase ajakohastamisega võrreldes muutunud rohkem kui 5 %, tehakse paranduskoefitsiendi kohandamiseks vahe-ajakohastamine esimeses lõigus sätestatud korras.”;
h)
artikkel 23 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 23
Ametisse nimetava asutuse või ametiisiku kehtestatud riikide nimekirja alusel, ja juhul kui institutsioon ei paku ametnikule elamispinda, maksab ametisse nimetav asutus või ametiisik ametnikule majutustoetust või hüvitab ametnikule tema poolt makstava üüri.
Majutustoetust makstakse üürilepingu esitamisel, välja arvatud juhul, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik loobub kõnealusest nõudest nõuetekohaselt motiveeritud põhjustel, mis on seotud kohalike tavade ja tingimustega asjaomases kolmandas riigis asuvas teenistuskohas. Majutustoetuse arvutamisel arvestatakse eelkõige ametniku tööülesannete taset ja seejärel tema ülalpeetava pere koosseisu.
Üürikulud hüvitatakse tingimusel, et ametisse nimetav asutus või ametiisik on andnud loa konkreetse eluaseme üürimiseks ning see vastab eelkõige ametniku tööülesannete tasemele ja seejärel tema ülalpeetava pere koosseisule.
Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad kehtestab ametisse nimetav asutus või ametiisik. Majutustoetuse suurus ei tohi mingil juhul ületada ametniku majutuskulusid.”
71)
XI lisa asendatakse järgmisega:
„XI LISA
PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLITE 64 JA 65 RAKENDUSEESKIRJAD
1. PEATÜKK
PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLI 65 LÕIKES 1 ETTENÄHTUD TÖÖTASU IGA-AASTANE AJAKOHASTAMINE
1. Jagu
Tegurid, mille alusel määratakse kindlaks iga-aastased ajakohastused
Artikkel 1
1. Euroopa Liidu Statistikaameti aruanne
Personalieeskirjade artikli 65 lõikes 1 ja X lisa artiklis 13 ettenähtud ajakohastamise eesmärgil koostab Euroopa Liidu Statistikaamet enne iga aasta oktoobri lõppu aruande, mis käsitleb elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis, Brüsseli ning teatavate liikmesriikide ja vajaduse korral kolmandate riikide asukohtade vahelisi ostujõu pariteete ning muutusi keskvalitsuse riigiteenistujate palkade ostujõus.
2. Elukalliduse muutumine Belgias ja Luksemburgis
Euroopa Liidu Statistikaamet koostab indeksi, mille abil mõõdetakse liidu ametnike elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis. Kõnealuse indeksi („ühisindeks”) arvutamiseks kaalutakse nende riikide inflatsiooni (Belgia puhul tarbijahindade harmoneeritud indeks ja Luksemburgi puhul tarbijahinnaindeks) eelnenud aasta juunist kuni jooksva aasta juunini vastavalt töötajate jaotumisele kõnealustes liikmesriikides.
3. Elukalliduse muutumine mujal kui Brüsselis
a)
Euroopa Liidu Statistikaamet arvutab kokkuleppel liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutustega, kes on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 223/2009 (12) („liikmesriikide statistikaametid või muud siseriiklikud asutused”), ostujõu pariteedid, mille põhjal tehakse kindlaks:
i)
liikmesriikide pealinnades (välja arvatud Madalmaad, mille puhul võetakse Amsterdami asemel aluseks Haag) ja muudes töötamiskohtades töötavate liidu ametnike palkade ostujõud võrreldes Brüsseliga,
ii)
liikmesriikides ametnikele makstavate pensionide ostujõud võrreldes Brüsseliga.
b)
Ostujõu pariteedid arvutatakse iga aasta juuni kohta.
c)
Ostujõu pariteedid arvutatakse nii, et iga põhikomponenti on võimalik ajakohastada kaks korda aastas ja kontrollida otsevaatluse abil vähemalt kord iga viie aasta jooksul. Euroopa Liidu Statistikaamet ajakohastab ostujõu pariteete, kasutades muutust liikmesriikide tarbijahindade harmoneeritud indeksis ning kõige asjakohasemaid artiklis 13 osutatud personalieeskirjade artiklite 64 ja 65 töörühma määratletud indekseid.
d)
Mujal kui Belgias ja Luksemburgis mõõdetakse elukalliduse muutumist võrdlusperioodi jooksul kaudsete indeksite abil. Kõnealuste indeksite arvutamiseks korrutatakse ühisindeks ostujõu pariteedi muutusega.
4. Muutused keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate palkade ostujõus (erinäitajad)
a)
Riigiteenistujate palkade ostujõu suurenemise või vähenemise mõõtmiseks protsentides arvutab Euroopa Liidu Statistikaamet liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutuste poolt enne septembri lõppu edastatavate andmete põhjal erinäitajad, mis kajastavad muutusi keskvalitsuse teenistuses olevate riigiteenistujate tegelikus töötasus eelmise aasta juuli ja jooksva aasta juuli vahel. Mõlemad peavad sisaldama ühte kaheteistkümnendikku igal aastal makstavatest osadest.
Erinäitajaid on kahesuguseid:
i)
üks näitaja kummagi tegevusüksuse jaoks, mis on määratletud personalieeskirjades,
ii)
keskmine näitaja, mida kaalutakse nii, et see kajastaks igale tegevusüksusele vastavate riigiteenistujate arvu.
Kõnealused näitajad koostatakse tegeliku bruto- ja netosummana. Brutosummade ümberarvestamisel netosummadeks võetakse arvesse kohustuslikke kinnipidamisi ja üldisi maksustamistingimusi.
Kogu Euroopa Liidu bruto- ja netonäitajate kehtestamiseks kasutab Euroopa Liidu Statistikaamet järgmistest liikmesriikidest koosnevat valimit: Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Poola, Rootsi ja Ühendkuningriik. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad komisjoni poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 336 kohaselt esitatud ettepaneku alusel võtta vastu uue valimi, mis esindab vähemalt 75 % liidu sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning mida kohaldatakse alates selle vastuvõtmisele järgnevast aastast. Liikmesriike käsitlevaid tulemusi kaalutakse proportsionaalselt vastava riigi sisemajanduse koguprodukti määrosaga, mille mõõtmisel kasutatakse ostujõu pariteete, nagu on esitatud kõige viimases statistikas, mis on avaldatud kehtiva Euroopa arvepidamissüsteemi rahvamajanduse arvepidamiste määratluste kohaselt.
b)
Euroopa Liidu Statistikaameti nõudmisel esitavad liikmesriikide statistikaametid või muud siseriiklikud asutused lisateavet, mida ta peab vajalikuks erinäitaja koostamiseks, millega mõõdetakse täpselt muutusi riigiteenistujate ostujõus.
Kui Euroopa Liidu Statistikaamet leiab pärast täiendavat nõupidamist liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutustega statistilisi kõrvalekaldeid saadud andmetes või peab võimatuks selliste näitajate koostamist, mis mõõdavad teatava liikmesriigi riigiteenistujate tegelikus sissetulekus toimunud muutusi statistiliselt täpselt, esitab Euroopa Liidu Statistikaamet komisjonile aruande ja edastab viimasele kogu materjali, mis on vajalik hinnangu koostamiseks.
c)
Lisaks erinäitajatele arvutab Euroopa Liidu Statistikaamet välja asjakohased kontrollnäitajad. Üks selline näitaja on kehtiva Euroopa arvepidamissüsteemi rahvamajanduse arvepidamise määratluste kohaselt koostatud andmed, mis käsitlevad tegelikku kogutöötasu isiku kohta keskvalitsuses.
Euroopa Liidu Statistikaameti aruanne erinäitajate kohta sisaldab ka selgitusi kõnealuste näitajate ja käesolevas punktis osutatud kontrollnäitajate vaheliste erinevuste kohta.
Artikkel 2
Käesoleva lisa artikli 15 kohaldamiseks koostab komisjon regulaarselt ülevaateid institutsioonide vajadustest uute töötajate töölevõtmiseks.
2. Jagu
Töötasude ja pensionide iga-aastase ajakohastamise kord
Artikkel 3
1.
Vastavalt personalieeskirjade artiklile 65 ajakohastatakse töötasusid ja pensioneid enne iga aasta lõppu käesoleva lisa 1. jaos sätestatud kriteeriumite alusel; ajakohastus jõustub 1. juulil.
2.
Ajakohastuse suurus saadakse ühisindeksi korrutamisel erinäitajaga. Ajakohastus esitatakse netosummas ühtse üldprotsendina.
3.
Sel viisil kindlaks määratud ajakohastuse suurus arvatakse personalieeskirjade artiklis 66 ja XIII lisas ning muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 20, 93 ja 133 esitatud põhipalkade tabelitesse järgmise meetodi kohaselt:
a)
netotöötasu ja -pensioni suurendatakse või vähendatakse paranduskoefitsienti arvestamata eespool osutatud ajakohastuse võrra,
b)
uus põhipalkade tabel koostatakse, arvutades brutosumma, mis pärast maksude kinnipidamist lõike 4 kohaselt ning kohustuslike sotsiaalkindlustus- ja pensionimaksete kinnipidamist vastab netosummale,
c)
netosummade ümberarvestamisel brutosummadeks võetakse aluseks vallalise ametniku olukord, kes ei saa personalieeskirjadega ettenähtud toetusi.
4.
Määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 kohaldamisel korrutatakse kõnealuse määruse artiklis 4 osutatud summasid teguriga, mis koosneb:
a)
eelnevast ajakohastusest tulenevast tegurist ja/või
b)
lõikes 2 osutatud töötasu ajakohastusmäärast.
5.
Belgias ja Luksemburgis paranduskoefitsienti ei kohaldata. Paranduskoefitsiendid, mida kohaldatakse:
a)
teistes liikmesriikides ja muudes töötamiskohtades töötavate Euroopa Liidu ametnike palkade suhtes,
b)
erandina personalieeskirjade artikli 82 lõikest 1 Euroopa Liidu pensionide suhtes, mida makstakse teistes liikmesriikides enne 1. maid 2004 saadud õigustele vastava osa alusel,
määratakse kindlaks käesoleva lisa artiklis 1 osutatud vastavate ostujõu pariteetide ja personalieeskirjade artiklis 63 asjaomaste riikide suhtes kindlaksmääratud vahetuskursside vaheliste suhete põhjal.
Suure inflatsioonimääraga töötamiskohtade suhtes kohaldatakse käesoleva lisa artiklis 8 sätestatud menetlust, mis käsitleb paranduskoefitsiendi kohaldamist tagasiulatuvalt.
6.
Institutsioonid teevad ametnike, endiste ametnike ja muude asjaomaste isikute töötasudes ja pensionides asjakohase positiivse või negatiivse ajakohastuse, mida kohaldatakse tagasiulatuvalt järgmise ajakohastamise kohaldamise algkuupäeva ja jõustumise kuupäeva vahelises ajavahemikus.
Kui kõnealuse tagasiulatuvalt kohaldatava ajakohastusega kaasneb enammakstud summade tagasimaksmise vajadus, võib tagasimaksed jaotada maksimaalselt 12 kuu peale, mis järgnevad järgmise iga-aastase ajakohastuse jõustumiskuupäevale.
2. PEATÜKK
TÖÖTASUDE JA PENSIONIDE VAHEPEALSED AJAKOHASTUSED (PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLI 65 LÕIGE 2)
Artikkel 4
1.
Personalieeskirjade artikli 65 lõike 2 kohaseid töötasude ja pensionide vahepealseid ajakohastusi, mis jõustuvad 1. jaanuaril, tehakse juhul, kui elukallidus juuni ja detsembri vahel muutub oluliselt (arvestades käesoleva lisa artiklis 6 määratletud tundlikkusläve), ja võttes arvesse prognoosi ostujõu muutumise kohta jooksval iga-aastasel vaatlusperioodil.
2.
Selliseid vahepealseid ajakohastusi võetakse arvesse palkade iga-aastasel ajakohastamisel.
Artikkel 5
1.
Iga aasta märtsis koostab Euroopa Liidu Statistikaamet käesoleva lisa artiklis 13 sätestatud nõupidamisel esitatud andmete põhjal prognoosi ostujõu muutumise kohta kõnealusel perioodil.
Kui selle prognoosi tulemusena saadav protsendimäär on negatiivne, võetakse vahepealsete ajakohastuste arvutamisel arvesse pool kõnealuse protsendimäära väärtusest.
2.
Elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis mõõdetakse eelnenud kalendriaasta juunist detsembrini kestnud perioodi hõlmava ühisindeksiga.
3.
Iga koha puhul, mille jaoks on kehtestatud paranduskoefitsient (v.a Belgia ja Luksemburg), arvutatakse detsembri kohta artikli 1 lõikes 3 osutatud ostujõu pariteedid. Elukalliduse muutus arvutatakse vastavalt artikli 1 lõikes 3 sätestatud eeskirjadele.
Artikkel 6
1.
Käesoleva lisa artikli 5 lõikes 2 osutatud tundlikkuslävi kuuekuulise perioodi jaoks vastab 12 kuu kohta arvutatud 6 %-le.
2.
Kui käesoleva lisa artikli 5 lõike 1 teisest lõigust ei tulene teisiti, kohaldatakse läve vastavalt järgmisele menetlusele:
a)
kui Belgias ja Luksemburgis saavutatakse tundlikkuslävi või see ületatakse (mõõdetuna ühisindeksiga juuni ja detsembri vahel), ajakohastatakse kõikide kohtade töötasusid iga-aastase ajakohastamiskorra kohaselt,
b)
kui Belgias ja Luksemburgis tundlikkusläve ei saavutata, ajakohastatakse ainult nende kohtade paranduskoefitsiente, kus elukalliduse muutus (mõõdetuna kaudsete indeksitega juuni ja detsembri vahel) on läve ületanud.
Artikkel 7
Käesoleva lisa artikli 6 kohaldamisel:
Ajakohastuse suurus on ühisindeks, mida korrutatakse vajaduse korral poolega prognoositavast erinäitaja väärtusest juhul, kui see on negatiivne.
Paranduskoefitsient on asjakohase ostujõu pariteedi ja personalieeskirjade artiklis 63 ettenähtud vahetuskursi vaheline suhe, mida juhul, kui ajakohastuseks vajalikku läve ei ole Belgias ja Luksemburgis saavutatud, korrutatakse ajakohastuse väärtusega.
3. PEATÜKK
PARANDUSKOEFITSIENDI JÕUSTUMISKUUPÄEV (SUURE ELUKALLIDUSE TÕUSUGA TÖÖTAMISKOHAD)
Artikkel 8
1.
Suure elukalliduse tõusuga (mõõdetuna kaudsete indeksite muutustega) kohtade puhul jõustub paranduskoefitsient enne 1. jaanuari vahepealse ajakohastuse või 1. juulil iga-aastase ajakohastuse puhul. Selle eesmärk on viia ostujõu vähenemine kooskõlla ostujõu vähenemisega sellises töötamiskohas, kus elukalliduse muutus vastab tundlikkuslävele.
2.
Iga-aastase ajakohastuse jõustumiskuupäevad on järgmised:
a)
16. mai töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 6 %, ja
b)
1. mai töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 10 %.
3.
Vahepealse ajakohastuse jõustumiskuupäevad on järgmised:
a)
16. november töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 6 %, ja
b)
1. november töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 10 %.
4. PEATÜKK
PARANDUSKOEFITSIENTIDE KEHTESTAMINE JA KOHALDAMISE LÕPETAMINE (PERSONALIEESKIRJADE ARTIKKEL 64)
Artikkel 9
1.
Asjaomaste liikmesriikide asjakohased ametiasutused, liidu institutsioonide haldusteenistused või liidu ametnike esindajad konkreetses töötamiskohas võivad taotleda paranduskoefitsiendi kehtestamist kõnealuse koha jaoks.
Sellist taotlust tuleks põhjendada objektiivsete teguritega, millest ilmneb, et töötamiskoha ja asjaomase liikmesriigi pealinna (v.a Madalmaad, mille puhul võetakse Amsterdami asemel aluseks Haag) elukallidus on mitme aasta jooksul olnud märkimisväärselt erinev. Kui Euroopa Liidu Statistikaamet kinnitab, et erinevus on oluline (üle 5 %) ja püsiv, kehtestab komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kõnealuse koha suhtes paranduskoefitsiendi.
2.
Komisjon võtab vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega vastu otsuse lõpetada konkreetse koha puhul paranduskoefitsiendi kasutamine. Sel juhul põhineb otsus ühel järgmistest asjaoludest:
a)
asjaomase liikmesriigi asjakohase ametiasutuse, liidu institutsiooni haldusteenistuse või konkreetses kohas töötavate liidu ametnike esindajate taotlus, millest nähtub, et elukallidus kõnealuses kohas ei erine enam märkimisväärselt (alla 2 %) asjaomase liikmesriigi pealinna elukallidusest. Selline lähenemine peaks olema püsiv ja Euroopa Liidu Statistikaameti poolt valideeritud,
b)
asjaolu, et liidu ametnikud või ajutised töötajad kõnealuses kohas enam ei tööta.
5. PEATÜKK
MÕÕDUKUS- JA ERANDIKLAUSLID
Artikkel 10
Iga-aastasel ajakohastamisel kasutatava erinäitaja väärtuse ülempiir on 2 % ja alampiir on - 2 %. Kui erinäitaja väärtus ületab nimetatud ülempiiri või jääb alla alampiiri, kasutatakse ajakohastuse väärtuse arvutamisel vastavalt ülem- või alampiiri väärtust.
Esimest lõiku ei kohaldata juhul, kui kohaldatakse artiklit 11.
Iga-aastase ajakohastuse ülejäänud osa, mis tuleneb erinäitaja abil arvutatud ajakohastuse väärtuse ja ülem- või alampiiri abil arvutatud ajakohastuse väärtuse vahest, kohaldatakse alates järgmise aasta 1. aprillist.
Artikkel 11
1.
Kui komisjoni prognoositud reaalne liidu sisemajanduse koguprodukt (SKP) jooksval aastal väheneb ja erinäitaja väärtus on positiivne, kasutatakse ajakohastuse väärtuse arvutamisel vaid osa erinäitaja väärtusest. Ülejäänud ajakohastuse väärtust, mis vastab kasutamata jäänud erinäitaja osale, kohaldatakse alates hilisemast kuupäevast järgmisel aastal. Ülejäänud ajakohastuse väärtust ei võeta arvesse artikli 10 kohaldamisel. Liidu SKP väärtus, mõju erinäitaja kaheks osaks jagamisele ning kohaldamise kuupäev määratakse kindlaks vastavalt järgmisele tabelile:
Liidu SKP
Mõju erinäitajale
Teise osa väljamaksmise kuupäev
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. aprill aastal n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. aprill aastal n + 1
alla - 3 %
0 %
-
2.
Kui lõikes 1 osutatud prognoos ja komisjoni poolt teatavaks tehtud liidu SKP lõplikud andmed on erinevad ning kõnealuste lõplike andmete tõttu muutuks lõike 1 all olevas tabelis esitatud mõju erinäitajale, viiakse vajalikud parandused, sh nii positiivsed kui ka negatiivsed tagasiulatuvad kohandused sisse sama tabeli alusel.
3.
Komisjon avaldab paranduste tõttu ajakohastatud võrdlussummad kahe nädala jooksul pärast paranduste tegemist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
4.
Kui lõigete 1 või 2 kohaldamine on põhjustanud olukorra, kus erinäitaja väärtust ei saanud kasutada töötasude ja pensionide ajakohastuseks, muutub see väärtus järgmise ajakohastuse arvestamise aluseks hetkest, kui liidu SKP kumulatiivne kasv, mõõdetuna aastast, mil kohaldati lõiget 1 või 2, muutub positiivseks. Igal juhul kohaldatakse esimeses lauses osutatud väärtuse suhtes analoogia põhjal käesoleva lisa artiklis 10 sätestatud piirmäärasid ja põhimõtteid. Sel eesmärgil mõõdab Euroopa Liidu Statistikaamet regulaarselt liidu SKP arengut.
5.
Kui see on asjakohane, kehtivad artikli 10 ja käesoleva artikli kohaldamisest tulenevad õiguslikud tagajärjed ka pärast artiklis 15 osutatud käesoleva lisa sätete kohaldamisaja lõppemist.
6. PEATÜKK
EUROOPA LIIDU STATISTIKAAMETI ROLL JA SUHTED LIIKMESRIIKIDE STATISTIKAMETITE VÕI MUUDE SISERIIKLIKE ASUTUSTEGA
Artikkel 12
Euroopa Liidu Statistikaameti ülesanne on teostada järelevalvet töötasude ajakohastamisel arvesse võetavate näitajate koostamiseks kasutatavate alusandmete ja statistiliste meetodite kvaliteedi üle. Euroopa Liidu Statistikaamet koostab kõik hinnangud ja teostab kõik uuringud, mis on selliseks järelevalveks vajalikud.
Artikkel 13
Iga aasta märtsis kutsub Euroopa Liidu Statistikaamet kokku liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutuste ekspertidest koosneva töörühma („personalieeskirjade artiklite 64 ja 65 töörühm”) nõupidamise.
Kõnealusel nõupidamisel uuritakse eri- ja kontrollnäitajate, ühisindeksi ja ostujõu pariteetidega seotud statistilisi meetodeid ja nende rakendamist.
Samuti esitatakse teave, mis on vajalik ostujõu muutumist käsitleva prognoosi koostamiseks töötasude vahepealse ajakohastamise eesmärgil, koos andmetega keskvalitsuse asutuste tööaja pikkuse kohta.
Artikkel 14
Liikmesriik teavitab Euroopa Liidu Statistikaametit viimase taotlusel kõikidest teguritest, millel on otsene või kaudne mõju keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate töötasude koostisele ja muutustele töötasudes.
7. PEATÜKK
LÕPPSÄTE JA LÄBIVAATAMISKLAUSEL
Artikkel 15
1.
Käesoleva lisa sätteid kohaldatakse 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2023.
2.
Komisjon esitab hiljemalt 31. märtsiks 2022 aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Kõnealuses aruandes võetakse arvesse käesoleva lisa artikli 2 alusel koostatud ülevaadet ning antakse eelkõige hinnang sellele, kas liidu ametnike töötasude ja pensionide ostujõu areng on kooskõlas muutustega keskvalitsuse teenistuses olevate riigiteenistujate palkade ostujõus. Kõnealuse aruande põhjal esitab komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 336 vajadusel ettepaneku käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a muutmiseks.
3.
Seni kuni Euroopa Parlament ja nõukogu ei ole komisjoni esitatud ettepaneku alusel määrust vastu võtnud, jätkatakse ajutiselt käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a kohaldamist ka pärast käesoleva artikli lõikes 1 ja personalieeskirjade artiklis 66a sätestatud kohaldamisaja lõppemist.
4.
Komisjon esitab 2018. aasta lõpus Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a kohaldamise kohta.”
72)
XII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 2 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 2
1. Kindlustusmakse määra ajakohastus jõustub 1. juulil koos personalieeskirjade artikli 65 kohase iga-aastase töötasude ajakohastusega. Ajakohastuse tagajärjel ei või kindlustusmakse olla eelneva aasta kehtivast määrast rohkem kui ühe protsendipunkti võrra suurem või väiksem.
2. Kindlustusmatemaatikast tuleneda võiva kindlustusmakse määra ajakohastuse ja lõike 1 viimases lauses osutatud variatsioonist tuleneva ajakohastuse vahelist erinevust ei hüvitata ja sellest tulenevalt ei võeta seda arvesse hilisemate kindlustusmatemaatiliste arvutuste tegemisel. Kindlustusmatemaatiliselt tuleneda võivat kindlustusmakse määra mainitakse käesoleva lisa artiklis 1 ettenähtud hinnanguaruandes.”;
b)
artikli 4 lõikes 6 asendatakse sõna „12-aastase” sõnaga „30-aastase”;
c)
artikli 10 lõikes 2 asendatakse fraas „12 kuu” fraasiga „30 aasta” ja artikli 11 lõikes 2 asendatakse fraas „12 kuul” fraasiga „30 aastal”;
d)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 11a
Kuni 2020. aastani arvutatakse liikuv keskmine käesoleva lisa artikli 4 lõike 6, artikli 10 lõike 2 ja artikli 11 lõike 2 kohaldamisel järgmise ajakava alusel:
2014. aastal - 16 aastat
2015. aastal - 18 aastat
2016. aastal - 20 aastat
2017. aastal - 22 aastat
2018. aastal - 24 aastat
2019. aastal - 26 aastat
2020. aastal - 28 aastat”;
e)
artikkel 12 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 12
VIII lisa artiklites 4 ja 8 osutatud määr liitintressi arvutamiseks on käesoleva lisa artiklis 10 osutatud tegelik määr ning vajaduse korral ajakohastatakse seda viieaastase kindlustusmatemaatilise hinnangu arvutamisel.
Ajakohastamisel käsitatakse VIII lisa artiklites 4 ja 8 osutatud määra viitemäärana. Komisjon avaldab ajakohastatud tegeliku määra kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.”;
f)
artikkel 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 14
1. Komisjon esitab 2022. aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Kõnealuses aruandes võetakse arvesse käesoleva lisa mõju eelarvele ning antakse hinnang pensionisüsteemi kindlustusmatemaatilisele tasakaalule. Kõnealuse aruande põhjal esitab komisjon vajaduse korral ettepaneku käesoleva lisa muutmiseks.
2. Komisjon esitab 2018. aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva lisa kohaldamise kohta.”
73)
XIII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 7 lõike 2 kolmandas lõigus asendatakse sõna „kohandamisel” sõnaga „ajakohastamisel”;
b)
artiklid 10, 14-17 ja artikli 18 lõige 2 jäetakse välja;
c)
artikli 18 lõikes 1 asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse” ning sõna „kohandamisel” sõnaga „ajakohastamisel”;
d)
artikkel 19 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 19
Olenemata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1023/2013 (13) sätetest jäävad personalieeskirjade artiklid 63, 64, 65, 82 ja 83a, XI ja XII lisa ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 20 lõige 1 ja artiklid 64, 92 ja 132 jõusse enne 1.11.2013 jõus oleval kujul üksnes kohandamiseks, mis on nõutav selleks, et järgida Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 266 alusel tehtud Euroopa Liidu Kohtu otsust nimetatud artiklite kohaldamise kohta.
e)
artiklit 20 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 2 jäetakse välja;
ii)
lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Selliste ametnike pensionide suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti ainult juhul, kui ametnik elab oma viimases töötamiskohas või päritolukohas VII lisa artikli 7 lõike 4 tähenduses. Perekondlikel või tervisega seotud põhjustel võib pensioni saav ametnik taotleda ametisse nimetavalt asutuselt või ametiisikult oma päritolukoha muutmist; otsus selle kohta tehakse asjaomase ametniku esitatud tõendite põhjal.”;
iii)
lõike 4 viimane lause jäetakse välja;
f)
artikkel 21 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 21
Olenemata personalieeskirjade artikli 77 teise lõigu teisest lausest, on enne 1. maid 2004 teenistusse asunud ametnikel õigus 2 protsendile eelnimetatud artiklis osutatud palgast iga pensioniõigusliku aasta kohta, mis on arvutatud VIII lisa artikli 3 kohaselt.
Perioodil alates 1. maist 2004 kuni 31. detsembrini 2013 teenistusse asunud ametnikel on õigus 1,9 protsendile oma eelnimetatud artiklis osutatud palgast iga pensioniõigusliku aasta kohta, mis on arvutatud VIII lisa artikli 3 kohaselt.”;
g)
artikkel 22 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 22
1. Ametnikel, kellel on 1. mail 2004 vähemalt 20-aastane staaž, on õigus jääda vanaduspensionile 60-aastaselt.
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 kas 35-aastased või vanemad ja kes asusid teenistusse enne 1. jaanuari 2014, on õigus jääda vanaduspensionile järgmises tabelis näidatud vanuses:
Vanus 1. mail 2014
Pensioniiga
Vanus 1. mail 2014
Pensioniiga
60 aastat ja rohkem
60 aastat
47 aastat
62 aastat ja 6 kuud
59 aastat
60 aastat ja 2 kuud
46 aastat
62 aastat ja 8 kuud
58 aastat
60 aastat ja 4 kuud
45 aastat
62 aastat ja 10 kuud
57 aastat
60 aastat ja 6 kuud
44 aastat
63 aastat ja 2 kuud
56 aastat
60 aastat ja 8 kuud
43 aastat
63 aastat ja 4 kuud
55 aastat
61 aastat
42 aastat
63 aastat ja 6 kuud
54 aastat
61 aastat ja 2 kuud
41 aastat
63 aastat ja 8 kuud
53 aastat
61 aastat ja 4 kuud
40 aastat
63 aastat ja 10 kuud
52 aastat
61 aastat ja 6 kuud
39 aastat
64 aastat ja 3 kuud
51 aastat
61 aastat ja 8 kuud
38 aastat
64 aastat ja 4 kuud
50 aastat
61 aastat ja 11 kuud
37 aastat
64 aastat ja 5 kuud
49 aastat
62 aastat ja 2 kuud
36 aastat
64 aastat ja 6 kuud
48 aastat
62 aastat ja 4 kuud
35 aastat
64 aastat ja 8 kuud
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 alla 35-aastased, on õigus jääda vanaduspensionile 65-aastaselt.
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 kas 45-aastased või vanemad ja asusid teenistusse ajavahemikul 1. maist 2004 kuni 31. detsembrini 2013, jääb pensionieaks endiselt 63 aastat.
Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnike pensioniiga, mida võetakse arvesse kõikides viidetes käesolevates personalieeskirjades esitatud pensionieale, määratakse kindlaks eespool esitatud sätete kohaselt, kui käesolevate personalieeskirjadega ei ole sätestatud teisiti.
2. Olenemata VIII lisa artiklist 2, on ametnikel, kes on teenistusse asunud enne 1. jaanuari 2014 ja kes jäävad teenistusse pärast iga, mil neil oleks õigus vanaduspensionile jääda, õigus pensioni täiendavale tõusule 2,5 % viimasest põhipalgast iga pärast seda vanust töötatud aasta eest, tingimusel et nende kogupension ei ületa 70 % nende viimasest põhipalgast personalieeskirjade artikli 77 teises või kolmandas lõigus sätestatud tähenduses.
1. maiks 2004. aastaks 50-aastaste või vanemate ametnike või üle 20-aastase staažiga ametnike puhul on eelmises lõigus ettenähtud pensionitõus vähemalt 5 % 60. eluaastaks omandatud pensioniõiguste summast.
See tõus tagatakse ka surma korral, kui ametnik jäi teenistusse pärast iga, mil tal oleks olnud õigus vanaduspensionile jääda.
Kui osaajalise tööajaga töötav ametnik, kes asus teenistusse enne 1. jaanuari 2014, teeb IVa lisa kohaldamisel pensioniskeemi sissemakseid vastavalt töötatud ajale, kohaldatakse käesolevas artiklis ettenähtud pensioniõiguste tõusu ainult samas proportsioonis.
3. Kui ametnik jääb pensionile enne käesolevas artiklis sätestatud pensioniikka jõudmist, kohaldatakse 60. eluaasta ja nimetatud pensioniea vahelise ajavahemiku suhtes vaid poolt VIII lisa artikli 9 punktis b sätestatud vähendusest.
4. Erandina IV lisa ainsa artikli lõike 1 teisest lõigust saab ametnik, kelle suhtes vastavalt lõikele 1 kohaldatakse 65. eluaastast varasemat pensioniiga, nimetatud lisaga ettenähtud tingimustel kõnealuses lisas sätestatud toetust kuupäevani, mil ametnik jõuab pensionikka.
Pärast nimetatud vanusesse jõudmist ja kuni 65-aastaseks saamiseni saab ametnik edasi toetust kuni ajani, mil ta hakkab saama maksimaalset vanaduspensioni, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse personalieeskirjade artiklit 42c.”;
h)
artikkel 23 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 23
1. Personalieeskirjade artikli 52 punkti a kohaldamisel, ilma et see piiraks artikli 50 sätete kohaldamist, läheb enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnik automaatselt pensionile selle kuu viimasel päeval, mille jooksul ta saab 65-aastaseks. Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnike puhul käsitatakse personalieeskirjade artikli 78 teises lõigus sõnu „66. eluaastat” sõnadena „65. eluaastat”, artikli 81a lõike 1 punktis b sõnu „66-aastaseks” sõnadena „65-aastaseks” ja VIII lisa artikli 12 lõike 1 punktis b sõnu „66. eluaastast” sõnadena „65. eluaastast”.
2. Olenemata personalieeskirjade artiklist 52, võib ametnik, kes asus teenistusse enne 1. jaanuari 2014 ja lahkub teenistusest enne käesoleva lisa artiklis 22 osutatud pensioniikka jõudmist, taotleda VIII lisa artikli 9 punkti b kohaldamist
a)
kuni 31. detsembrini 2015 alates vanusest 55 aastat;
b)
kuni 31. detsembrini 2016 alates vanusest 57 aastat.
3. Erandina personalieeskirjade artikli 50 kaheksandast lõigust on vastavalt personalieeskirjade artikli 50 esimesele lõigule teenistuse huvides teenistusest vabastatud ametnikul õigus saada VIII lisa artikli 9 kohast pensioni vastavalt allpool esitatud tabelile:
Artikli 50 esimese lõigu kohase otsuse kuupäev
Vanus
Kuni 31. detsembrini 2016
55 aastat
Pärast 31. detsembrit 2016
58 aastat”
i)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 24a
Kui pension on kindlaks määratud enne 1. jaanuari 2014, jätkatakse pärast kõnealust kuupäeva pensionisaaja pensioniõiguse kindlaksmääramist vastavalt nendele eeskirjadele, mida kohaldati esialgse õiguse määramiseks. Sama kehtib ühise ravikindlustusskeemi katte kohta.”;
j)
artikkel 28 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 28
1. Muude teenistujate teenistustingimuste artiklis 2 osutatud teenistujatel, kellel oli leping 1. mail 2004 ja kes on pärast seda kuupäeva ning enne 1. jaanuari 2014 nimetatud ametnikeks, on pensionile jäämisel õigus ajutiste teenistujatena omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatiliseks kohandamiseks, mille puhul võetakse arvesse personalieeskirjade artiklis 77 osutatud pensioniea muutust.
2. Muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 2, 3a ja 3b osutatud teenistujatel, kellel on leping 1. jaanuaril 2014 ja kes on pärast seda kuupäeva nimetatud ametnikeks, on pensionile jäämisel õigus ajutiste või lepinguliste töötajatena omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatiliseks kohandamiseks, mille puhul võetakse arvesse personalieeskirjade artiklis 77 osutatud pensioniea muutust, kui nad on 1. mail 2014 vähemalt 35-aastased.”;
k)
lisatakse järgmine jagu:
„5. jagu
Artikkel 30
1. Erandina I lisa A jao punktist 2 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ametnike suhtes järgmist tegevusüksuse AD ametikohtade liikide tabelit:
Peadirektor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Üksuse juhataja või samaväärne
AD 9 - AD 14
Nõunik või samaväärne
AD 13 - AD 14
Ülemineku-vanemadministraator
AD 14
Ülemineku-administraator
AD 13
Administraator
AD 5 - AD 12
2. Alates 1. jaanuarist 2014 liigitab ametisse nimetav asutus või ametiisik 31. detsembril 2013 teenistuses olevad tegevusüksuse AD ametnikud ametikohtade liikide alusel järgmiselt:
a)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 14 ja kes ei olnud direktori, üksuse juhataja, nõuniku või nendega samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „ülemineku-vanemadministraator”;
b)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 13 ja kes ei olnud üksuse juhataja, nõuniku või nendega samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „ülemineku-administraator”;
c)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 9 - AD 14 ja kes olid üksuse juhataja või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne”;
d)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 13 või AD 14 ja kes olid nõuniku või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „nõunik või samaväärne”;
e)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 5 - AD 12 ja kes ei olnud üksuse juhataja või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „administraator”;
3. Erandina lõikest 2 võib ametisse nimetav asutus või ametiisik määrata palgaastmetel AD 9 - AD 14 olevad erikohustusi täitvad ametnikud enne 31. detsembrit 2015 ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne” või „nõunik või samaväärne”. Ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sätted käesoleva artikli jõustamiseks. Ametnike koguarv, kelle suhtes käesolevat sätet kohaldatakse, ei või ületada 5 % tegevusüksuse AD ametnikest 31. detsembril 2013.
4. Teatavat liiki ametikohale määramine jääb kehtima seniks, kuni ametnikule määratakse uued ülesanded, mis vastavad muud liiki ametikohale.
5. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 12 järgu 5 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 4 ja palgaastme AD 12 järgu 3 palga erinevusega.
6. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 12 järgu 5 ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse lõikes 5 nimetatud meedet, kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 5 ja palgaastme AD 12 järgu 4 palga erinevusega.
7. Erandina lõikest 5 kohaldatakse administraatori ametikohal olevate palgaastme AD 12 ametnike suhtes, kes on tööle võetud enne 1. maid 2004 ja keda ei ole ajavahemikus 1. mai 2004 - 30. detsember 2013 edutatud, järgmisi sätteid:
a)
eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse järgu 8 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 4 ja palgaastme AD 12 järgu 3 palga erinevusega;
b)
eeldusel et nende suhtes kohaldatakse punktis a nimetatud meedet, tagatakse järgu 8 ametnikele kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 5 ja palgaastme AD 12 järgu 4 palga erinevusega.
8. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse ülemineku-administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 13 järgu 5 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 13 järgu 4 ja palgaastme AD 13 järgu 3 palga erinevusega.
9. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse ülemineku-administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 13 järgu 5 ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse lõikes 8 nimetatud meedet, kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 13 järgu 5 ja palgaastme AD 13 järgu 4 palga erinevusega.
10. Ametnikele, kes on saanud lõigetes 5-9 ette nähtud põhipalga tõusu ja kes seejärel nimetatakse sama palgaastme ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne” või „nõunik või samaväärne”, säilitatakse nimetatud põhipalga tõus.
11. Erandina artikli 46 esimesest lausest määratakse ametnikele, kes nimetatakse järgmisele kõrgemale palgaastmele ja kelle suhtes on kohaldatud lõigetes 5, 6, 8 ja 9 ette nähtud põhipalga tõusu, selle palgaastme teine järk. Nad kaotavad õiguse lõigetes 5, 6, 8 ja 9 ette nähtud põhipalga tõusule.
12. Lõikes 7 osutatud põhipalga tõusu ei maksta pärast edutamist ning seda ei võeta arvesse käesoleva lisa artikli 7 lõikes 5 osutatud igakuise põhipalga suurenemise kindlaksmääramisel.
Artikkel 31
1. Erandina I lisa A jao punktist 2 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ametnike suhtes järgmist tegevusüksuse AST ametikohtade liikide tabelit:
Ülemineku-vanemassistent
AST 10 - AST 11
Ülemineku-assistent
AST 1 - AST 9
Ülemineku-haldusassistent
AST 1 - AST 7
Ülemineku-tugitöötaja
AST 1 - AST 5
2. Alates 1. jaanuarist 2014 liigitab ametisse nimetav asutus või ametiisik 31. detsembril 2013 teenistuses olevad tegevusüksuse AST ametnikud ametikohtade liikide alusel järgmiselt:
a)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AST 10 või AST 11, määratakse ametikohale „ülemineku-vanemassistent”;
b)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktiga a ja kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse B-kategooriasse või kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse C- või D-kategooriasse ja on ilma piiranguteta siirdunud tegevusüksusesse AST, ning alates 1. maist 2004 tööle võetud tegevusüksuse AST ametnikud määratakse ametikohale „ülemineku-assistent”;
c)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktidega a ja b ning kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse C-kategooriasse, määratakse ametikohale „ülemineku-haldusassistent”;
d)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktidega a ja b ning kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse D-kategooriasse, määratakse ametikohale „ülemineku-tugitöötaja”.
3. Teatavat liiki ametikohale määramine jääb kehtima seniks, kuni ametnikule määratakse uued ülesanded, mis vastavad muud liiki ametikohale. Ülemineku-haldusassistente ja ülemineku-tugitöötajaid võib määrata I lisa A jaos määratletud assistendi ametikohale üksnes personalieeskirjade artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 sätestatud korras. Edutamine on lubatud üksnes lõikes 1 iga ametikoha liigi jaoks ette nähtud viisil.
4. Erandina personalieeskirjade artikli 6 lõikest 1 ja I lisa B jaost arvutatakse edutamiseks vajalike järgmise kõrgema palgaastme vabade ametikohtade arv ülemineku-tugitöötajate jaoks eraldi. Kohaldatakse järgmisi protsendimäärasid:
Palgaaste
Määr
Ülemineku-tugitöötajad
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Seoses ülemineku-tugitöötajatega kasutatakse edutamisel (personalieeskirjade artikli 45 lõige 1) edutamiseks kõlblike sama palgaastmega ja sama liiki ametnike teenete võrdlemist.
5. Enne 1. maid 2004 C- ja D-kategooriasse kuulunud ülemineku-haldusassistentidele ja ülemineku-tugitöötajatele jääb õigus saada kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistusüksuse töö ei võimalda hüvitavat puhkust ületunnitööle järgneva kahe kuu jooksul, nagu on ette nähtud VI lisas.
6. Ametnikud, kellele on antud personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punkti g ning IVa lisa artikli 4 alusel luba töötada osalise tööajaga ajavahemikus, mis algab enne 1. jaanuari 2014 ja lõpeb pärast seda, võivad osalise tööajaga edasi töötada samadel tingimustel kokku kuni viis aastat.
7. Ametnike puhul, kelle pensioniiga vastavalt käesoleva lisa artiklile 22 on alla 65 aasta, võib personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punktis g osutatud kolmeaastane periood ületada pensioniea, kuid ei või ületada vanust 65 aastat.
Artikkel 32
Erandina personalieeskirjade II lisa artikli 1 neljanda lõigu esimesest lausest ei pea tegevusüksuse AST/SC esindatus personalikomitees olema tagatud kuni järgmiste uue personalikomitee valimisteni, kus tegevusüksuse AST/SC töötajad on esindatud.
Artikkel 33
Erandina personalieeskirjade artikli 40 lõikest 2 ei või isiklikel põhjustel võetud puhkuse kogukestus, kui ametnik on olnud 31. detsembril 2013 kogu ametiaja jooksul isiklikel põhjustel võetud puhkusel üle 10 aasta, ületada 15 aastat kogu ametniku ametiaja jooksul.”
Artikkel 2
Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 1 teine taane jäetakse välja.
2)
Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:
„f)
töötajad, kes on tööle võetud ametikohtadele, mis kuuluvad personalieeskirjade artikli 1a lõikes 2 osutatud ameti eelarvele lisatud ametikohtade loetellu ja mille eelarvepädevad asutused on liigitanud ajutisteks, välja arvatud ametite juhid ja nende asetäitjad, kellele on osutatud asjaomase ameti loomist käsitlevas liidu õigusaktis, ja ametnikud, kes on lähetatud ametisse teenistuse huvides.”
3)
Artikkel 3 jäetakse välja.
4)
Artikli 3b punktis b asendatakse alapunkt i järgmisega:
„i)
ametnikud või ajutised töötajad tegevusüksustes AST/SC ja AST;”.
5)
Artikli 8 esimeses lõigus asendatakse fraas „artikli 2 punkti a” fraasiga „artikli 2 punkti a või f”.
6)
Artikli 10 lõige 4 jäetakse välja.
7)
Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:
a)
esimese lõigu esimeses lauses asendatakse fraas „artikleid 11-26” fraasiga „artikleid 11-26a”;
b)
kolmandas lõigus asendatakse sõnad „teises lõigus” sõnadega „kolmandas lõigus”.
8)
Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ajutiste töötajate töölevõtmisel lähtutakse eesmärgist saada institutsiooni teenistusse võimalikult võimekad, tõhusad ja sõltumatud liidu liikmesriikide kodanikud, kes valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt.
Ajutiste töötajate valimisel ei tehta vahet rassi, poliitiliste, filosoofiliste või usuliste tõekspidamiste, soo või seksuaalse sättumuse põhjal ning ei võeta arvesse perekonnaseisu ega pereolusid.
Ühtegi töökohta ei reserveerita konkreetse liikmesriigi kodanikele. Liidu kodanike võrdsuse põhimõte võimaldab institutsioonil võtta asjakohaseid meetmeid, kui ajutiste töötajate kodakondsuse vahel täheldatakse olulist tasakaalustamatust, mis ei ole objektiivsete kriteeriumitega põhjendatud. Kõnealused asjakohased meetmed peavad olema põhjendatud ega tohi kaasa tuua muid töölevõtukriteeriume peale tulemustel põhinevate kriteeriumite. Enne asjakohaste meetmete vastuvõtmist kehtestab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik üldsätted käesoleva lõike jõustamiseks vastavalt personalieeskirjade artiklile 110.
Kolme aasta möödudes 1. jaanuarist 2014 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande eelmise lõigu rakendamise kohta.
Eesmärgiga aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, püüavad institutsioonid toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist.”;
b)
lõikes 5 asendatakse fraas „iga institutsioon” järgmisega: „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
9)
Artikkel 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 14
1. Ajutisele töötajale kohaldatakse üheksakuulist katseaega.
Kui ajutine töötaja ei ole saanud katseaja jooksul haiguse, personalieeskirjade artiklis 58 osutatud rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu vähemalt kuu aega järjest oma kohustusi täita, võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik tema katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev ajutine töötaja osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Ajutise töötaja otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule. Aruande alusel võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik otsustada lõpetada teenistussuhte ajutise töötajaga enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata ajutise töötaja ülejäänud katseajaks tööle muusse teenistusüksusesse.
3. Hiljemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne ajutise töötaja suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja teenistuses käitumise kohta. Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele ajutisele töötajale, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse töötaja teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral katseaega kooskõlas lõikega 1 pikendada, edastab ajutise töötaja otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule.
Kui ajutise töötaja töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
Lõplik otsus tehakse käesolevas lõigus osutatud aruande ning artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule kättesaadavate andmete põhjal ajutise töötaja käitumise kohta personalieeskirjade II jaotist silmas pidades.
4. Teenistusest vabastatud ajutisel töötajal on õigus saada hüvitist ühe kolmandiku põhipalga ulatuses katseaja iga täitunud kuu eest.”
10)
Artikli 15 lõikes 1 lisatakse esimesele lõigule järgmine lause:
„Artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutuse või ametiisiku kehtestatud palgaastmekriteeriumide kohaselt liigitatud ajutistel töötajatel säilib ajutise töötajana omandatud staaž, kui nad nimetatakse sama palgaastme ajutisteks töötajateks kohe pärast eelmise ajutise teenistuse lõppu.”
11)
Artikkel 16 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 16
Personalieeskirjade artikleid 42a, 42b ja 55-61, mis käsitlevad puhkust, tööaega, ületunnitööd, vahetustega tööd, valveaega töökohal või kodus ning riiklikke pühi, kohaldatakse analoogia põhjal. Eripuhkuse ning lapsehooldus- ja perepuhkuse kestus ei ületa lepingu tähtaega. Lisaks kohaldatakse personalieeskirjade artikleid 41, 42, 45 ja 46 analoogia põhjal personalieeskirjade XIII lisa artiklis 29 osutatud ajutiste teenistujate suhtes, olenemata nende lepingu sõlmimise kuupäevast.
Personalieeskirjade artiklis 59 sätestatud tasulised haiguspäevad ei või kesta üle kolme kuu või ajutise töötaja töötatud aja, kui viimane on pikem. Haiguspuhkus ei jätku pärast lepingu lõppemist.
Nende tähtaegade lõppemisel antakse teenistujale, kelle lepingut ei ole veel lõpetatud, hoolimata tema võimetusest oma kohustusi täita, palgata puhkust.
Kui teenistuja on haigestunud kutsehaigusse või kui temaga on juhtunud tööõnnetus, saab ta edasi täistasu kogu töövõimetusaja eest niikaua, kuni talle ei ole määratud artiklis 33 sätestatud invaliidsuspensioni.”
12)
Artikkel 17 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 17
Erandjuhtudel võib ajutisele töötajale tema taotluse põhjal anda palgata puhkust mõjuvatel isiklikel põhjustel. Isiklikel põhjustel võetud palgata puhkuse ajal jätkatakse personalieeskirjade artikli 12b kohaldamist.
Artikli 12b kohast luba ei anta ajutisele töötajale palgalise või tasustamata kutsealase tegevuse alustamiseks, mis hõlmab tema institutsioonile suunatud lobitööd või nõustamistegevust ja mis võib tuua kaasa konflikti institutsiooni õigustatud huvidega või niisuguse konflikti võimaluse.
Sellise puhkuse pikkuse otsustab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik ja see ei ole pikem kui veerand ajast, mille teenistuja on juba töötanud, või:
-
kolm kuud, kui teenistuja tööstaaž on lühem kui neli aastat;
-
kaksteist kuud kõigil muudel juhtudel.
Personalieeskirjade artikli 44 esimese lõigu kohaldamisel ei arvestata esimese lõigu kohaselt antud puhkuse aega.
Ajaks, mil ajutine tööaja on palgata puhkusel, peatatakse tema liikmesus artiklis 28 sätestatud sotsiaalkindlustusskeemis.
Ajutine töötaja, kes ei tee tasustatavat tööd, võib hiljemalt ühe kuu jooksul pärast palgata puhkuse alguse kuud taotleda, et jätkuks tema kindlustuskate artiklis 28 osutatud riskide vastu, tingimusel et ta maksab oma puhkuse ajal poole nimetatud artikli kohaseks kindlustamiseks nõutavatest sissemaksetest; sissemakse arvutatakse tema viimase põhipalga alusel.
Ajutine töötaja, kelle suhtes kohaldatakse artikli 2 punkti c või d ja kes tõendab, et ta ei saa omandada pensioniõigust mõne muu pensioniskeemi alusel, võib taotleda palgata puhkuse ajal pensioniõiguste kogumise jätkamist tingimusel, et ta maksab sissemaksed, mis võrduvad kolmekordse artiklis 41 sätestatud määraga; sissemaksed arvutatakse töötaja palgaastmele ja järgule vastava põhipalga alusel.
Naistel, kelle rasedus- ja sünnituspuhkus algab enne lepingu lõppu, on õigus saada rasedus- ja sünnituspuhkust ning rasedus- ja sünnituspuhkuse hüvitist.”
13)
Artiklit 20 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 1 asendatakse sõna „kohandamist” sõnaga „ajakohastamist”;
b)
lõikes 3 asendatakse sõna „erimaksu” sõnaga „solidaarsusmaksu”;
c)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Personalieeskirjade artiklit 44 kohaldatakse ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal.”
14)
Artiklit 28a muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 3 viimases lauses asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse”;
b)
lõikes 10 asendatakse sõnad „liidu institutsioonid” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud institutsioonide asutused või ametiisikud”;
c)
lõige 11 asendatakse järgmisega:
„Komisjon esitab iga kahe aasta järel töötuskindlustusskeemi finantsolukorda käsitleva aruande. Olenemata kõnealusest aruandest, võib komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kohandada käesoleva artikli lõikes 7 sätestatud sissemakseid, kui see on skeemi tasakaalu jaoks vajalik.”
15)
Artikli 33 lõike 1 teises lõigus asendatakse fraas „65. eluaastat” fraasiga „66. eluaastat”.
16)
Artikkel 34 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 34
Surnud teenistuja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses on õigus toitjakaotuspensionile artiklite 35-38 alusel.
Endise teenistuja, kes sai invaliidsustoetust, või endise teenistuja artikli 2 punkti a, c, d, e või f tähenduses, kes sai vanaduspensioni või kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, surma korral on surnud teenistuja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses õigus saada nimetatud lisas sätestatud toitjakaotuspensioni.
Kui ajutine töötaja või invaliidsustoetust või vanaduspensioni saav endine ajutine töötaja või endine ajutine töötaja, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist tema pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, on olnud teadmata kadunud üle aasta, kohaldatakse personalieeskirjade VIII lisa 5. ja 6. peatüki ajutist pensioni käsitlevaid sätteid tema abikaasa ja tema ülalpeetavateks tunnistatud isikute suhtes analoogia põhjal.”
17)
Artikli 36 esimese lõigu kolmandas lauses asendatakse sõnad „artikli 2 punktis a, c või d” sõnadega „artikli 2 punktis a, c, d, e või f”.
18)
Artikli 37 neljandas lõigus asendatakse sõnad „63-aastaseks saamist” ja „63-aastaseks saamise” sõnadega „pensioniikka jõudmist” ja „pensioniikka jõudmise” ning sõnad „artikli 2 punktis a, c või d” sõnadega „artikli 2 punktis a, c, d, e või f”.
19)
Artikli 39 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Teenistusest lahkumise korral on teenistujal artikli 2 tähenduses õigus vanaduspensionile, kindlustusmatemaatilise väärtuse ülekandmisele või lahkumistoetuse maksmisele vastavalt personalieeskirjade V jaotise 3. peatükile ja VIII lisale. Kui teenistujal on õigus saada vanaduspensioni, vähendatakse tema pensioniõigusi võrdeliselt artikli 42 kohaselt makstud summadega.”
20)
Artikli 42 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Tingimustel, mille sätestab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik, võib teenistuja taotleda, et asustus või ametiisik teeks tema eest maksed, mida ta peab tegema selleks, et saada või säilitada pensioniõigusi oma päritoluriigis.”
21)
Artikkel 47 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 47
Ajutise töötaja töösuhe lõpeb surma korral ning alljärgnevatel juhtudel:
a)
selle kuu lõpus, mille jooksul teenistuja saab 66-aastaseks, või vajaduse korral vastavalt personalieeskirjade artikli 52 teisele ja kolmandale lõigule kindlaksmääratud kuupäeval, või
b)
kui leping on tähtajaline:
i)
lepingus märgitud kuupäeval;
ii)
lepingus kindlaks määratud etteteatamistähtaja lõppemisel, andes teenistujale või institutsioonile võimaluse lõpetada leping varem. Etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu teenistusaasta kohta ning on minimaalselt üks kuu ja maksimaalselt kolm kuud. Töötaja puhul, kelle lepingut on pikendatud, on maksimumperiood kuus kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse eespool nimetatud piire. Kui lepingu lõpetab institutsioon, on teenistujal õigus saada kohustuste lõppemise kuupäevast kuni lepingu lõppemise kuupäevani kestva ajavahemiku eest hüvitust, mis võrdub ühe kolmandikuga tema põhipalgast;
iii)
kui teenistuja ei täida enam artikli 12 lõike 2 punktis a sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks kõnealuse sätte alusel erandi lubamise võimalust. Kui erandiks luba ei anta, kohaldatakse alapunktis ii osutatud etteteatamistähtaega või
c)
kui leping on tähtajatu:
i)
lepingus määratud etteteatamistähtaja lõppemisel; etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu iga täitunud teenistusaasta kohta ning on minimaalselt kolm kuud ja maksimaalselt kümme kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse eespool nimetatud piire, või
ii)
kui teenistuja ei täida enam artikli 12 lõike 2 punktis a sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks kõnealuse sätte alusel erandi lubamise võimalust. Kui erandiks luba ei anta, kohaldatakse alapunktis i osutatud etteteatamistähtaega.”
22)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 48a
Euroopa Parlamendi igal ametiajal võib personalieeskirjade artiklit 50 kohaldada analoogia põhjal maksimaalselt viie Euroopa Parlamendi fraktsioonide palgaastmel AD 15 või AD 16 oleva kõrgema astme ajutise töötaja suhtes, tingimusel et nad on saanud 55-aastaseks ja on olnud kakskümmend aastat institutsioonide teenistuses ning vähemalt 2,5 aastat oma viimasel palgaastmel.”
23)
Artikli 50c lõige 2 jäetakse välja.
24)
II jaotisele lisatakse järgmine peatükk:
„11. PEATÜKK
ARTIKLI 2 PUNKTIS F OSUTATUD AJUTISI TÖÖTAJAID KÄSITLEVAD ERISÄTTED
Artikkel 51
Personalieeskirjade artiklit 37, välja arvatud selle esimese lõigu punkti b, ja artiklit 38 kohaldatakse artikli 2 punktis f osutatud ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal.
Artikkel 52
Erandina artikli 17 kolmandast lõigust võivad artikli 2 punktis f osutatud ajutised töötajad, kelle leping on sõlmitud määramata ajaks, staažist olenemata saada palgata puhkust kuni üheaastaseks ajavahemikuks.
Sellise puhkuse kogukestus ei või ületada kahtteist aastat kogu töötaja ametiaja jooksul.
Ajutise töötaja ametikohale võib tööle võtta teise isiku.
Pärast puhkuse lõppu tuleb ajutine töötaja ennistada tööle esimesele tema palgaastmele vastavale ja tema tegevusüksuses vabanevale ametikohale, tingimusel et ta vastab kõnealusel ametikohal töötamise nõuetele. Kui ajutine töötaja keeldub talle pakutud ametikohast, säilib tal õigus ennistamisele järgmisele tema palgaastmele vastavale ja tema tegevusüksuses vabanevale ametikohale samadel tingimustel; kui ta keeldub teist korda, võib institutsioon teenistussuhte ette teatamata lõpetada. Kuni tegeliku tööle ennistamiseni või lähetusse saatmiseni jääb töötaja isiklikel põhjustel võetud palgata puhkusele.
Artikkel 53
Artikli 2 punktis f osutatud ajutised töötajad võetakse tööle ühe või mitme ameti korraldatud valikumenetluse alusel. Euroopa Personalivaliku Amet osutab asjaomase ameti või asjaomaste ametite taotlusel neile abi, määrates eelkõige katsete sisu ja korraldades valikumenetluse. Euroopa Personalivaliku Amet tagab valikumenetluse läbipaistvuse.
Välise valikumenetluse korral võetakse artikli 2 punktis f osutatud ajutisi töötajaid tööle üksnes palgaastmetele SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 või AD 5-AD 8. Amet võib vajaduse korral ja põhjendatud juhtudel anda loa vastavate töökohustustega ametikohtade puhul ja kinnitatud ametikohtade loetelu piires töölevõtmiseks palgaastmetele AD 9, AD 10, AD 11 või erandjuhtudel palgaastmele AD 12. Ametis palgaastmetele AD 9-AD 12 tööle võetud ajutiste töötajate arv ei ületa jooksval viieaastasel ajavahemikul 20 % ajutiste töötajate koguarvust tegevusüksuses AD.
Artikkel 54
Artikli 2 punktis f osutatud ajutistele töötajatele määratakse järgmine kõrgem palgaaste üksnes nende töötajate seast valiku tegemisel, kes on oma palgaastmel töötanud vähemalt kaks aastat, võrreldes selliste ajutiste töötajate teeneid ja võttes arvesse nende kohta koostatud aruandeid. Personalieeskirjade artikli 45 lõike 1 viimast lauset ja artikli 45 lõiget 2 kohaldatakse analoogia põhjal. Ametnikele personalieeskirjade I lisa B jaos sätestatud keskmisele teenistuskäigule vastavaid protsendimäärasid ei tohi ületada.
Vastavalt personalieeskirjade artiklile 110 võtab iga amet vastu üldsätted käesoleva artikli rakendamiseks.
Artikkel 55
Kui artikli 2 punktis f osutatud ajutine töötaja vahetab ametikohale korraldatud sisekonkursi tulemusena ametikohta tegevusüksuse piires, ei määrata talle tema eelmisest ametikohast madalamat palgaastet või -järku, tingimusel et tema palgaaste on üks palgaastmetest, millele osutati vaba ametikoha väljakuulutamise teates.
Samu sätteid kohaldatakse analoogia põhjal juhul, kui selline ajutine töötaja sõlmib ametiga uue lepingu kohe pärast muu ametiga sõlmitud eelmist ajutist töölepingut.
Artikkel 56
Vastavalt personalieeskirjade artikli 110 lõikele 2 võtab iga amet vastu artikli 2 punktis f osutatud ajutiste töötajate töölevõtmise korra üldsätted.”
25)
III jaotis jäetakse välja.
26)
Artikli 79 lõikes 2 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
27)
Artiklit 80 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Artiklis 3a osutatud institutsiooni, ameti või üksuse artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik võib nimetatud tabeli põhjal pärast personalieeskirjade komiteega nõupidamist üksikasjalikumalt kindlaks määrata iga ülesande laadiga kaasnevad volitused.”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Personalieeskirjade artikleid 1d ja 1e kohaldatakse analoogia põhjal.”
28)
Artiklit 82 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 6 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„7. Tegevusüksuste II, III ja IV lepingulistel töötajatel võib lubada osaleda sisekonkurssidel üksnes pärast kolmeaastast institutsioonis töötamist. Tegevusüksuse II lepingulised töötajad võivad osaleda üksnes palgaastmetele SC 1-SC 2, tegevusüksuse III töötajad palgaastmetele AST 1-AST 2 ning tegevusüksuse IV töötajad palgaastmetele AST 1-AST 4 või AD 5-AD 6 toimuvatel konkurssidel. Mis tahes kõnealuse palgaastme vabadele ametikohtadele nimetatud lepingulise töötaja kandidaatide koguarv ei või kunagi ületada 5 % personalieeskirjade artikli 30 teise lõigu kohaselt nendesse tegevusüksustesse tehtud ametissenimetamiste koguarvust aastas.”
29)
Artikkel 84 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 84
1. Kui lepingulise töötajaga sõlmitakse leping vähemalt üheks aastaks, kohaldatakse talle katseaega, mille kestus on tegevusüksuse I puhul kuus esimest kuud töötamisajast ja muude tegevusüksuste puhul üheksa esimest kuud töötamisajast.
Kui lepinguline töötaja ei ole saanud katseaja jooksul haiguse, personalieeskirjade artiklis 58 osutatud rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu katkematult kuu aega oma kohustusi täita, võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik tema katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev lepinguline töötaja osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Lepingulise töötaja otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule. Aruande alusel võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik otsustada lõpetada teenistussuhte lepingulise töötajaga enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata lepingulise töötaja ülejäänud katseajaks tööle muusse teenistusüksusesse.
3. Hiljemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne lepingulise töötaja suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja teenistuses käitumise kohta. Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele lepingulisele töötajale, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse töötaja teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral katseaega kooskõlas lõikega 1 pikendada, edastab lepingulise töötaja otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule.
Kui lepingulise töötaja töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
Lõplik otsus tehakse käesolevas lõikes osutatud aruande ning artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule kättesaadavate andmete põhjal lepingulise töötaja käitumise kohta personalieeskirjade II jaotist silmas pidades.
4. Teenistusest vabastatud lepingulisel töötajal on õigus saada hüvitist ühe kolmandiku põhipalga ulatuses katseaja iga täitunud kuu eest.”
30)
Artikli 85 lõikes 3 asendatakse fraas „EÜ asutamislepingu artiklis 314” fraasiga „Euroopa Liidu lepingu artikli 55 lõikes 1”.
31)
Artikli 86 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
teisele lõigule lisatakse järgmine lause:
„Palgaastmesse 1 tööle võetud lepinguliste töötajate suhtes kohaldatakse analoogia põhjal siiski personalieeskirjade artikli 32 teist lõiku.”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„Käesolevat lõiget jõustavad üldsätted kehtestatakse vastavalt personalieeskirjade artiklile 110.”
32)
Artikli 88 esimese lõigu punktis b asendatakse sõnad „kolme aastat” sõnadega „kuut aastat”.
33)
Artikkel 91 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 91
Artikleid 16-18 kohaldatakse analoogia põhjal.
Personalieeskirjade artikli 55 lõike 4 teist lauset ei kohaldata analoogia põhjal lepinguliste töötajate suhtes.
Tegevusüksuste III ja IV lepinguliste töötajate ületunnitöö ei anna õigust hüvitisele ega lisatasule.
Personalieeskirjade VI lisas sätestatud tingimuste kohaselt on tegevusüksuste I ja II lepingulistel töötajatel õigus saada ületunnitöö eest kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistusüksuse töö ei võimalda hüvitavat puhkust anda ületunnitöö tegemise kuule järgneva kahe kuu jooksul.”
34)
Artiklis 95 asendatakse sõnad „63. eluaastani” sõnadega „pensioniikka jõudmiseni”.
35)
Artiklit 96 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 3 asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse”;
b)
lõige 11 asendatakse järgmisega:
„11. Komisjon esitab iga kahe aasta järel töötuskindlustusskeemi finantsolukorda käsitleva aruande. Olenemata kõnealusest aruandest, võib komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kohandada lõikes 7 sätestatud sissemakseid, kui see on skeemi tasakaalu jaoks vajalik.”
36)
Artikli 101 lõike 1 teise lõigu teises lauses asendatakse sõnad „65. eluaastat” sõnadega „66. eluaastat”.
37)
Artiklit 103 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Endise lepingulise töötaja, kes sai invaliidsustoetust või vanaduspensioni või kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, surma korral on surnud lepingulise töötaja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses õigus saada nimetatud lisas sätestatud toitjakaotuspensioni.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Kui lepinguline töötaja või invaliidsustoetust või vanaduspensioni saav endine lepinguline töötaja või endine lepinguline töötaja, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist tema pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, on olnud teadmata kadunud üle aasta, kohaldatakse personalieeskirjade VIII lisa 5. ja 6. peatüki ajutist pensioni käsitlevaid sätteid tema abikaasa ja ülalpeetavateks tunnistatud isikute suhtes analoogia põhjal.”
38)
Artikli 106 lõikes 4 asendatakse sõnad „63-aastaseks saamist” ja „63-aastaseks saamise” sõnadega „pensioniikka jõudmist” ja „pensioniikka jõudmise”.
39)
Artiklis 120 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
40)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 132a
Vastavalt artikli 125 lõikes 1 osutatud rakendusmeetmetele ja assistendi poolt abistatava(te) parlamendiliikme(te) sõnaselge taotluse korral võib parlamendiliikme registreeritud assistendile maksta ainult üks kord kas sisseseadmistoetust või ümberasumistoetust, mida makstakse asjaomase parlamendiliikme assisteerimise hüvitisest, tuginedes tõenditele, et elukohavahetus oli vajalik. Toetuse summa ei ületa assistendi ühe kuu põhipalka.”
41)
Artiklit 139 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
i)
punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
selle kuu lõpus, mille jooksul parlamendiliikme registreeritud assistent saab 66-aastaseks, või erandjuhul kuupäeval, mis määratakse kindlaks vastavalt personalieeskirjade artikli 52 teisele ja kolmandale lõigule;”;
ii)
punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
sellise lepingus sätestatud etteteatamistähtaja lõppemisel, millega on parlamendiliikme registreeritud assistendil ja Euroopa Parlamendil, kes tegutseb selle Euroopa Parlamendi liikme või nende liikmete nimel, kelle abistamiseks parlamendiliikme registreeritud assistent tööle võeti, õigus lõpetada leping ennetähtaegselt, võttes arvesse asjaolu, et parlamendiliikme ja tema registreeritud assistendi vaheline töösuhe põhineb usaldusel. Etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu teenistusaasta kohta ning on minimaalselt üks kuu ja maksimaalselt kolm kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse nimetatud piire;”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„3a. Artikli 125 lõikes 1 osutatud rakendusmeetmetega nähakse ette lepitusmenetlus, mida kohaldatakse enne parlamendiliikme registreeritud assistendi lepingu lõpetamist selle Euroopa Parlamendi liikme või nende liikmete taotlusel, kelle abistamiseks assistent tööle võeti, või asjaomase parlamendiliikme assistendi taotlusel vastavalt lõike 1 punktile d ja lõikele 3.”
42)
Artiklis 141 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
43)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 142a
Komisjon esitab 31. detsembriks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesolevate muude teenistujate teenistustingimuste toimimist.”
44)
Lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 lõikele 1 lisatakse järgmised laused:
„Kõnealuse lisa artiklit 21, artiklit 22, välja arvatud selle lõiget 4, artikleid 23 ja 24a ning artikli 31 lõikeid 6 ja 7 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate muude teenistujate suhtes analoogia põhjal. Kõnealuse lisa artiklit 30 ning artikli 31 lõikeid 1, 2, 3 ja 5 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal. Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud töötajate puhul käsitatakse muude teenistujate teenistustingimuste artikli 33 lõike 1 teises lõigus, artikli 47 punktis a, artikli 101 lõike 1 teises lõigus ja artikli 139 lõike 1 punktis b arvu „66” arvuna „65”.”;
b)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 6
Alates 1. jaanuarist 2014 muudetakse nende ajutiste töötajate lepingud, kelle suhtes kohaldatakse muude teenistujate teenistustingimuste artikli 2 punkti a ja kes on teenistuses 31. detsembril 2013, ilma valikumenetluseta käesolevate teenistustingimuste artikli 2 punkti f kohasteks lepinguteks. Ülejäänud töötajate lepingutingimused ei muutu. Käesolevat artiklit ei kohaldata nende ajutiste töötajate lepingute suhtes, kes on tööle võetud ametite juhtide või ametite juhtide asetäitjatena, kellele on osutatud asjaomase ameti asutamist käsitlevas Euroopa Liidu õigusaktis, või ametnike suhtes, kes on lähetatud ametisse teenistuse huvides.”
Artikkel 3
1. Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
2. Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014, välja arvatud artikli 1 punkti 44 ja artikli 1 punkti 73 alapunkti d, mida kohaldatakse alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 22. oktoober 2013