PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
13. juuni 2013,
millega muudetakse otsust 2011/30/EL, mis käsitleb teatavate kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide samaväärsust ning teatavate kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste auditeerimistegevuse üleminekuaega Euroopa Liidus
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 3491 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/288/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/43/EÜ, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ, (1) eriti selle artikli 46 lõike 2 esimest lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni otsusega 2011/30/EL (2) lubati kõnealuse otsuse lisas loetletud kolmandate riikide ja territooriumide audiitoritel ja auditeerivatel üksustel jätkata oma tegevust Euroopa Liidus seoses ajavahemikul 2. juulist 2010 kuni 31. juulini 2012 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruandeid või konsolideeritud aruandeid käsitlevate auditiaruannetega.
(2)
Komisjon on viinud läbi otsuse 2011/30/EL lisas loetletud kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide hindamised. Hindamised toimusid audiitorite järelevalveasutuste Euroopa eksperdirühma kaasabil. Nimetatud kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme hinnati vastavalt direktiivi 2006/43/EÜ artiklites 29, 30 ja 32 sätestatud kriteeriumidele, mida kohaldatakse liikmesriikide audiitorite ja audiitorühingute avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide suhtes. Liikmesriikide ja kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide vallas tehtava koostöö lõppeesmärk peaks olema üksteise järelevalvesüsteemide suhtes vastastikuse usalduse saavutamine nende samaväärsusele tuginedes.
(3)
Kõnealuste hindamiste põhjal näib, et Abu Dhabi, Brasiilia, Dubai rahvusvahelise finantskeskuse, Guernsey, Indoneesia, Mani saare, Jersey, Malaisia, Taiwani ning Tai audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid toimivad direktiivi 2006/43/EÜ artiklites 29, 30 ja 32 sätestatud eeskirjadega sarnaste eeskirjade alusel. Seepärast on asjakohane lugeda nimetatud kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid samaväärseteks liikmesriikide audiitorite ja audiitorühingute avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega.
(4)
Bermuda, Kaimanisaared, Egiptus, Mauritius, Uus-Meremaa, Venemaa ja Türgi on kehtestanud audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid või on neid kehtestamas. Teave nende süsteemide toimimise ja eeskirjade kohta ei ole samaväärsuse hindamiseks siiski piisav. Kõnealustelt kolmandatelt riikidelt ja territooriumidelt on nende süsteemidest parema ülevaate saamiseks vaja saada täiendavat teavet, et teostada põhjalikumat hindamist nende süsteemide samaväärsuse kohta lõpliku otsuse tegemiseks. Seepärast on asjakohane pikendada otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad auditiaruandeid nimetatud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
(5)
Audiitorid ja auditeerivad üksused, kes esitavad auditiaruandeid Hongkongis, Indias ja Israelis registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, said õiguse kasutada otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi. Kõnealused kolmandad riigid või territooriumid ei ole siiani loonud avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide sõltumatut süsteemi. Nad ei ole esitanud teavet oma auditi reguleerimis- ja järelevalvesüsteemide kohta. Neid asjaolusid arvestades näib, et need kolmandad riigid või territooriumid ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et komisjon tunnustaks nende auditeerimiseeskirju samaväärsetena liikmesriikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega. Seepärast ei peaks pikendama neile otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad auditiaruandeid nimetatud kolmandates riikides registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
(6)
Investorite kaitseks peaksid audiitorid ja auditeerivad üksused, kes esitavad auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, saama üleminekuperioodil jätkata oma auditeerimistegevust ELis ilma, et nad oleksid registreeritud direktiivi 2006/43/EÜ artikli 45 alusel, vaid tingimusel, et nad esitavad nõutava teabe. Kui nad esitavad nõutava teabe, peaksid need audiitorid ja auditeerivad üksused saama jätkata oma tegevust seoses ajavahemikul 1. augustist 2012 kuni 31. juulini 2015 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruandeid või konsolideeritud aruandeid käsitlevate auditiaruannetega. See otsus ei tohiks mõjutada liikmesriikide õigust kohaldada oma uurimiste ja sanktsioonide süsteeme selliste audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes.
(7)
Seega tuleks otsust 2011/30/EL vastavalt muuta.
(8)
Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2006/43/EÜ artikli 48 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsust 2011/30/EL muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklile 1 lisatakse teine lõik:
„Direktiivi 2006/43/EÜ artikli 46 lõike 1 kohaldamisel loetakse samaväärseteks liikmesriikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega seoses auditeerimistegevusega raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete puhul, mis käsitlevad alates 1. augustist 2012 algavaid majandusaastaid, järgmiste kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja audiitorühingu avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme:
1)
Abu Dhabi
2)
Brasiilia
3)
Dubai rahvusvaheline finantskeskus
4)
Guernesey
5)
Indoneesia
6)
Mani saar
7)
Jersey
8)
Malaisia
9)
Taiwan
10)
Tai”.
2)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt.
a)
Lõike 1 sissejuhatavas lauses asendatakse tekst „Lisa” tekstiga „I lisa”.
b)
Lõiked 2, 3 ja 4 asendatakse järgmistega:
„2. Liikmesriigid ei kohalda direktiivi 2006/43/EÜ artiklit 45 audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikes 1 osutatud auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute ajavahemikul 2. juulist 2010 kuni 31. juulini 2015 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta juhul, kui asjaomane audiitor või auditeeriv üksus esitab liikmesriigi pädevatele asutustele kõik järgmised andmed:
a)
asjaomase audiitori või auditeeriva üksuse nimi ja aadress ning andmed tema õigusliku struktuuri kohta;
b)
kui audiitor või auditeeriv üksus kuulub võrgustikku, siis selle võrgustiku kirjeldus;
c)
asjaomase auditi suhtes kohaldatud auditeerimisstandardid ja sõltumatuse nõuded;
d)
auditeeriva üksuse kvaliteedi sisekontrollisüsteemi kirjeldus;
e)
märge kas ja millal toimus audiitori või auditeeriva üksuse viimane kvaliteeditagamise ülevaatus ja vajalik teave ülevaatuse tulemuste kohta, välja arvatud juhul, kui kõnealuse teavet esitab kolmanda riigi pädev asutus. Kui teave viimase kvaliteeditagamise ülevaatuse tulemuste kohta ei ole avalik, peab liikmesriigi pädev ametiasutus käsitlema kõnealust teavet konfidentsiaalsena.
3. Liikmesriigid tagavad, et teatavad avalikkusele nende audiitorite ja auditeerivate üksuste nime ja aadressi, kes esitavad auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas osutatud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, ning asjaolu, et nende kolmandate riikide ja territooriumide avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme ei tunnustata veel direktiivi 2006/43/EÜ artikli 46 lõike 2 tähenduses samaväärsetena. Samal eesmärgil võivad direktiivi 2006/43/EÜ artiklis 45 osutatud liikmesriikide pädevad asutused registreerida ühtlasi audiitoreid ja auditeerivaid üksusi, kes teostavad auditeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
4. Olenemata lõikest 2 võivad liikmesriigid kohaldada oma uurimiste ja sanktsioonide süsteeme audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes teostavad auditeid II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.”
c)
Lisatakse lõige 5:
„5. Lõige 2 ei piira liikmesriigi pädevate asutuste ja II lisas loetletud kolmanda riigi või territooriumi pädevate asutuste vaheliste kvaliteeditagamise ülevaatusi käsitlevate koostöökokkulepete kohaldamist, tingimusel et asjaomane kokkulepe vastab kõikidele järgmistele kriteeriumidele:
a)
see hõlmab kvaliteeditagamise ülevaatusi, mis lähtuvad võrdse kohtlemise põhimõttest;
b)
see on eelnevalt edastatud komisjonile;
c)
see ei mõjuta direktiivi 2006/43/EÜ artikli 47 kohaseid komisjoni otsuseid.”
3)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Artikli 1 esimese lõike punkti 10 kohaldamine lõpetatakse 31. juulil 2013.”
4)
Lisa asendatakse käesoleva otsuse I lisaga.
5)
Lisatakse II lisa, mis on sätestatud käesoleva otsuse II lisas.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 13. juuni 2013