ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMISJONI OTSUS (EL) 2015/494,
9. juuli 2014,
meetmete SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) kohta, mida Sloveenia on rakendanud ettevõtja Adria Airways d.d. kasuks
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 4543 all)
(Ainult sloveenikeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse otsust, millega komisjon otsustas algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse riigiabijuhtumi SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) suhtes (1),
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele ja võttes nende märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
11. märtsil 2011. aasta SANI teatega nr 5628, mis registreeriti samal päeval, teavitas Sloveenia komisjoni ettevõtjale Adria Airways d.d. (edaspidi „Adria” või „ettevõtja”) riigi tagatisena ja 6,2 miljoni euro suuruse sooduslaenuna antavast päästmisabist.
(2)
Sloveenia ametiasutused esitasid täiendavat teavet 31. märtsi 2011. aasta ja 12. aprilli 2011. aasta kirjas. Komisjon nõudis täiendavat teavet 29. aprilli 2011. aasta kirjas, millele Sloveenia ametiasutused ei vastanud. 13. juulil 2011. aastal toimunud kohtumisel Sloveenia ametiasutuste ja nende nõustajatega selgitati komisjonile, et arvestades ettevõtja ebasoodsat finantsolukorda, ei ole teatatud päästmisabi piisav ning et Sloveenia kavatseb Adriat toetada 50 miljoni eurose rahasüstiga. Sloveenia võttis oma päästmisabist teatamise kirja tagasi 1. augustil 2011.
(3)
Olles saanud teada, et Sloveenia toetas Adriat 30. septembril 2011 siiski eespool mainitud rahasüstiga, otsustas komisjon esialgset uurimist jätkata ex officio ning palus täiendavat teavet 12. septembri 2011. aasta, 28. novembri 2011. aasta ja 17. aprilli 2012. aasta kirjas, millele Sloveenia ametiasutused vastasid 11. oktoobri 2011. aasta, 27. detsembri 2011. aasta, 13. jaanuari 2012. aasta ja 18. mai 2012. aasta kirjaga. Lisaks esitasid Sloveenia ametiasutused 7. novembril 2012. aastal e-postiga Adria esindajate koostatud märgukirja.
(4)
Sloveenia ametiasutuste taotlusel toimus 12. juulil 2012. aastal kohtumine, millel osalesid Adria ja Adria ühe aktsionäri, riigiettevõtte PDP (2) esindajad. Sellel kohtumisel esitasid Sloveenia ametiasutused ning Adria ja PDP esindajad uurimisel olevate meetmete kohta selgitusi ja argumente.
(5)
20. novembri 2012. aasta kirjas teatas komisjon Sloveeniale, et on otsustanud kõnealuse abi suhtes algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse (edaspidi „menetluse algatamise otsus”). Sloveenia esitas oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta 21. jaanuari 2013. aasta kirjas. Komisjon palus Sloveenialt täiendavat teavet 5. märtsi 2013. aasta kirjas, millel Sloveenia vastas 19. aprilli 2013. aasta kirjaga. Sloveenia esitas täiendavat teavet 16. septembril 2013. Komisjon palus Sloveenialt täiendavat teavet 6. novembri 2013. aasta kirjas, millele Sloveenia vastas 4. detsembri 2013. aasta ning 6. ja 17. jaanuari 2014. aasta kirjaga. 25. märtsil ja 5. detsembril 2013 ning 8. jaanuaril 2014 toimusid kohtumised Sloveenia ametiasutuste ja nende esindajatega.
(6)
Komisjoni menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3)8. märtsil 2013. Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama meetmete kohta oma märkusi.
(7)
Komisjon sai 8. aprillil 2013 märkused ühelt huvitatud isikult, nimelt Ryanairilt. Komisjon edastas märkused Sloveeniale, kellele anti võimalus märkustele vastata. Sloveenia kommentaarid saadi 13. mai 2013. aasta kirjas.
2. SLOVEENIA LENNUNDUSTURG
(8)
Adria on Sloveenia riiklik lennuettevõtja ja Ljubljana lennujaama peamine lennuettevõtja. 2011. aastal teenindas Adria 73,4 %, 2012. aastal 71,3 % ja 2013. aastal 69,8 % Ljubljana lennujaama läbivatest reisijatest (4).
(9)
Ehkki odavlennuettevõtjate tegevus Sloveenias on piiratud (EasyJet teenindab ainult ühte ja Wizz Air kahte Ljubljanast väljuvat lennuliini), kasutas nende teenuseid 2013. aastal 12,6 % reisijatest (5). Praegu lendab Ljubljanast oma peamisse sõlmlennujaama veel viis konkurenti, nimelt Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines ja Air Serbia.
3. ABISAAJA
(10)
Adria on ligikaudu 450 töötajaga suurettevõtja. 2013. aastal oli Adria käive 142,3 miljonit eurot ja kahjum 3 miljonit eurot (hinnangulised andmed). Ettevõtjal on 11 õhusõidukit, peamiselt lähimaa reaktiivlennukid. Praegu kuuluvad Adria omanike ringi Sloveenia Vabariik (69,9 %), Bank Assets Management Company (edaspidi „BAMC”, 19,6 %), kellele anti teatavad Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (edaspidi „NLB”) varad, ABANKA d.d. (4,7 %) ja PDP (2,1 %).
(11)
Adria finantsseisund on 2008. aastast alates pidevalt halvenenud, kuna müük on vähenenud ja nii maksueelne kasum kui ka omakapital on negatiivsed. Täiendavat teavet Adria finantsseisundi kohta ajavahemikul 2007-2011 vt punkt 7.1.
(12)
1. augustil 2012 alustas Sloveenia koos ettevõtjatega PDP, NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. ja Unicredit Bank of Slovenia d.d. Adria erastamisprotsessi, pannes müüki 74,87 % ettevõtja aktsiatest. Sellel kuupäeval avaldas Sloveenia Vabariigi põhivara haldamise amet (AUKN) teate, milles kutsuti investoreid üles avaldama mittesiduvat huvi ettevõtja enamusaktsiate müügiprotsessi vastu (7). On siiski ilmnenud, et see protsess on tühistatud ning Adria erastamine edasi lükatud.
4. MEETMETE JA RESTRUKTUREERIMISKAVA KIRJELDUS
4.1. 1. meede: kapitali suurendamine 2007. aastal
(13)
31. detsembril 2006 jagunes Adria kapital aktsionäride vahel järgmiselt:
Tabel 1
Adria aktsiate jagunemine enne kapitali suurendamist 2007. aastal
Nimi
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Muud (sh eraisikust aktsionärid)
3,2
(14)
19. veebruaril 2007 otsustas Adria aktsionäride koosolek suurendada kapitali 10,9 miljoni euro võrra. Ligikaudu 99,6 % kapitali suurendamiseks emiteeritud aktsiatest märkis riigile kuuluv fond KAD; ülejäänud aktsiad märkisid eraisikust aktsionärid. 5. aprilliks 2007 olid kõik aktsiad märgitud.
(15)
Aktsia eest maksti 27 eurot. [Kuupäeva] hindamisaruande (11) kohaselt oli aktsiate väärtus 2006. aasta septembris […] eurot aktsia kohta.
(16)
Pärast kapitali suurendamist 2007. aastal jagunes Adria kapital aktsionäride vahel järgmiselt:
Tabel 2
Adria aktsionäride struktuur pärast kapitali suurendamist 2007. aastal
Nimi
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Muud (sh eraisikust aktsionärid)
1,8
4.2. 2. meede: kapitali suurendamine 2009. aastal
(17)
13. jaanuaril 2009 otsustas Adria nõukogu suurendada kapitali uute aktsiate emiteerimisega. Selle tulemusel suurendati kapitali 2,36 miljoni euro võrra. Ligikaudu 99,5 % kapitali suurendamiseks emiteeritud aktsiatest märkis KAD; ülejäänud aktsiad märkisid eraisikust aktsionärid. 20. juuliks 2009 olid kõik aktsiad märgitud.
(18)
Aktsia eest maksti 22 eurot. [Kuupäeva] hindamisaruande kohaselt oli aktsiate väärtus 2008. aasta septembris […] eurot aktsia kohta.
(19)
Pärast kapitali suurendamist 2009. aastal jagunes Adria kapital aktsionäride vahel järgmiselt:
Tabel 3
Adria aktsionäride struktuur pärast kapitali suurendamist 2009. aastal
Nimi
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Muud (sh eraisikust aktsionärid)
2,9
4.3. 3. meede: kapitali suurendamine 2010. aastal
(20)
2. septembril 2010 otsustas Adria aktsionäride koosolek suurendada kapitali 2,5 miljoni euro võrra. Valdusettevõtja PDP (KADi ja SODi järglane) märkis ligikaudu 80 % kapitali suurendamiseks emiteeritud aktsiatest. Kaks eraomanduses olevat turismiettevõtjat, Kompas d.d. ja Palma d.o.o. märkisid ülejäänud 20 % (kumbki 10 %). 1. oktoobriks 2010 olid kõik aktsiad märgitud.
(21)
Aktsia eest maksti 12 eurot. [Kuupäeva] hindamisaruande kohaselt oli aktsiate väärtus 2009. aasta juunis […] eurot aktsia kohta.
(22)
Pärast kapitali suurendamist 2010. aastal jagunes Adria kapital aktsionäride vahel järgmiselt:
Tabel 4
Adria aktsiate jagunemine pärast kapitali suurendamist 2010. aastal
Nimi
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Muud (sh eraisikust aktsionärid)
2,4
4.4. 4. meede: kapitali suurendamine 2011. aastal
(23)
21. septembril 2011 otsustas Adria aktsionäride koosolek suurendada kapitali 69,7 miljoni euro võrra. Sloveenia Vabariik märkis 49,5 miljonit eurot rahas ja PDP märkis 0,5 miljonit eurot rahas. Ülejäänud osas (st 19,7 miljonit eurot) toimus kapitali suurendamine võla vahetamisega omakapitali vastu: mitme panga poolt a) NLB 13,83 miljonit eurot, b) Abanka Vipa d.d. 3,35 miljonit eurot, c) Unicredit Bank of Slovenia d.d. 1,24 miljonit eurot ja d) Hypo Alpe-Adria Bank d.d. 1,28 miljonit eurot. Kapitali suurendamine leidis aset 30. septembril 2011.
(24)
Kokkulepitud hind oli 1 euro aktsia kohta, mis on Sloveenia seadustega lubatud miinimum. Hindamisaruannet ei koostatud.
(25)
Pärast kapitali suurendamist 2011. aastal jagunes Adria kapital aktsionäride vahel järgmiselt:
Tabel 5
Adria aktsiate jagunemine pärast kapitali suurendamist 2011. aastal
Nimi
%
Sloveenia Vabariik
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Muud (sh eraisikust aktsionärid)
0,1
2011. aasta septembri restruktureerimiskava
(26)
Sloveenia ametiasutustelt saadud teabe kohaselt otsustasid riik, PDP ja pangad osaleda 2011. aasta kapitalisuurendamises 2011. aasta septembris koostatud finants- ja äritegevusalase restruktureerimiskava (edaspidi „restruktureerimiskava”) alusel. Kava hõlmas Adria finants- ja äritegevuse restruktureerimiseks vajalikke meetmeid, mis aitaksid ettevõtjal elujõulisust taastada. On selge, et kava koostati restruktureerimisabist teatamiseks, sest selles osutatakse sellistele mõistetele nagu „omaosalus” ja „konkurentsi moonutamine”, millest äriplaanis tavaliselt ei räägita.
(27)
Algselt esitatud restruktureerimiskava kohaselt saavutaks Adria elujõulisuse 2013. aastal (baas- ja optimistliku stsenaariumi järgi) või 2014. aastal (pessimistliku stsenaariumi järgi). Algselt esitatud restruktureerimiskava kohaselt põhjustas Adria probleeme: a) […].
(28)
Algselt esitatud restruktureerimiskavas esitati mitu Adria restruktureerimise meedet, mille eesmärk oli taastada ettevõtja elujõulisus: a) […].
(29)
Algselt esitatud restruktureerimiskava kohaselt kataks 2011. aasta kapitali suurendamine 69,7 miljoni euro võrra Adria negatiivse omakapitali summas […] eurot, kohustuste tagasimaksmise summas […] eurot ([…] eurot tähtaja ületanud kohustuste täitmiseks tarnijate ees ja […] eurot pangalaenude ennetähtaegseks tagasimaksmiseks) ning restruktureerimismeetmete rahastamise summas […] eurot.
(30)
Restruktureerimise kogukulud ulatuks […] euroni, mida osaliselt kaeti riigi ja PDP 50 miljoni euro suurusest rahasüstist. Adria osaleks restruktureerimiskulude katmises (omaosalus) […] euroga, mis tuleks pangalaenude vahetamisest omakapitali vastu (19,7 miljonit eurot), […]. Algselt esitatud restruktureerimiskavas kaaluti kompensatsioonimeetmetena AAT müüki ja regulaarliinide sulgemist.
(31)
Komisjoni poolt menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtluste kummutamiseks esitas Sloveenia restruktureerimiskavale mitu täiendust. Praegusel kujul näeb restruktureerimiskava ette, et restruktureerimine kestab 2015. aastani, samuti hõlmab see mitut täiendavat restruktureerimismeedet, et tagada püsivam elujõulisus. Täiendavad restruktureerimismeetmed ning nende finantsmõju 2014.-2015. aastal on järgmised: a) […].
4.5. 5. meede: Adria Airways Tehnika d.d. (AAT) võõrandamine aastatel 2010-2011
(32)
Täielikult Adriale kuuluv tütarettevõtja AAT asutati 2010. aastal. Kuni selle ajani oli see olnud Adria ettevõttesisene tehnilise hoolduse üksus SVL. AAT hooldab nii Adria kui ka teiste klientide õhusõidukeid.
(33)
Ajavahemikul 2010. aasta novembrist 2011. aasta märtsini omandasid PDP ja Aerodrom Ljubljana (Ljubljana lennujaama käitaja, milles riigil on enamusosalus) Adrialt kahes etapis 52,3 % ja 47,7 % AATst. Esimese etapina ostis PDP 18,24 % osaluse AATs 2 676 346 hääleõiguseta eelisaktsia kujul hinnaga 1 euro aktsia kohta. Samal ajal omandas Aerodrom Ljubljana 31,16 % osaluse AATs (4 570 881 aktsiat) võla muutmisega hääleõiguseta eelisaktsiateks ligikaudu 4,6 miljoni euro ulatuses. Teises etapis 2011. aasta alguses müüs Adria oma ülejäänud AAT aktsiad järgmiselt: PDP omandas 5 000 000 lihtaktsiat hinnaga 1 euro aktsia kohta ja suurendas oma osalust ettevõtjas 52,33 %ni; Aerodrom Ljubljana suurendas oma osalust 47,67 %ni, konverteerides 2,2 miljoni euro väärtuses nõudeid Adria vastu.
(34)
Osaluse eest maksti kokku seega 14,7 miljonit eurot, mis teeb 1 euro aktsia kohta. 2010. aasta aprillis koostatud hindamisaruandes leiti, et 2009. aasta detsembris jäi Adria hooldusüksuse AAT väärtus 14,4 ja 14,9 miljoni euro vahemikku.
5. MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
(35)
20. novembril 2012 otsustas komisjon algatada ametliku uurimismenetluse. Menetluse algatamise otsuses väljendas komisjon oma esialgset seisukohta, et ajal, mil meetmeid rakendati, või vähemalt alates 2008. aastast võis Adriat pidada raskustes olevaks ettevõtjaks. Komisjon väljendas ka kahtlusi seoses hindamisel oleva viie meetmega ning jõudis esialgsele järeldusele, et kõik viis meedet sisaldasid riigiabi.
(36)
Seoses 1. ja 2. meetmega leidis komisjon menetluse algatamise otsuses, et Sloveenia riigil oli KADile selge ja otsene mõju, ning jõudis esialgsele järeldusele, et KADi osalemisel 2007. ja 2009. aasta kapitalisuurendamistes kasutati riigi vahendeid ning see oli seostatav Sloveenia riigiga. Hind, mida KADi aktsiate eest tegelikult maksis, jäi küll allapoole kahes hindamisaruandes kehtestatud väärtust, kuid komisjon väljendas nende hindamisaruannete suhtes kahtlusi, mis tulenesid suurest ajavahemikust aktsiate hindamise ja kapitalisüstide tegemise vahel. Võttes arvesse, et sel ajal oli KAD Adria enamusaktsionär, leidis komisjon, et 2007. ja 2009. aasta kapitalisuurendamiste eesmärk oli rahastada KADi olemasolevat investeeringut ettevõtjas, mida võis pidada raskustes olevaks.
(37)
3. meedet hinnates märkis komisjon, et PDP on KADi ja SODi õigusjärglane; nii KADi kui ka SODi tegevuse suhtes oli komisjon jõudnud esialgsele järeldusele, et see on seostatav riigiga. Lisaks rõhutas komisjon riigiga seostatavuse põhjendamisel asjaolu, et Sloveenia omab kaudselt (KADi, SODi ja täielikult riigile kuuluva varahaldusettevõtja DSU kaudu) 100 % PDPst, ning osutas mõnedele kaudsetele seostatavuse tõenditele Stardust Marine'i kohtuasja tähenduses (14). Nagu ka 1. ja 2. meetme puhul, jäi hind, mida PDP aktsiate eest tegelikult maksis, küll allapoole hindamisaruandes kehtestatud väärtust, kuid komisjon väljendas selle hindamisaruande suhtes kahtlusi, mis tulenesid suurest, 15kuulisest ajavahemikust aktsiate hindamise ja kapitalisüsti tegemise vahel. Komisjon jõudis ka esialgsele järeldusele, et kahe eraomandis oleva turismiettevõtja (Kompas d.d. ja Palma d.o.o.) osalemisest koos PDPga 2010. aasta kapitalisüstis ei piisa selleks, et kõrvaldada komisjoni kahtlusi Adriale antud võimaliku eelise kohta (15).
(38)
Seoses 4. meetmega märkis komisjon, et Sloveenia investeering hõlmas vaieldamatult riigi vara, ning kordas oma esialgset järeldust, et PDP tegevus on seostatav riigiga. Komisjon väljendas ka kahtlusi seoses NLB 4. meetmes osalemisega, mida saab riigiga seostada, võttes arvesse asjaolu, et a) kõnealusel ajal kuuulus NLB enamusosalus riigile, b) riigil oli panga juhatuses ja nõukogus häälteenamus ja c) riigiasutused võisid riigi kontrollitava panga käitumist mõjutada.
(39)
Hinnates, kas 4. meede andis Adriale põhjendamatu valikulise eelise, märkis komisjon menetluse algatamise otsuses, et asjaolu, et pangad nõustusid võla vahetamisega omakapitali vastu üksnes tingimusel, et riik toetab Adriat rahasüstiga, ja eelkõige riigi ja PDP toetuse erinev laad võrreldes pankade toetusega (raha vs. võla konverteerimine) oli piisav selleks, et tekitada põhjendatud kahtlusi 2011. aasta kapitalisuurendamise tingimuste samaväärsuses. Komisjon märkis veel, et erinevalt varasematest kapitalisuurendamistest toimus 2011. aasta kapitalisuurendamine ilma hindamisaruandeta.
(40)
Sloveenia väite kohta, et riik otsustas 4. meetmes osaleda 2011. aasta septembri restruktureerimiskava alusel, märkis komisjon, et restruktureerimiskava ei olnud põhimõtteliselt piisav selleks, et rahuldada erainvestori kriteeriume, kuna mõned selles esitatud prognoosid põhinesid ebakindlatel või ebaselgetel eeldustel. Komisjon rõhutas ka asjaolu, et erainvestor oleks kaalunud riski, et varasemad kapitalisuurendamised kujutasid endast ebaseaduslikku riigiabi, ning oleks hinnanud komisjonipoolse sissenõudekorralduse riski mõju investeeringu kasumlikkusele. Lõpuks märkis komisjon, et pangad võisid otsustada kapitalisüstis osaleda huvi tõttu, mida Sloveenia oli Adria vastu üles näidanud ammu enne kuupäeva, mil võeti vastu otsus 2011. aasta kapitalisuurendamise kohta.
(41)
Seoses 5. meetmega kordas komisjon oma esialgset seisukohta, et PDP tegevus oli riigiga seostatav ning meede hõlmas riigi vara. Aerodrom Ljubljana suhtes jõudis komisjon samale esialgsele järeldusele, pidades silmas asjaolu, et ettevõtja enamusosalus kuulus juba AAT omandamise ajal riigile. Komisjon pidas ebatõenäoliseks, et riik ei osalenud Ljubljana lennujaama haldaja Aerodrom Ljubljana tähtsates otsustes, võttes arvesse Aerodrom Ljubljana kui riigi peamise rahvusvahelise lennujaama strateegilist tähtsust.
(42)
Kuna AAT aktsiate omandamise esimene etapp leidis aset kohe pärast 2010. aasta kapitalisuurendamist, oli komisjon seisukohal, et neid meetmeid ei tuleks hinnata eraldi, vaid need moodustavad osa suuremast Adria toetusoperatsioonist. Uurides aruannet, milles määrati kindlaks ATT aktsiate väärtus, märkis komisjon, et AATd (sel ajal oli see SVL) hinnati Adria hooldusüksuse osana ning AAT väärtuse hindamisel võeti arvesse sellest tulenevat sünergiat. Komisjon leidis siiski, et aruandes oleks tulnud hinnata SLV/AAT kui eraldiseisva üksuse väärtust, jättes kõrvale kontsernisisese sünergia, kuna 2010. aastaks oli AAT Adriast eraldunud ning see müüdi eraldi üksusena. Lisaks tegi komisjonile muret suur ajavahemik hindamise ja AAT aktsiate müügi vahel.
(43)
Komisjon väljendas kahtlusi ka viie hinnatava meetme siseturuga kokkusobivuse suhtes, eriti seetõttu, et Sloveenia ametiasutused ei esitanud kokkusobivuse ühtki võimalikku põhjendust.
(44)
Võttes arvesse asjaomaste meetmete laadi ja asjaolu, et meetmete rakendamise ajal võis Adriat pidada raskustes olevaks ettevõtjaks, märkis komisjon, et meetmete kokkusobivust saab hinnata üksnes ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ning lähtudes eelkõige ühenduse suunistest raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (16) (edaspidi „päästmise ja restruktureerimise suunised”). Esiteks märkis komisjon, et päästmise ja restruktureerimise suuniste punktis 3.1 sätestatud päästmisabi tingimused ei tundunud olevat täidetud. Seoses suuniste punktis 3.2 määratletud restruktureerimisabiga toonitas komisjon, et meetmeid rakendati enne komisjoni teavitamist ning et puudus suunistega ette nähtud tingimustele vastav usaldusväärne restruktureerimiskava - juba ainuüksi sellest asjaolust piisaks, et välistada meetmete kokkusobivus siseturuga (17).
(45)
Komisjon avaldas kahtlusi ka restruktureerimiskava kohta, mis ei tundunud piisavalt usaldusväärne Adria püsiva elujõulisuse taastamiseks, kuna mõned prognoosid põhinesid kvantifitseerimata, ebakindlatel või ebaselgetel eeldustel. Komisjon kahtles ka selles, kas restruktureerimiskavaga ette nähtud kompensatsioonimeetmeid saab pidada asjakohasteks ja/või piisavateks, võttes arvesse, et need tundusid olevat Adria elujõulisuse taastamiseks vajalikud. AAT müük leidis aset mitu kuud enne restruktureerimiskava heakskiitmist, 2010. aasta lõpus ja 2011. aasta alguses - ajal, mil Adria ilmselt vajas hädasti rahastamist. Regulaarliinide sulgemist ei saanud pidada aktsepteeritavaks kompensatsioonimeetmeks, kuna enamik regulaarliine (31st 27) olid restruktureerimiskavas esitatud andmete kohaselt kahjumlikud ning nende sulgemist oleks ettevõtja elujõulisuse tagamiseks nii või teisiti nõutud. Komisjon kahtles ka selles, kas Adria enda pakutud omaosalust […] eurot saab täielikult aktsepteerida, kuna ei olnud selge, kas AAT müügist ja pangalaenude omakapitali vastu muutmisest saadavaid summasid võib omaosaluse hulka lugeda. Arvestades, et Adria tundus olevat meetmete rakendamise ajal raskustes ja raskustes olevad ettevõtjad saavad vastu võtta ainult päästmis- ja/või restruktureerimisabi, tõstatas komisjon ka küsimuse, kas järgitakse ühekordse abi põhimõtet, eriti seoses 2011. aasta kapitalisuurendamisega.
6. MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
6.1. Sloveenia märkused
(46)
Oma märkustes komisjoni menetluse algatamise otsuse kohta väidab Sloveenia, et 1., 2. ja 3. meede ei hõlmanud riigiabi, kuna KADi ja PDP otsuseid ei saa riigiga seostada. Eelkõige märkis Sloveenia, et riigi 100 % osalusest ei piisa järeldamaks, et meetmeid saab seostada riigiga. Lisaks märgib Sloveenia, et hindamisaruanded, milles määrati kindlaks aktsiate väärtus, olid korrektsed, ning sellest lähtuvalt järgiti turumajandusliku investeerimise põhimõtet, mis välistab Adriale eelise andmise. Eelkõige seoses 3. meetmega väidab Sloveenia, et asjaolu, et lisaks PDP-le märkisid 20 % aktsiatest samaväärsetel tingimustel kaks eraomandis olevat turismiettevõtjat, on oluline ning näitab, et turg ei kahelnud Adria elujõulisuses, mis välistab riigiabi olemasolu.
(47)
Seoses 5. meetmega kordab Sloveenia, et PDP tegevust ei saa riigiga seostada. Seoses Aerodrom Ljubljana tegevusega leiab Sloveenia, et asjaolust, et teatavad nõukogu liikmed nimetasid ametisse riik, KAD ja SOD, ei saa järeldada, et riik mõjutas AAT ostmise otsust. Peale selle leiab Sloveenia, et 2010. aasta aprilli hindamisaruannet, milles määrati AAT kui Adria hooldusüksuse väärtuseks 14,4 miljonit kuni 14,9 miljonit eurot, ei saa pidada aegunuks ning et miski ei näita seda, et hindamisaruandes võeti arvesse Adria-sisest sünergiat. Lisaks väidab Sloveenia, et nii PDP kui ka Aerodrom Ljubljana nõukogu koosolekuprotokollid näitavad, et ATT omandamise otsuse tegemisel lähtuti majanduslikest kaalutlustest. Eespool kirjeldatud põhjustel tuleks 5. meetme puhul riigiabi olemasolu välistada.
(48)
Sloveenia vaidlustab ka Adria liigitamise raskustes olevaks ettevõtjaks ja leiab, et Adriat saab pidada raskustes olevaks alates 2011. aasta jaanuarist, st 4. meetme rakendamise ajal.
(49)
Seoses 4. meetmega välistab Sloveenia riigiabi olemasolu väitega, et võla vahetamist omakapitali vastu NLB poolt ei saa seostada riigiga. Peale selle on Sloveenia arvamusel, et omakapitaliks konverteeritud laenud olid täielikult tagatud õhusõidukitele ja hoonetele seatud pantidega ning laene omakapitali vastu vahetades võtsid pangad seega uue äririski. Selles mõttes oleks võla vahetamine omakapitali vastu võrdväärne rahasüstiga. Sloveenia märgib veel, et pangad ja riik mõjutasid üksteist investeerimisotsuse tegemisel ning et Sloveenia arvates põhines otsus usaldusväärsel restruktureerimiskaval, ja järeldab, et investeerimisotsused tehti samaaegselt, mis välistab põhjendamatu eelise andmise Adriale.
(50)
Kuna Sloveenia leiab, et 1., 2., 3. ja 5. meede ei hõlmanud riigi vahendeid, ei esitanud ta nende meetmete kohta kokkusobivuse põhjendusi. Sloveenia esitas kokkusobivuse põhjendused siiski 4. meetme kohta juhuks, kui komisjon jõuab järeldusele, et see kujutab endast riigiabi. Kuna Sloveenia väitel oli Adria raskustes alles alates 2011. aasta jaanuarist (vt põhjendus 48), kujutab 4. meede endast päästmise ja restruktureerimise suuniste punktis 3.2 sätestatud, siseturuga kokkusobivat restruktureerimisabi, mida antakse esitatud restruktureerimiskava alusel.
(51)
Seoses elujõulisuse taastamisega leiab Sloveenia, et restruktureerimiskava tagab Adria pikaajalise elujõulisuse, ning toonitab, et kooskõlas päästmise ja restruktureerimise suunistega sisaldab restruktureerimiskava turu-uuringut ja äriühingu raskuste tekkimise põhjuste analüüsi, ning et sellega nähakse ette selliste tegevuste lõpetamine, mis jääksid ka pärast restruktureerimist kahjumlikuks. Nagu näidatud põhjenduses 31, tegi Sloveenia restruktureerimiskavas mitu täiendust. Praegusel kujul näeb kava ette, et restruktureerimine kestab 2015. aastani, samuti hõlmab see mitut täiendavat restruktureerimismeedet, et tagada püsivam elujõulisus. Sloveenia rõhutab veel, et täiendatud restruktureerimiskava tagab 2015. aasta lõpuks isegi kõige negatiivsema stsenaariumi korral püsiva elujõulisuse - 2014. aastal on omakapitali investeeringute tulusus […] % ja 2015. aastal […] %, mis on kõrgem kui määr, mida komisjon aktsepteeris otsuses Air Malta kohta (18).
(52)
Sloveenia on arvamusel, et tegevusmahu vähendamine (regulaarlendude sulgemise teel) […] % võrra talvehooajal ja […] % suvehooajal, teenindusaegade vabastamine teatavates lennujaamades, sh koordineeritud (tiheda liiklusega) lennujaamades, ja AAT müük on asjakohased ja proportsionaalsed kompensatsioonimeetmed. Sloveenia väidab ka, et suletud liinid olid tegelikult kasumlikud nn brutomarginaali (marginaali C1-osa positiivne) alusel, mida komisjon on aktsepteerinud Air Malta ja Czech Airlinesi (19) juhtumite puhul.
(53)
Seoses abi minimaalsuse põhimõttega (omaosalus) väidab Sloveenia eespool kirjeldatust tulenevalt, et AAT müük ei hõlma riigiabi ning seetõttu tuleks 14,7 miljoni euroni ulatuvat müügitulu omaosalusena aktsepteerida. Sloveenia leiab veel, et pankade poolt omakapitali vastu vahetatud võlg tuleks lugeda kogu summa, st 19,7 miljonit eurot, ulatuses omaosaluse hulka. Sloveenia on esitanud ka kõnealuste laenude tagatiseks olnud õhusõidukite väärtuse koos asjaomase AVACi aruandega, (20) kus on näidatud nende õhusõidukite väärtused. Kui lisada sellele veel mitme vara […] müük, ületaks omaosalus täiendatud restruktureerimiskava kohaselt [50-54] %.
(54)
Seoses ühekordse abi põhimõttega on Sloveenia seisukohal, et sellest põhimõttest on kinni peetud, kuna 1., 2., 3. ja 5. meetmega, mis eelnesid 4. meetmele, ei antud Adriale riigiabi.
6.2. Huvitatud isikute märkused
(55)
Ametliku uurimismenetluse jooksul sai komisjon märkusi ainult Ryanairilt, kes toetab komisjoni esialgseid järeldusi, et hindamisel olevad meetmed hõlmasid riigiabi ja ei ole kokkusobivad siseturuga.
(56)
Ryanair väitis siiski, et komisjon ei arvestanud menetluse algatamise otsuses turumajandusliku investeerimise põhimõttele antud hinnangus kõiki tegureid: komisjon oleks pidanud arvesse võtma ka seda, kas erainvestor võinuks ettevõttesse lisakapitali paigutamise asemel valida Adria likvideerimise (21). Ryanair väidab, et komisjon oleks menetluse algatamise otsustes pidanud hindama, kas Adria likvideerimine oleks olnud riigi jaoks tulusam kui lisavahendite andmine. Ehkki Ryanair leidis, et tal ei ole piisavalt teavet restruktureerimiskava kommenteerimiseks, väljendas ta siiski kahtlusi selles suhtes, kas Adria jõuab uuesti kasumisse.
(57)
Ryanair väitis veel, et mis tahes abi Adriale kahjustaks Ryanairi turuseisundit, kuna see õõnestab Ryanairi tegevust turu väljakujundamisel ning tähendab Ryanairi jaoks tulu kaotust.
6.3. Sloveenia märkused huvitatud kolmandate isikute märkuste kohta
(58)
Sloveenia käsitles üksikasjalikult Ryanairi väiteid. Eelkõige märkis Sloveenia, et Adriale antud kapitalisüstides osales mitte ainult riik, vaid ka erainvestorid ning üksused, kelle tegevust Sloveenia sõnul ei saa riigiga seostada. Lisaks leiab Sloveenia, et väites, et riik oleks pidanud Adria restruktureerimisele ja pikaajalisele elujõulisusele eelistama pankrotti, on Ryanair tõlgendanud vääralt kohtupraktikat. Sloveenia sõnul on Ryanairi soovitatud testi eeldused valed, kuna seda saaks kohaldada üksnes Adria võlausaldajate, kuid mitte investorite suhtes: kuna Sloveenia ei ole Adria võlausaldaja, ei saaks ta nõuda selle likvideerimist.
(59)
Sloveenia märkis, et komisjon oli uurinud Adria restruktureerimiskava eeldusi, ning rõhutas, et Ryanairi kahtlused selles suhtes, kas Adria suudab elujõulisuse taastada, ei ole põhjendatud. Sloveenia väitis veel, et ka väidetav kahju Ryanairi turuseisundile ei ole põhjendatud.
7. HINNANG MEETMETELE
(60)
Esmalt tehakse käesolevas otsuses kindlaks, kas Adria on raskustes olev ettevõtja päästmise ja restruktureerimise suuniste tähenduses (punkt 7.1). Seejärel analüüsitakse, kas vaatluse all olevad meetmed hõlmavad riigiabi Adriale ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses (punkt 7.2), ning kas selline abi, kui selle olemasolu kinnitust leiab, on seaduslik (punkt 7.4) ja siseturuga kokkusobiv (punkt 7.5).
7.1. Adria raskused
(61)
Adria finantsseisund on 2008. aastast alates pidevalt halvenenud, kuna müük on vähenenud ja nii maksueelne kasum kui ka omakapital on negatiivsed. Ajavahemikul 2007-2011 olid Adria peamised finantsnäitajad Sloveenia ametiasutustelt pärit andmete kohaselt järgmised.
Tabel 6
Adria peamised finantsnäitajad ajavahemikul 2007 - juuni 2011 (miljonites eurodes)
2007
2008
2009
2010
juuni 2011
Käive
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Puhaskasum/-kahjum
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Registreeritud kapital
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Omakapital
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Võla ja omakapitali suhe
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Äritegevuse netorahakäive
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
2011. finantsaasta lõpus oli Adria kahjum 12 miljonit eurot (24) ja 2012. aastal 10,8 miljonit eurot (25). 2013. aastal vähendas Adria kahjumit 3,1 miljoni euroni (26).
(63)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 10 alapunktis a on sätestatud, et ettevõtja on raskustes, kui ta on kaotanud üle poole oma osa- või aktsiakapitalist ning üle veerandi sellest kapitalist viimase 12 kuu jooksul. See säte põhineb eeldusel, et osa- või aktsiakapitalist suure osa kaotanud ettevõtja ei suuda peatada kahjumit, mis viiks lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu tegevuse lõpetamiseni (nagu on kirjas päästmise ja restruktureerimise suuniste punktis 9).
(64)
Menetluse algatamise otsuses on näidatud, et ajavahemikul 2007 - juuni 2011 aktsiakapital ei vähenenud, vaid hoopis suurenes. Komisjon märgib siiski, et 2010. ja 2011. aastal muutus ettevõtja omakapital negatiivseks. Samas ei võtnud ettevõtja asjakohaseid meetmeid omakapitali vähenemise peatamiseks. Varasemate juhtumite puhul (27) on komisjon jõudnud järeldusele, et kui ettevõtja omakapital on negatiivne, saab a priori eeldada, et päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 10 alapunktis a esitatud kriteeriumid on täidetud - Adria puhul oleks see nii vähemalt 2010. aastast saadik. Ka Üldkohus jõudis hiljutises otsuses (28) järeldusele, et negatiivse omakapitaliga ettevõtja on raskustes.
(65)
Lisaks tundub, et 2010. aasta lõpuks jõudsid Adria raskused haripunkti. Sel ajal räägiti ajakirjanduses võimalusest, et Adria suhtes kohaldatakse pankrotivara haldamise menetlust või et Adria esitab pankrotiavalduse (29). Seda võib võtta tõendina, et vähemalt sel ajal vastas Adria Sloveenia õigusaktide kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 10 alapunkti c tähenduses.
(66)
Eespool kirjeldatud põhjustel leiab komisjon kooskõlas menetluse algatamise otsusega, et Adria oli 2010. ja 2011. aastal, st ajal, mil rakendati 3., 4. ja 5. meede, raskustes olev ettevõtja päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 10 alapunkti a ja/või c tähenduses.
(67)
Lisaks nähtub põhjenduses 61 olevast tabelist 6, et 2010. ja 2011. aastal sai Adriat pidada raskustes olevaks ka päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 11 alusel, mille kohaselt saab ettevõtjat pidada raskustes olevaks, kui eksisteerivad tavapärased raskustes oleva äriühingu tunnused, nagu kahjumi suurenemine, käibe vähenemine, kasvav laovaru, ülevõimsus, kahanev rahakäive, kasvav võlg, suurenevad intressinõuded ning varade puhasväärtuse vähenemine või kadumine.
(68)
Komisjon on siiski seisukohal, et aastatel 2007-2009 ei ilmnenud Adria puhul märke, mis osutaksid raskustes olevale ettevõtjale päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 11 tähenduses. 2008. aastal jäi Adria vaatlusalusel ajavahemikul esimest korda kahjumisse, mis ulatus 3,2 miljoni euroni. Sloveenia märgib õigesti, et Adria tulud ja rahavoog suurenesid 2008. aastal eelmise aastaga võrreldes (vastavalt 179,2 miljonilt eurolt 205,4 miljoni euroni ja 16,9 miljonilt eurolt 18,5 miljoni euroni). Ka aktsiakapital püsis stabiilselt 6,8 miljoni euro tasemel.
(69)
Komisjon märgib ka, et 2008. ja 2009. aastal oli Adria maksueelne puhaskasum - 3,2 miljonit eurot ja - 14 miljonit eurot. Kulumit kõrvale jättes (EBT+DA) oli ettevõtja majandustulemus positiivne, ulatudes vastavalt 10,9 miljoni euroni ja 1,6 miljoni euroni (vt tabel 6 põhjenduses 61). 2010. aastal ja järgmistel aastatel oli Adria EBT+DA negatiivne. Kuna 2. meetme suhtes võeti vastu otsus 2009. aasta jaanuaris ja aktsiad märgiti täielikult 2009. aasta juulis, ei saanud komisjon täie kindlusega järeldada, et äriühingu majandustulemused olid sel ajal selgelt negatiivsed, mis võimaldaks väita, et Adria oli raskustes olev ettevõtja päästmise ja restruktureerimise suuniste tähenduses.
(70)
Seepärast on komisjon seisukohal, et ajavahemikul 2007-2009, st ajal, kui rakendati 1. ja 2. meede, ei olnud Adria raskustes olev ettevõtja.
7.2. Riigiabi olemasolu
(71)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(72)
Et otsustada, kas riigiabi on antud, peab komisjon hindama, kas iga meetme puhul vaatluse all olevast viiest meetmest on täidetud kõik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid (st riigi vahendite üleandmine, valikuline eelis, võimalik konkurentsimoonutus ja liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine).
7.2.1. 1. ja 2. meede: 2007. ja 2009. aasta kapitalisuurendamine
(73)
Esmalt analüüsib komisjon, kas 1. ja 2. meede andsid Adriale valikulise eelise.
(74)
Menetluse algatamise otsuses märkis komisjon sellega seoses, et hind, mida KAD aktsiate eest maksis, jäi alla kahes hindamisaruandes kindlaks määratud väärtust. KAD omandas 2007. aasta veebruaris Adria uued aktsiad hinnaga 27 eurot aktsia kohta, mis jääb alla hindamisaruandes kindlaks määratud väärtust […] eurot aktsia kohta […] seisuga (vt põhjendus 15). 2009. aasta jaanuaris omandas KAD aktsiad hinnaga 22 eurot aktsia kohta, mis jääb alla hindamisaruandes kindlaks määratud väärtust […] eurot aktsia kohta […] seisuga (vt põhjendus 18). Siiski seadis komisjon kahtluse alla nende aruannete usaldusväärsuse, muu hulgas seetõttu, et (2007. aasta veebruaris ja 2009. aasta jaanuaris toimunud) kapitalisuurendamiste ja ettevõtja aktsiate hindamise vahele (vastavalt […] ja […]) jäi märkimisväärne ajavahemik.
(75)
Komisjon hindas andmeid ja tõendusmaterjali, mida Sloveenia nende aruannete kohta pärast ametliku uurimise algatamist esitas. Seoses 1. meetmega selgitas Sloveenia, et aruande aluseks olevad andmed pärinevad 30. septembrist 2006 ning olid hindamisaruande koostamise ajal kõige uuemad andmed. 2. meetme suhtes selgus, et hindamisaruanne telliti samal ajal, kui Adria üldkoosolek otsustas kapitali suurendada. Peale selle ei ole komisjonil põhjust uskuda, et hindaja (P&S Capital) ei olnud täiesti sõltumatu.
(76)
Ehkki on tõsi, et ettevõtja aktsiate hindamise ja kapitalisuurendamise vahele jäi […] kuud, ei ole komisjon leidnud tõendeid, mis osutaksid sellele, et see ajavahemik mõjutas tegelikult Adria aktsiate hinnangulist väärtust.
(77)
Komisjon märgib, et aruannetes kasutatud hindamismeetod (mis põhines eeldatavate vabade rahavoogude nüüdispuhasväärtusel) (30) on omandamiste puhul laialdaselt kasutust leidnud. Aruannete üksikasjalikust analüüsist nähtub, et nendes kasutatud valemid olid hindamiseks asjakohased ja neid oli kohaldatud nõuetekohaselt ning käibe kasvu ja kasumlikkuse eeldused ja prognoosid tundusid realistlikud. Eelkõige 2007. aasta kapitalisüstiks (1. meede) tehtud hindamisaruandes jäävad tulu kasvu ja kasumlikkuse prognoositud keskmised määrad varem täheldatutega samasse vahemikku. 2009. aasta kapitalisüstiks (2. meede) tehtud hindamisaruandes on tulu kasvu ja kasumlikkuse prognoositud määrad varem täheldatutest madalamad, kuna a) 2008. aasta suur majanduskasv tulenes peamiselt Sloveenia ELi eesistumisest; b) maailmamajandus kasvas aeglaselt ja c) finantsturgudel valitses pingeline olukord. Aruannete ülejäänud eeldused näivad samuti realistlikud. Lisaks märgib komisjon, et KAD oli Adria enamusaktsionär juba enne kapitalisuurendamisi (31) ning et kapitalisuurendamiste eesmärk oli rahastada KADi olemasolevat (ja kasumlikku) investeeringut.
(78)
Eespool toodu põhjal märgib komisjon, et 2007. ja 2009. aasta kapitalisuurendamisi saab pidada turutingimustele vastavaks ning nendega ei antud Adriale põhjendamatut eelist.
(79)
Seepärast järeldab komisjon, et 1. ja 2. meede kujutasid endast investeeringuid, mille oleks teinud sarnases olukorras (32) ka turumajanduse tingimustes tegutsev investor ning seega on riigiabi olemasolu välistatud ja puudub vajadus hinnata, kas muud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud.
7.2.2. 3. meede: 2010. aasta kapitalisuurendamine
(80)
Nagu põhjenduses 73 märgitud, on üks riigiabi olemasolu eeldus, et meetmega antakse abisaajale põhjendamatu valikuline eelis. Järgnevalt hindab komisjon, kas see tingimus on 3. meetme puhul täidetud.
(81)
Menetluse algatamise otsuses märkis komisjon, et hind, mida PDP ja eraomandis olevad turismiettevõtjad Adria aktsiate eest maksid (12 eurot aktsia kohta), jäi hindamisaruandes kindlaks määratud hinnast ([…] eurot aktsia kohta) madalamaks. Sarnaselt 1. ja 2. meetmega kahtles komisjon hindamisaruande usaldusväärsuses, peamiselt seetõttu, et kapitalisuurendamise (2010. aasta septembris) ja aktsiate hindamise vahele ([…]) jäi märkimisväärne […] kuu pikkune ajavahemik.
(82)
Sloveenia ametiasutuste esitatud teave on komisjoni kahtlusi selles suhtes teataval määral leevendanud. Sellest olenemata märgib komisjon, et sama teabe ja hindamise alusel osalesid 2010. aasta kapitalisuurendamises 20 % ulatuses kaks eraomandis olevat turismiettevõtjat (Kompas d.d. ja Palma d.o.o.); ülejäänud 80 % kapitalist tuli PDP-lt. Eraettevõtjad ja PDP osalesid samadel tingimustel ja märkisid aktsiad samal kuupäeval. Nii eraettevõtjad kui ka PDP osalesid kapitalisuurendamises rahasüstiga. Menetluse algatamise otsuses rõhutas komisjon, et erasektori osalemist 20 % ulatuses võib põhimõtteliselt võtta märgina sellest, et turg toetas kõnealust investeeringut, ehkki toimingut tuleb vaadelda Adria tollase olukorra laiemas kontekstis ning võtta arvesse asjaolu, et 3. meede oli kolmas kapitalisuurendamine ligikaudu 3,5 aasta jooksul.
(83)
Esiteks märgib komisjon, et Sloveenia on esitanud tõendid, millest nähtub, et Kompas d.d. ja Palma d.o.o. on täielikult eraomandis olevad ettevõtjad, mida riik mingil moel ei kontrolli ega mõjuta. Lisaks ei kujutanud 1. ja 2. meede endast riigiabi, nagu näidatud põhjenduses 79. Sellest lähtuvalt tundub, et investeerimisotsused, mida oleks teinud erainvestor, ei ole mõjutanud eraomandisse kuuluvate turismiettevõtjate otsuseid Adriasse investeerida. Komisjon juhib tähelepanu ka sellele, et eraomandis olevad turismiettevõtjad märkisid Adria aktsiad samal kuupäeval kui PDP, nad maksid sama hinda, nende investeering tehti samadel tingimustel ja sissemaksed kapitali tehti rahas.
(84)
Isegi kui komisjon jõuaks järeldusele, et PDP osalemine hõlmas riigi vara ja on riigiga seostatav (vt põhjendused 89-91), ei saa erasektori 20 % osalemist väljakujunenud kohtupraktika kohaselt pidada riikliku sekkumisega võrreldes tähtsusetuks (33). Pealegi ei saa komisjon eespool toodut silmas pidades järeldada, et PDP tegevus mõjutas eraomandis olevate turismiettevõtjate otsust Adriasse investeerida. Seda järeldust ei muuda asjaolu, et Adriat peeti 2010. aastal raskustes olevaks (vt punkt 7.1).
(85)
Sloveenia esitatud tõenditest ei nähtu, et turismiettevõtjatel oleks olnud Adriasse investeerimisel mõni muu eesmärk peale kasumitaotluse. Seoses sellega osutab komisjon Sloveenia aruandele Adria 2009.-2014. aasta strateegiliste suundade kohta, mis oli investeerimisotsuse tegemise ajal nähtavasti investoritele kättesaadav ja milles prognoositi Adriale ajavahemikul 2010-2014 kasumit, tuginedes ligikaudu 2,5 miljoni euro suurusele kapitalisüstile ja teatavate meetmete (sh suurem tulu reisija kohta ja kulude vähendamine) rakendamisele Adria poolt. Kõnealust aruannet võib käsitada veel ühe märgina sellest, et turismiettevõtjad olid tõepoolest veendunud oma investeeringu tulususes.
(86)
Seetõttu on komisjon arvamusel, et eraomandis olevate turismiettevõtjate otsus Adriasse investeerida tehti pari passu PDP investeerimisotsusega ning et turismiettevõtjate investeering oli oluline. Komisjonil ei ole põhjust kahelda ka selles, et turismiettevõtjad otsustasid Adriasse investeerida kasumitaotluse eesmärgil. Seepärast järeldab komisjon, et 3. meetmega ei antud Adriale põhjendamatut eelist ning seega on riigiabi olemasolu välistatud ja puudub vajadus hinnata, kas muud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud.
7.2.3. 4. meede: 2011. aasta kapitalisuurendamine
(87)
30. septembril 2011 märkis Sloveenia Adria 2011. aasta kapitalisuurendamisel 70 % aktsiatest 49,5 miljoni euro suuruse rahalise sissemaksega. Sloveenia investeeris raha AUKNi (Sloveenia Põhivara Haldamise Amet) kaudu. Lisaks märkis PDP veel 1 % aktsiatest 0,5 miljoni eurose sissemaksega. Ülejäänud osas (st 19,7 miljonit eurot) toimus kapitali suurendamine mitme panga võla vahetamisega omakapitali vastu: NLB 20 %, Abanka Vipa d.d. 5 %, Unicredit Bank of Slovenia d.d. 2 % ja Hypo Alpe-Adria Bank d.d. 2 %.
(88)
AUKN asutati Sloveenia Vabariigi kapitaliinvesteeringute üldjuhtimise seadusega; (34) selle juhatuse liikmed nimetas ametisse Sloveenia Riigikogu. AUKN kasutas Sloveenia riigieelarve vahendeid ning selle töötajad olid riigiametnikud (35). Seega on selge, et AUKNi tegevust saab seostada riigiga ning see hõlmas riigi vahendeid; seda ei vaidlusta ka Sloveenia. Täiendava elemendina juhib komisjon tähelepanu Sloveenia riigikantselei 23. juuni 2011. aasta pressiteatele: „Tänasel istungil otsustas valitsus, et [AUKN] teeb ettevõtja Adria Airways d.d. omakapitali 49,5 miljoni euro suuruse sissemakse ja äriühing [PDP] maksab 500 000 eurot […]. Sloveenia osaleb selles protsessis aktiivselt, kuna tema huvides on, et Sloveenias asuv lennuettevõtja pakuks ka tulevikus regulaarlende.” (36).
(89)
Seoses PDPga leiab komisjon, et Stardust Marine'i kohtuasja (37) silmas pidades leidub mitu tõendit, mis lubavad järeldada, et PDP asutati Sloveenia riigiasutuste poliitiliste otsuste elluviimiseks ning et PDP otsust investeerida 4. meetmesse saab seostada riigiga ning see hõlmab riigi vahendeid. Esiteks märgib komisjon, et Sloveenia riik omab kaudselt (KADi, SODi ja DSU kaudu) 100 % PDPst. Seoses sellega juhib komisjon tähelepanu oma otsusele ELANi juhtumi kohta, (38) milles komisjon jõudis järeldusele, et PDP kahe omaniku, KADi ja DSU tegevust saab seostada riigiga. Lisaks kontrollib riik kõiki hääli ettevõtja nõukogus, kes omakorda määrab ametisse juhatuse. PDP põhikirja artikli 19 kohaselt peab juhatus väärtpaberite ostu heaks kiitma, kui tehingu väärtus ületab 500 000 eurot.
(90)
Komisjon tuletab kooskõlas menetluse algatamise otsusega meelde ka Sloveenia endise rahandusministri avaldust tema ametiaja lõppedes 28. oktoobril 2011 (st pärast 4. meetme rakendamist): „Restruktureerimisettevõtja PDP asutamisega võimaldasime Sloveenia ettevõtjatele juurdepääsu uutele rahastamisallikatele, uuele oskusteabele ja asjatundlikkusele, mis põhineb ettevõtjate restruktureerimise headel tavadel. Kõige suuremad edulood on kahtlemata Adria Airways ja Unior” (39). Seda avaldust saab pidada kaudseks tõendiks, mis näitab, et ettevõtja tegevust saab seostada riigiga Stardust Marine'i kohtuasja tähenduses. Sloveenia väide, et seda avaldust tuleks vaadelda rahandusministri ametiaja lõppemise poliitilises kontekstis „ulja ja lihtsa [avaldusena], mis pääseks meedias mõjule”, ei ole veenev. Veel üheks kaudseks tõendiks peab komisjon ka Sloveenia riigikantselei 23. juuni 2011. aasta pressiteadet (vt põhjendus 88), millest nähtub, et Sloveenia valitsus otsustas, et PDP teeb 2011. aasta kapitalisuurendamisel 0,5 miljoni euro suuruse sissemakse.
(91)
Eespool toodut arvesse võttes leiab komisjon, et PDP osalemine 2010. aasta kapitalisuurendamises hõlmas riigi vahendeid ning et PDP tegevust saab seostada riigiga.
(92)
Pankade kohta märgib komisjon kooskõlas menetluse algatamise otsusega, et Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. ja Hypo Alpe-Adria Bank d.d. on täielikult eraomandis olevad ettevõtjad. NLB oli 4. meetme rakendamise ajal riigi enamusomandis; riik omas ettevõtja aktsiatest otse 45,62 % ja kaudselt SODi kaudu 4,07 % ja KADi kaudu 4,03 % aktsiatest (40). Ainus oluline aktsionär riigi kõrval oli KBC Bank (25 %). Riigi enamusosalus, millest tulenes häälteenamus juhatuses ja nõukogus, näitab, et meetmeid saab seostada riigiga. NLB põhikirjast ei saa komisjon siiski kindlalt järeldada, kas otsust Adriasse investeerida saab riigiga seostada. Samuti ei ole komisjon NLB juhtimisstruktuuris kindlaks teinud riigiasutuste sekkumist. Komisjon ei ole leidnud selle kohta ka kaudseid tõendeid Stardust Marine'i kohtuasja tähenduses. Eespool kirjeldatud põhjustel leiab komisjon, et NLB otsust 4. meetmes osaleda ei saa Sloveenia riigiga seostada.
(93)
Olles kindlaks teinud, et AUKNi ja PDP tegevust saab riigiga seostada, peab komisjon hindama, kas sellise tegevusega anti Adriale põhjendamatu valikuline eelis.
(94)
Esiteks väidab Sloveenia, et pankade otsus Adriasse investeerida tehti riigi otsusega samal ajal, mis välistab eelise andmise.
(95)
Komisjon juhib esiteks tähelepanu oma järeldusele, et 2011. aastal, 4. meetme rakendamise ajal, oli Adria raskustes olev ettevõtja (vt põhjendus 66).
(96)
Lisaks märgib komisjon, et pankade osalemine 2011. aasta kapitalisüstis toimus võla (26 % nende olemasolevatest nõuetest Adria vastu) vahetamisena omakapitali vastu. Riik ja PDP tegid aga rahasüste. Sloveenia väidab, et omakapitali vastu vahetatud kogusummast, mis oli 19,7 miljonit eurot, võrduks [10-20] miljonit eurot rahasüstiga, kuna see osa laenudest oli täielikult tagatud. Sloveenia väitel oleksid pangad võla vahetamisega omakapitali vastu võtnud uue riski, mida saaks käsitada samaväärsena [10-20] miljoni euro suuruse rahasüstiga.
(97)
Komisjon on hinnanud Sloveenia esitatud teavet ning jõudnud järeldusele, et omakapitali vastu vahetatud 19,7 miljonist eurost oli tõepoolest [10-20] miljonit eurot täielikult ja piisavalt tagatud, peamiselt Adria õhusõidukite pantidega. Nende õhusõidukite väärtuse kindlakstegemisel tugines Adria sõltumatu ettevõtja AVAC (Aircraft Value Analysis Company) 2011. aasta aprillis avaldatud aruandele „Aircraft Value Reference”. Aruandes esitatakse mitmesugust tüüpi õhusõidukite praegune ja tulevane väärtus, rendimaksumus ja väärtuse ülem- ja alampiir. Tagatiseks panditud õhusõidukite hindamisel kasutatud väärtus jäi oluliselt alla AVACi ülempiiri. Komisjon leiab, et aruanne on usaldusväärne alus õhusõidukite väärtuse kindlaksmääramiseks, arvestades AVACi sõltumatust ja AVACi andmete üldlevinud kasutamist lennundussektoris.
(98)
[0-10] miljonit eurot omakapitali vastu vahetatud võlast ei olnud siiski täielikult tagatud. Selles osas ei saa komisjon järeldada, et see oli samaväärne rahasüstiga ning et pangad võtsid uue riski. Pealegi paranesid allesjäänud võla tingimused ning üldine riskitase vähenes oluliselt, pidades silmas, et võla (omakapitaliks muutmata) jäägi tagatis jäi samale tasemele kui enne konverteerimist. Üldist riskitaset vähendab veelgi asjaolu, et võla omakapitali vastu vahetamise eeltingimusena tuli Adrial […]. Lisaks olid mõnel juhul võlajäägi tingimused (intressimäär, tagasimaksegraafik jne) […].
(99)
Sloveenia seevastu võttis täieliku riski vähemalt 49,5 miljoni euro ulatuses, kuna Sloveeniast sai Adria aktsionär alles 2011. aasta kapitalisüsti järel. Pangad võtsid uue riski, kuid mitte samal määral Sloveeniaga, arvestades, et nende positsioon võla konverteerimise tulemusena paranes. Sellest lähtudes tundub, et kui pangad otsustasid Adriasse investeerida, ei olnud nad riigiga võrreldaval positsioonil.
(100)
Samuti ei saa välistada, et pankade otsust Adriasse investeerida mõjutas riigi käitumine. Adria 2011. aasta aruandes märgitakse, et „Sloveenia […] valitsus sõnastas 20. jaanuaril 2011 selgelt oma arvamuse ja võttis seisukoha Adria Airwaysi kui riikliku lennuettevõtja tähtsuse kohta Sloveenia majanduse, Sloveenia kodanike ja väliskülaliste jaoks. Oma otsuses visandas valitsus kava, mis võimaldab Adria Airwaysil jääda Sloveenia riiklikuks lennuettevõtjaks […]”. Kõnealune otsus, mis võeti vastu palju varem kui 2011. aasta septembri restruktureerimiskava, võis innustada panku investeerima, arvestades et riik oli juba üles näidanud suurt huvi Adria toetamise vastu (41).
(101)
Eespool toodud väidete põhjal välistab komisjon Sloveenia väited, et riik ja pangad investeerisid pari passu tingimustel.
(102)
Komisjon peab siiski analüüsima, kas Sloveenia investeering Adriasse vastas turutingimustele. Sloveenia väidab, et riik otsustas 4. meetmes osaleda 2011. aasta restruktureerimiskava alusel, seega lähtudes turumajandusliku investori põhimõttest.
(103)
Komisjon märgib, et erinevalt varasematest kapitalisuurendamistest toimus 2011. aasta kapitalisuurendamine ilma hindamisaruandeta. Lisaks oleks suurte võlgadega ettevõtja rekapitaliseerimist kaaluv erainvestor nõudnud restruktureerimiskava, mis suudaks taastada ettevõtja elujõulisuse (42). Vaatlusalusel juhul väidavad Sloveenia ametiasutused, et nad otsustasid 2011. aasta kapitalisuurendamises osaleda septembris 2011 koostatud restruktureerimiskava alusel.
(104)
Komisjon oli siiski juba jõudnud järeldusele, et Adria oli 2011. aastal raskustes (vt põhjendus 66). Seega on ebatõenäoline, et riik võis oodata Adriasse investeeritud kapitalilt mõistliku ajaga tavapärast tasuvust. Pealegi jääb komisjon menetluse algatamise otsuses väljendatud seisukoha juurde, et turumajandusliku investeerimise põhimõttest lähtudes ei saa restruktureerimiskava pidada 2011. kapitalisuurendamise õigustamiseks piisavaks. Esiteks prognoositi restruktureerimiskavas (selle 2011. aasta septembris valminud esialgses versioonis) 2013. aastaks elujõulisust väga väikese (maksueelse) kasumimarginaaliga (realistlikus stsenaariumis prognoositi 2013. aasta kasumimarginaaliks […] %, 2014. aastal […] % ja 2015. aastal […] %). Ebapiisavat tulu aktsionäridele näitab ka asjaolu, et samaks ajavahemikuks prognoositi kavas eriti madalat omakapitali taset, mis ulatus […] eurost 2011. aastal […] euroni 2015. aastal. See tähendaks, et 2011. aasta septembris investeeritud kapital, 69,7 miljonit eurot, väheneks restruktureerimisperioodil märkimisväärselt ja ei tooks seega tegelikult mingit kasu.
(105)
Sloveenia esitas mitu Airconomy ja Adria koostatud vahearuannet, mis olid valminud ajavahemikul aprillist septembrini 2011 (st enne 2011. aasta septembri restruktureerimiskava), milles pidid sisalduma restruktureerimiskavast puuduvad arvandmed ning mis esitati kõnealusel ajal nähtavasti nii kõigile Adria aktsionäridele kui ka riigile. Komisjon märgib siiski, et vahearuannetes käsitletakse ajavahemikku 2011-2012, samas kui restruktureerimiskavas sisaldus prognoose kuni 2015. aastani […]. Sellest lähtudes on komisjon arvamusel, et vahearuannetes ei esitatud puuduvat teavet, mis oli vajalik selleks, et restruktureerimiskava vastaks turumajandusliku investeerimise kriteeriumile.
(106)
Seepärast järeldab komisjon, et 2011. aasta kapitalisuurendamisega anti Adriale põhjendamatu eelis. Eelis oli valikuline, kuna Adria oli ainus abisaaja.
(107)
Komisjon peab kaaluma ka seda, kas 4. meetmega moonutati tõenäoliselt konkurentsi ja mõjutati liikmesriikidevahelist kaubandust, andes Adriale eelise konkurentide ees, kes riigilt toetust ei saanud. Tundub olevat selge, et 4. meede võis mõjutada ELi-sisest kaubandust ja konkurentsi, kuna Adria konkureerib teiste ELi lennuettevõtjatega, seda eriti alates lennutranspordi liberaliseerimise kolmanda etapi (nn kolmanda paketi) jõustumisest 1. jaanuaril 1993. Lisaks konkureerib lennutransport suhteliselt lühikestel ELi-sisestel vahemaadel ka maantee- ja raudteetranspordiga ja seepärast võib meede mõjutada ka maantee- ja raudteeveo ettevõtjaid.
(108)
Seega võimaldas 4. meede Adrial tegevust jätkata, pidamata erinevalt konkurentidest tundma muret raske finantsolukorra tavapäraste tagajärgede pärast.
(109)
Eespool toodud väidete alusel leiab komisjon, et 4. meede hõlmas Adria kasuks antud riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
7.2.4. 5. meede: AAT müük aastatel 2010-2011
(110)
Menetluse algatamise otsuses jõudis komisjon põhjendustes 41 ja 42 kirjeldatud põhjustel esialgsele järeldusele, et AAT aktsiate omandamisega PDP ja Aerodrom Ljubljana poolt anti Adriale põhjendamatu eelis.
(111)
Võttes arvesse PDP ja Aerodrom Ljubljana osalemise erinevat laadi (raha vs. võla vahetamine omakapitali vastu) ning 4. meetmega seotud arutluskäiku (vt põhjendused 94-101), leiab komisjon, et pari passu võib 5. meetme puhul mutatis mutandis välistada.
(112)
Sellest hoolimata peab komisjon hindama, kas PDP ja Aerodrom Ljubljana investeerimisotsused olid majanduslikult ratsionaalsed - kas turumajanduse tingimustes arukalt tegutsev ettevõtja oleks sarnastel tingimustel toiminud samal viisil. Seoses sellega märgib komisjon kõigepealt, et koguhind, mis Aerodrom Ljubljana ja PDP maksid, st 14,7 miljonit eurot, jäi AAT hindamisaruandes kindlaks määratud väärtusvahemikku. Komisjonil oli hindamisaruande suhtes siiski kahtlusi, kuna komisjon leidis, et AAT (kõnealusel ajal Adria hooldusüksus SVL) väärtuse hindamisel oleks tulnud lähtuda ettevõtjast kui eraldiseisvast üksusest, jättes kõrvale kontsernisisese sünergia. Komisjon märkis veel. et AAT/SVL hindamise ([…]) ja AAT müügi (november 2010 - märts 2011) vahele jäi märkimisväärne ajavahemik.
(113)
Esiteks peab komisjon märkima, et hindamisaruande koostas sõltumatu ekspert (KPMG) ning ei ole põhjust arvata, et ekspert ei täitnud oma ülesannet täiesti sõltumatult. Hindamishetke ja aktsiate müügi vahele jääva ajavahemiku kohta on Sloveenia selgitanud, et hindamisaruanne põhines Adria finantsolukorral 31. detsembri 2009. aasta seisuga, st kõige hilisematel välisaudiitori poolt auditeeritud andmetel. Komisjon märgib, et 5. meedet rakendati esimest korda 2010. aasta novembris, st vähem kui aasta pärast kuupäeva, mil AATd hindamisaruande kohaselt hinnati. Ehkki AAT hindamisaruandes võetakse arvesse Adria negatiivset prognoosi, hinnati selles üksikasjalikult hooldus-, remondi- ja ülevaatusteenuste sektorit ning jõuti järeldusele, et ettevõtja negatiivne suundumus AAT kohta ei kehti ning AAT on kasumlik üksus. Hindamisaruande põhjalikust analüüsist nähtub, et selles hinnati AATd/SVLi eraldi äriüksusena, võtmata tegelikult arvesse potentsiaalset sünergiat Adriaga. Tundub, et hindamisaruanne koostati ajal, kui oli teada, et AAT hakkab pakkuma hooldus-, remondi- ja ülevaatusteenuseid ka teistele välisklientidele, eelkõige Spanairile, kellest saab lõpuks Adria asemel AAT põhiklient. Lähtudes eeltoodust ning pidades silmas, et aruanne hõlmas AAT uusimaid kättesaadavaid auditeeritud finantsandmeid, et selle koostas sõltumatu ekspert ning et see hõlmas kõiki olulisi äritegevuse aspekte, on kõnealuse meetme sellel põhinemine vastuvõetav. Ehkki on tõsi, et kriis ei olnud veel möödas, tundub, et Sloveenia majandus oli kõige hullemas seisus aastal 2009. 2010. aasta novembris, kui PDP ja Aerodrom Ljubljana otsustasid AAT osta, olid Sloveenia SKP kasvu prognoosid aastateks 2010, 2011 ja 2012 jälle positiivsed (vastavalt 1,1 %, 1,9 % ja 2,6 %) (43). Sellistes oludes ei oleks erainvestor tingimata uut hindamist teinud, kuna ta võis eeldada, et 2009. aasta andmetel põhinev hindamisaruanne andis sektorist täpse ettekujutuse.
(114)
Veel olulisem on see, et Sloveenia on esitanud tõendid, mis näitavad, et 5. meetme rakendamise ajal oli AAT kasumlik, tal ei olnud tähtajaks tasumata võlga ja võlga oli võimalik kasumi arvelt teenindada. Lisaks on Sloveenia esitanud AAT prognoosid kuni 2014. aastani, mis näitavad, et AAT jääb 2010. aastal pärast maksude maksmist kasumisse […] euroga ning püsib ka pärast seda kasumlik, teenides 2014. aastal kasumit ligikaudu […] eurot. Tundub, et need prognoosid olid PDP-le ja Aerodrom Ljubljanale investeerimisotsuste tegemise ajal kättesaadavad.
(115)
Sloveenia on esitanud tõendid ka selle kohta, et Aerodrom Ljubljana tegi otsuse AATsse investeerida, lähtudes majanduslikest kaalutlustest. 2010. aasta augustis ja septembris hindasid Aerodrom Ljubljana juhatus ja nõukogu AATs aktsiate omandamise võimalust. Aerodrom Ljubljana hindas, kas oleks otstarbekas rahuldada mitu nõuet Adria vastu, võttes arvesse tehingu tingimusi, mis hõlmasid 8 % fikseeritud tulumäära AAT eelisaktsiatelt, […]. Ehkki ühe teise hindamise tulemusena soovitati madalamat aktsiahinda, otsustas Aerodrom Ljubljana nõukogu, et konverteerimise tingimusi ([…]) arvesse võttes on kõrgem aktsiahind põhjendatud.
(116)
AAT müügi teise etapi kohta näitab Aerodrom Ljubljana nõukogu 21. jaanuaril 2011 toimunud koosoleku protokoll, et arutati eri aktsiahindade ja Aerodrom Ljubljana müügioptsiooni lõpetamise eeliseid ja puudusi. Lihtaktsiate omandamise ajal 2011. aasta alguses müügioptsioonist loobuti, kuid Aerodrom Ljubljana nõukogu leidis siiski, et selline teguviis oli majanduslikult põhjendatud, kuna vastutasuks müügioptsioonist loobumise eest sai Aerodrom Ljubljana õiguse osaleda AAT juhtimises PDPga võrdsetel tingimustel, ehkki PDP-l oli rohkem aktsiaid. Lisaks märkis nõukogu, et AAT ostmine avaldaks Aerodrom Ljubljanale positiivset mõju: kui Adria peaks tegevuse lõpetama, oleks see vähendanud lennujaama 2011. aastaks prognoositud tulu […] % võrra.
(117)
Sloveenia on esitanud tõendid ka selle kohta, et PDP juhatuse otsus omandada AAT eelis- ja lihtaktsiaid oli majanduslikult põhjendatud. PDP juhatuse koosolekute protokollid näitavad, et PDP tegi ise AAT hindamise, mille põhjal määrati hinnaks […]-[…] eurot, mis jäi põhjenduses 34 osutatud hindamisaruandes osutatud väärtuspiiridesse. Ehkki PDP investeeringu sisemine tulumäär oleks […] %, sai PDP AAT aktsiaid omandada parematel tingimustel, mis hõlmasid 8 % fikseeritud dividendi.
(118)
Seepärast järeldab komisjon, et PDP ja Aerodrom Ljubljana otsus osaleda 5. meetmes ei andnud Adriale põhjendamatut eelist, kuna mõlemad investorid toimisid arukate turumajanduslikult mõtlevate ettevõtjatena, kelle investeerimisotsused olid majanduslikult põhjendatud. Seepärast puudub vajadus hinnata, kas muud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud.
7.3. Järeldus riigiabi olemasolu kohta
(119)
Eespool kirjeldatud põhjustel järeldab komisjon, et 1., 2., 3. ja 5. meede ei hõlmanud Adriale riigiabi andmist.
(120)
Punktis 7.2.3 selgitatud põhjustel leiab komisjon, et 4. meede hõlmas riigiabi, ning hindab seepärast selle meetme õiguspärasust ja kokkusobivust siseturuga.
7.4. Abi õiguspärasus - 4. meede
(121)
ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 on sätestatud, et liikmesriik ei tohi rakendada abimeedet enne, kui komisjon on võtnud vastu seda meedet lubava otsuse. Komisjon märgib, et Sloveenia osales 2011. aasta kapitalisüstis (4. meede), taotlemata sellele eelnevalt komisjoni heakskiitu. Komisjon leiab, et Sloveenia ei järginud rakendamiskeeldu ning on seetõttu rikkunud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohast kohustust.
7.5. Abi kokkusobivus siseturuga - 4. meede
(122)
Sloveenia leiab, et kui komisjon jõuab järeldusele, et 4. meede sisaldab riigiabi, on see siseturuga kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ning eelkõige päästmise ja restruktureerimise suuniste kohase restruktureerimisabina.
(123)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c järgi võib lubada abi teatava majandussektori arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega. Kooskõlas menetluse algatamise otsusega leiab komisjon, et 4. meetme kokkusobivust saab hinnata üksnes ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ning eelkõige päästmise ja restruktureerimise suuniste nende sätete alusel, milles käsitletakse restruktureerimisabi.
7.5.1. Abikõlblikkus
(124)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 33 kohaselt võivad restruktureerimisabi saada üksnes raskustes olevad ettevõtjad suuniste punktide 9-13 tähenduses. Komisjon on juba jõudnud järeldusele, et 2011. aastal, 4. meetme rakendamise ajal, oli Adria raskustes olev ettevõtja (vt põhjendus 66).
(125)
Suuniste punktis 12 on sätestatud, et vastasutatud äriühing ei või päästmis- või restruktureerimisabi saada, isegi kui selle finantsseisund on esialgu ebakindel. Põhimõtteliselt loetakse vastasutatuks äriühingut tema asjaomases valdkonnas tegutsemise kolme esimese aasta jooksul. Adria asutati aastal 1961 ning teda ei saa käsitada vastasutatud äriühinguna. Samuti ei kuulu Adria ettevõtjate gruppi suuniste punkti 13 tähenduses.
(126)
Seepärast leiab komisjon, et Adrial on õigus saada restruktureerimisabi.
7.5.2. Pikaajalise elujõulisuse taastamine
(127)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 34 kohaselt on restruktureerimisabi andmise tingimuseks restruktureerimiskava elluviimine, kusjuures igal üksikul juhul kinnitab selle kava komisjon. Punktis 35 on selgitatud, et restruktureerimiskava, mis peab kestma võimalikult lühikest aega, peab taastama äriühingu pikaajalise elujõulisuse mõistliku aja jooksul ning lähtuvalt realistlikest oletustest tulevaste tegevustingimuste kohta.
(128)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 36 kohaselt tuleb selles kavas kirjeldada asjaolusid, mis äriühingu raskusteni viisid, ning võtta arvesse praegust olukorda ja tuleviku turuväljavaateid vastavalt optimistlikule, pessimistlikule ja baasstsenaariumile.
(129)
Kavaga tuleb ette näha finantsseisundi muutus, mis võimaldaks ettevõtjal pärast restruktureerimise lõppemist ise katta kõik kulud, kaasa arvatud amortisatsiooni- ja finantskulud. Restruktureeritud äriühingu eeldatav kapitalitasuvus peab olema küllaldaselt suur võimaldamaks tal turul omal jõul konkureerida (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 37).
(130)
Nagu on märgitud menetluse algatamise otsuses, kahtles komisjon selles, kas restruktureerimiskava oli piisavalt usaldusväärne Adria püsiva elujõulisuse taastamiseks, kuna mõned kavas esitatud prognoosid tundusid põhinevat kvantifitseerimata, ebakindlatel või ebaselgetel eeldustel. Lisaks ei olnud komisjon kindel, kas ettevõtja elujõulisus taastub 2013. aasta lõpuks, nagu oli ette nähtud esialgses restruktureerimiskavas.
(131)
Ametliku uurimismenetluse käigus täiendas Sloveenia esialgset kava mitmel juhul. Ajakohastatud kava järgi taastub Adria elujõulisus 2014. või 2015. aastal. Restruktureerimine kestaks seega maksimaalselt viis aastat, mis on kooskõlas varasemate tavadega reisijate lennuveo sektoris (44). Komisjon märgib veel, et eelkõige lennuveosektoris tuleb praegustes majandustingimustes saavutada äritegevuse ja teenuste osutamise tulemuslikkuse stabiliseerimine, et tagada mitte üksnes lühiajaline pööre, vaid pikaajaline elujõulisus kui tugev alus edasiseks kasvuks, milleks kulub mitu aastat.
(132)
Restruktureerimiskavas rõhutatakse, et Adria restruktureerimisprotsessi põhieesmärk on pikaajaline elujõulisus, mille saavutamiseks on vaja selget strateegiat ja orienteeritust turule. Püstitatakse järgmised sihid: parandada finantsseisundit, vältida kahjumit alates 2013. aastast, vähendada keerukusest tulenevaid kulusid ning luua selge, konkurentsivõimeline, jätkusuutlik ja eristuv müügikontseptsioon. Kava kohaselt suudab ettevõtja neid eesmärke saavutades […].
(133)
Restruktureerimiskavas kirjeldatakse ka asjaolusid, mille tagajärjel Adria raskustesse sattus: peamisteks põhjusteks oli üleilmne finantskriis, Adria esmase turu väiksus (Sloveenia ja naaberriigid), lennukipargi (mis koosneb peamiselt CRJ200-tüüpi õhusõidukitest) vähene jõudlus, […].
(134)
Restruktureerimiskava sisaldab ka optimistlikku, pessimistlikku ja baasstsenaariumi ning selles analüüsitakse Adria restruktureerimist mõjutada võivaid riske, nagu kütusehinna muutus, valuutavahetuskursi muutus või võimalikud lennukipargiga seotud riskid. Kõikide stsenaariumide puhul prognoositakse Adria elujõulisuse taastumist restruktureerimisperioodi lõpuks. Baasstsenaariumi kohaselt peaks Adria kasumimarginaal olema 2014. aastal […] % ja 2015. aastal […] %, võla ja omakapitali suhe 2014. aastal […] ja 2015. aastal […] ja omakapitali tulusus 2014. aastal […] % ja 2015. aastal […] %. Pessimistliku stsenaariumi korral väheneks kasumimarginaal 2014. aastal […] %ni ja 2015. aastal […] %ni, võla ja omakapitali suhe suureneks 2014. aastal […] %ni ja 2015. aastal […] %ni ning omakapitali tulusus oleks 2014. aastal […] % ja 2015. aastal […] %.
(135)
Restruktureerimiskava põhirõhk on Adria võrgustiku optimeerimisel, kuna liiga suure lennukipargi ning lennu- ja muu personali tõttu tootis see kahjumit. Seetõttu nähakse restruktureerimiskavaga ette lennuliinide ja -sageduse olulist vähendamist ning samuti lennukipargi väiksemaks ja kütusesäästlikumaks muutmist; 2015. aastaks ([…]) peaks see koosnema […] õhusõidukist, mis on peamiselt […].
(136)
Restruktureerimiskavaga nähakse ette […] liini sulgemine ja lennusageduse täiendav vähendamine. Ka regulaarlennuliinide arv väheneks märkimisväärselt, […]ni 2015. aastal. Kokku vähendaks Adria restruktureerimisperioodil oma tegevusmahtu [11-14] % arvestatuna pakutavates istekohtkilomeetrites (45).
(137)
Püsivama elujõulisuse tagamiseks on kavaga ette nähtud ka restruktureerimismeetmed seoses kulude kärpimise (nt […] jne) ja tulude suurendamisega (nt […] jne). Täiendavate restruktureerimismeetmetega (vt põhjendus 31) loodetakse tulude suurendamise ja kulude vähendamisega saavutada positiivne mõju kokku […] euro väärtuses 2014. aastal ja […] euro väärtuses 2015. aastal, aidates seega kaasa Adria elujõulisuse taastumisele. Komisjon on seega seisukohal, et kulude kärpimise ja tulude suurendamise algatuste abil suudab Adria 2015. aastaks taastada püsiva elujõulisuse.
(138)
Lisaks näitavad Sloveenia esitatud tõendid, et Adria liigub praegu enamiku restruktureerimiskavas seatud eesmärkide saavutamise suunas, mis samuti näitab restruktureerimiskava usaldusväärsust.
(139)
Sloveenia esitatud ajakohastatud restruktureerimiskava alusel järeldab komisjon, et kõigi stsenaariumide puhul on erinevate restruktureerimismeetmete mõju nõuetekohaselt kvantifitseeritud ja elujõulisust prognoositud piisaval tasemel kogu restruktureerimisperioodi jooksul kuni 2014. ja 2015. aastani. Arvestades märkimisväärseid rakendatud restruktureerimismeetmeid ja praeguseks juba tehtud edusamme, on komisjon seisukohal, et muudetud restruktureerimiskava võimaldab Adrial taastada püsiva elujõulisuse mõistliku aja jooksul.
7.5.3. Põhjendamatute konkurentsimoonutuste vältimine (kompensatsioonimeetmed)
(140)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 38 kohaselt tuleb võtta kompensatsioonimeetmeid, et vähendada nii palju kui võimalik negatiivset mõju kaubandustingimustele. Meetmed võivad sisaldada vara loovutamist, tootmisvõimsuse või turuosa piiramist ning turutõkete vähendamist asjaomastel turgudel (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 39).
(141)
Kahjumit tekitavast tegevusest loobumist, mis on elujõulisuse taastamiseks igal juhul tarvilik, ei loeta kompensatsioonimeetmete hindamisel tootmisvõimsuse või turuosa piiramiseks (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 40).
(142)
Sloveenia pakub Adria puhul välja järgmised kompensatsioonimeetmed: a) […] regulaarliini, b) teenindusaegade vabastamine teatavates lennujaamades, sh koordineeritud (tiheda liiklusega) lennujaamades, c) lennukipargi vähendamine ja d) AAT müük.
(143)
Sloveenia on esitanud tõendid selle kohta, et restruktureerimiskava kohaselt suletud liinid olid marginaali C1-osa arvesse võttes kasumlikud, järgides seega komisjoni praktikat varasemate juhtumite puhul (46). C1-osas võetakse arvesse iga konkreetse liini lennu-, reisija- ja müügikulusid (s.o muutuvkulusid). Seepärast teenivad kõik liinid, millel on positiivne marginaali C1-osa, piisavalt tulusid mitte üksnes liini muutuvkulude katmiseks, vaid annavad oma panuse ka äriühingu püsikulude katmiseks. Komisjoni arvates on marginaali C1-osa asjakohane näitaja, mille abil hinnata, kas teatav lennuliin aitab lennuettevõtjal kasumit toota.
(144)
Kui 2011. aastal oli ettevõtja tegevusmaht restruktureerimiskava järgi […] pakutavat istekohtkilomeetrit, siis restruktureerimisperioodi lõpuks 2015. aastal prognoositakse tegevusmahuks umbes […] pakutavat istekohtkilomeetrit, st tegevusmahu ligikaudu [11-14] % vähenemist. Jättes kõrvale need lennuliinid, mille marginaali C1-osa on negatiivne, väheneb see näitaja [6-8] %ni.
(145)
Komisjon märgib ka, et lennumarsruutide võrgu muutmise tulemusena on Adria vabastanud teenindusaegu mitmes lennujaamas, sh koordineeritud (47) lennujaamades, nagu Dublin ja Kopenhaagen. Vabanenud teenindusajad võimaldavad konkureerivatel lennuettevõtjatel teenindada teatavaid marsruute ning suurendada oma tegevusmahtu.
(146)
Lennukipargi vähendamise kohta märgib komisjon, et Adria on vähendanud õhusõidukite arvu […]-lt 2011. aastal […]ni; restruktureerimiskava kohaselt peaks see arv püsima muutumatuna kuni restruktureerimisperioodi lõpuni 2015. aastal. Seoses AAT müügiga leiab komisjon, et see on vastuvõetav kompensatsioonimeede, pidades eelkõige silmas, et põhjenduses 118 jõuti järeldusele, et see meede ei hõlma riigiabi.
(147)
Kompensatsioonimeetmete kohasuse hindamisel võtab komisjon arvesse turustruktuuri ja konkurentsitingimusi kindlustamaks, et ükski meede ei vii turustruktuuri halvenemisele (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 39). Kompensatsioonimeetmed peavad olema võrdelised abi moonutava mõjuga ja eriti äriühingu suuruse ning suhtelise tähtsusega turul või turgudel. Vähendamise astet kaalutakse iga üksikjuhtumi puhul eraldi (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 40).
(148)
Komisjon märgib esmalt, et Adria turuosa kogu liidu lennundussektori tegevusmahust ja -väljundist (reisijate arvu poolest) on üksnes 0,15 % (2011. aastal 1,17 miljonit reisijat). Sellise väikese lennuettevõtja puhul nagu Adria võib lennukipargi ja tegevusmahu täiendav vähendamine mõjuda negatiivselt tema elujõulisusele, pakkumata seejuures mingeid olulisi turuvõimalusi tema konkurentidele.
(149)
Mis puutub kompensatsioonimeetmete kõige olulisemasse osasse, tegevusmahu vähendamisse, siis komisjon peab [6-8] %-list vähendamist ajavahemikul 2011-2015 piisavaks, eriti võrreldes teiste lennuettevõtjate restruktureerimise juhtumitega (48). Kasumlike liinide tegevusmahtu vähendatakse rohkem kui Air Malta juhtumi puhul. Tegevusmahu vähendamine kokku, [11-14] %, on sarnane 15 % vähendamisega, mida peeti vastuvõetavaks Austrian Airlinesi juhtumi puhul (49).
(150)
Lõpuks märgib komisjon, et Sloveenia on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a kohaselt piirkond, mis saab investeeringuteks ettenähtud regionaalabi (50). Päästmise ja restruktureerimise suuniste punktis 56 on sätestatud: „[Abistatavates piirkondades] võivad abi andmise tingimused kompensatsioonimeetmete rakendamise ja abisaaja panuse osas olla leebemad. Kui regionaalarengu vajadused seda õigustavad ning juhul kui tootmisvõimsuse või turuosa vähendamine näib olevat kõige sobivam meede konkurentsimoonutuste vältimiseks, nõutakse abistatavates piirkondades väiksemat tootmisvõimsuse vähendamist kui muudes piirkondades”.
(151)
Seda tausta arvesse võttes peab komisjon Sloveenia pakutud kompensatsioonimeetmeid päästmise ja restruktureerimise suuniste kohaselt piisavaks ja proportsionaalseks, et tagada Adriale antava restruktureerimisabi poolt kaubandustingimustele avaldatava negatiivse mõju võimalikult suur vähendamine.
7.5.4. Miinimumiga piirduv abi (omapanus)
(152)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 43 kohaselt peab abisaaja vajaliku abi suuruse rangelt minimaalsel tasemel hoidmiseks toetama restruktureerimist olulisel määral omavahenditest. See võib tähendada äriühingu säilimise seisukohast ebaoluliste varade müüki või turutingimustel toimuvat välisfinantseerimist.
(153)
Omapanus peab olema tegelik, välistades kogu tulevase oodatava kasumi, nagu näiteks rahavoog (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 43). Mõistagi ei tohi omapanus sisaldada täiendavat riigiabi. Suurettevõtjate puhul peab komisjon tavaliselt asjakohaseks panust, mis moodustab vähemalt 50 % restruktureerimiskuludest. Erakorraliste asjaolude ja eriliste raskuste korral võib komisjon siiski nõustuda väiksema panusega (päästmise ja restruktureerimise suuniste punkt 44).
(154)
Adria kavandatav omapanus on […] eurot, st ligikaudu [50-54] % restruktureerimise kogukuludest, mida on kokku […] eurot. Omapanus jaguneb restruktureerimiskava kohaselt järgmiselt:
a)
[…].
b)
Kogu AAT müügist saadav tulu [14,7 miljonit eurot].
c)
Kogu tulu, mis saadakse võla vahetamisest omakapitali vastu pankade poolt 4. meetme raames (19,7 miljonit eurot).
(155)
Põhjenduse 154 punkti a kohta arvab komisjon, et kõnealused meetmed on vastuvõetavad ning sobivad omapanuseks. Suurem osa varast on ka tegelikult müüdud ning müügitulu sobib seega omapanuseks. Lisaks on Sloveenia esitanud tõendid, mis näitavad, et ülejäänud osa varast on praegu müümisel ning selle väärtus on kindlaks määratud välishindamiste alusel, sh AVACi hindamine õhusõidukite puhul (vt põhjendus 97).
(156)
Põhjenduse 154 punkti b suhtes võib põhjendatult arvata, et AAT müügist saadud tulu võib lugeda omapanuse hulka, võttes arvesse komisjoni järeldust põhjenduses 118, et 5. meede ei hõlma riigiabi.
(157)
Põhjenduse 154 punktis c osutatud võla omakapitali vastu vahetamise kohta arvab Sloveenia, et omapanuse hulka tuleks arvata kogu tulu, mis saadakse võla vahetamisest omakapitali vastu, mida pangad tegid 4. meetme raames. Komisjon on seisukohal, et tagamata võla konverteerimine ei näitaks tavajuhul turu usaldust ettevõtja vastu, kuna tagatiseta võlausaldajad ei võta uusi riske, mis sõltuvad restruktureerimiskava eluviimisest. Adria puhul on Sloveenia aga näidanud, et omakapitali vastu vahetatud võlg oli suurel määral - 19,7 miljonist euro suurusest koguvõlast [10-20] miljonit eurot - täielikult tagatud (vt põhjendus 97). Kui Adria oleks likvideeritud, oleks pangad seega täielikult tagatud summa tagasi saanud. Siit järeldub, et pangad loobusid täielikult tagatisega kaetud nõudest ning asendasid selle samas väärtuses Adria omakapitaliga. Seega võtsid pangad võlga omakapitali vastu vahetades uue riski vähemalt [10-20] miljoni euro väärtuses, kuna nad ei saanud olla kindlad, et nende investeering Adriasse toob tulu.
(158)
Sellest lähtudes järeldab komisjon, et täielikult tagatud laenude (st [10-20] miljonit eurot) puhul on võla vahetamine omakapitali vastu omapanusena aktsepteeritav.
(159)
Eespool toodut arvesse võttes oleks Adria omapanus […] eurot ehk restruktureerimiskuludest [46-48] %. Adria-taolise suurettevõtja puhul peaks omapanus olema üldjuhul 50 %. Päästmise ja restruktureerimise suuniste punkti 56 kohaselt võib komisjoni siiski suhtuda omapanuse määra leebemalt, kui tegemist on abi saava piirkonnaga, mida Sloveenia meetmete rakendamise ajal oli (vt põhjendus 150). Varasemate juhtumite puhul (nt Air Malta) on komisjon pidanud vastuvõetavaks ligikaudu 45 % omapanuse määra.
(160)
Seega leiab komisjon, et suuniste punktis 43 sätestatud nõuded on täidetud.
7.5.5. Ühekordse abi põhimõte
(161)
Päästmise ja restruktureerimise suuniste punktis 72 on sätestatud, et ettevõtja, mis on viimase kümne aasta jooksul saanud päästmis- ja restruktureerimisabi, ei ole uue abi saamiseks rahastamiskõlblik (ühekordse abi põhimõte).
(162)
Kuna 1., 2., 3. ja 5. meede ei hõlma riigiabi ja kuna näib, et Adria ei ole saanud viimase 10 aasta jooksul päästmis- ega restruktureerimisabi, järeldab komisjon, et 4. meetme puhul on ühekordse abi põhimõtet järgitud.
7.6. Järeldus 4. meetme kohta
(163)
Eespool toodut arvesse võttes leiab komisjon, et Sloveenia toetas 2011. aastal Adriat ebaseaduslikult kapitalisüstiga, rikkudes seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. Komisjon leiab siiski, et kõnealune meede ja restruktureerimiskava vastavad päästmise ja restruktureerimise suunistega ette nähtud tingimustele. Komisjon leiab seega, et abi on kokkusobiv siseturuga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Ettevõtja Adria Airways d.d. kapitali suurendamise meetmed aastatel 2007, 2009 ja 2010, mida Sloveenia Vabariik Adria Airways d.d. kasuks rakendas, ei kujuta endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Ettevõtja Adria Airways Tehnika d.d. omandamine ettevõtjate PDP ja Aerodrom Ljubljana d.d. poolt aastatel 2010 ja 2011 ei kujuta endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 2
Ettevõtja Adria Airways d.d. kapitali suurendamine 50 miljoni euro võrra, mida Sloveenia Vabariik tegi 2011. aastal, kujutab endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Kõnealune riigiabi on siseturuga kokkusobiv Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Sloveenia Vabariigile.
Brüssel, 9. juuli 2014