ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/508
ze dne 1. října 2014
o údajné infrastrukturální podpoře ve prospěch podniku Propapier PM2 GmbH poskytnuté Německem - Státní podpora - SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(oznámeno pod číslem C(2014) 6847)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 smlouvy o fungování Evropské unie (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (2), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 29. října 2008 podala Smurfit Kappa Group (dále jen „skupina Smurfit Kappa“ nebo „stěžovatel“) u Komise stížnost, podle níž získal podnik Propapier PM2 GmbH infrastrukturální podporu. Stížnost byla zaregistrována pod číslem jednacím CP 327/08 a (pod číslem NN 45/10) zanesena do rejstříku protiprávní podpory.
(2)
Dopisem ze dne 27. října 2010 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit v souvislosti s údajnou podporou řízení na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby k údajné podpoře podaly své připomínky.
(4)
Dopisem ze dne 28. ledna 2011 podalo Německo své připomínky (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 31. ledna 2011). Připomínky obdržela Komise rovněž od těchto zúčastněných stran: dne 11. února 2011 společné připomínky od Německého městského sněmu (Deutscher Städtetag), Německého okresního sněmu (Deutscher Landkreistag), Německého sdružení měst a obcí (Deutscher Städte- a Gemeindebund) a Sdružení komunálních podniků (Verband kommunaler Unternehmen, zkr. VKU) a dne 14. února 2011 připomínky stěžovatele (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 1. března 2011). Komise předala tyto připomínky německým orgánům, aby jim umožnila vyjádřit jejich stanovisko; v návaznosti na to obdržela dne 13. dubna 2011 připomínky Německa (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 26. dubna 2011).
(5)
Dne 17. ledna 2013 se uskutečnila schůzka zástupců útvarů Komise a Německa. V dopise ze dne 25. února 2013 předložilo Německo doplňující informace. Dopisem ze dne 26. dubna 2013, na který Německo odpovědělo dopisem ze dne 14. května 2013, si útvary Komise vyžádaly další informace.
(6)
Prostřednictvím emailu ze dne 23. května 2013 si Komise vyžádala další informace, které Německo poskytlo prostřednictvím emailů ze dne 24. května 2013, 27. května 2013 a 28. května 2013.
(7)
V návaznosti na schůzku zástupců útvarů Komise, Německa, zvýhodněného podniku a znalců, která se konala dne 6. června 2013, oznámilo Německo možnost předložení doplňujícího písemného vyjádření. Na základě další žádosti o sdělení informací ze dne 15. října 2013 poskytlo Německo prostřednictvím emailu ze dne 4. listopadu 2013, 13. prosince 2013, 18. prosince 2013, 6. ledna 2014 a 24. dubna 2014 další obsáhlé připomínky.
2. POPIS OPATŘENÍ
(8)
Podnik Propapier PM2 GmbH (dále jen „podnik Propapier“) patří do skupiny Progroup AG (dále jen „skupina Progroup“). Skupina Progroup vyrábí a prostřednictvím svých dceřiných společností distribuuje podkladové papíry z vlnité lepenky a vlnitou lepenku. Stěžovatel, skupina Smurfit Kappa, je jedním z největších výrobců papíru v Evropské unii.
(9)
Dne 2. dubna 2008 schválila (4) Komise veřejnou regionální podporu podniku Propapier na zřízení papírny na výrobu podkladového papíru z vlnité lepenky a přidružené elektrárny v nově otevřeném areálu, který vznikl jako rozšíření stávající průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva v Eisenhüttenstadtu ve spolkové zemi Braniborsko - tato oblast připadala v této době v úvahu jako možný příjemce veřejné regionální podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(10)
Stěžovatel zastával názor, že některé projekty výstavby infrastruktury financované státem v novém areálu průmyslové oblasti, kde se nachází nové výrobní zařízení podniku Propapier, mají sloužit výhradně této papírně, a musí být proto klasifikovány jako vyhrazená infrastruktura a státní podpora ve prospěch podniku Propapier.
(11)
Stěžovatel mezi ně zařadil navíc i tyto infrastrukturální projekty (viz oddíl 2.1): vybudování čističky odpadních vod, výstavba parkoviště a nové spojovací komunikace a rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva.
(12)
Stěžovatel kromě toho tvrdil, že podnik Propapier je zvýhodňován rovněž nepřiměřeně nízkými poplatky za využívání čističky odpadních vod (viz oddíl 2.2).
2.1. PODPORA V SOUVISLOSTI S BUDOVÁNÍM ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD A DALŠÍ INFRASTRUKTURY
(13)
V červenci 2008 poskytla spolková země Braniborsko z prostředků programu pro rozvoj komunální hospodářské infrastruktury v rámci společného programu (SP)“Zlepšování regionálních hospodářských struktur“ (dále jen „režim SP“ (5)) přímý příspěvek ve výši 33 808 200 EUR (6) na vybudování nové čističky odpadních vod v novém areálu eisenhüttenstadtské průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. V této souvislosti je třeba poznamenat, že režim SP ve vztahu k financování zřízení či výstavby zařízení pro čištění odpadních vod byl předmětem rozhodnutí ve věci státní podpory N 644e/02 (7), v níž Komise v roce 2003 s platností pro programové období 2004-2006 došla k závěru, že podpora poskytnutá v rámci tohoto režimu nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch vlastníka a provozovatele čističky odpadních vod.
(14)
Komise v tomto rozhodnutí z roku 2003 zastávala názor, že příspěvky vyplacené na základě režimu platného v letech 2004-2006 je třeba chápat jako vnitřní převod státních prostředků, a nikoli jako státní podporu ve prospěch vlastníka a provozovatele, protože jejími příjemci nejsou hospodářské podniky. V daném případě se jedná o plnění, které je tradičním úkolem veřejné služby zajišťované obecními subjekty. Z definice tohoto režimu plyne, že příjemcem musí být místní úřad nebo sdružení zřízené pro zvláštní účely (Zweckverband) podléhající obecnímu dozoru. Podporu lze poskytnout jen tehdy, když mezi příjemcem daného opatření, tj. čističky odpadních vod, a uživatelem tohoto zařízení neexistuje žádné právní, osobní ani hospodářské propojení.
(15)
Příspěvek ve výši 42 260 340 EUR představoval 80 % celkových uznatelných nákladů. Příjemcem tohoto příspěvku je Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (dále jen „sdružení TAVZ“), což je mezikomunální veřejnoprávní sdružení zřízené pro zvláštní účely, pověřené zajišťováním dodávek pitné vody a zpracování odpadních vod. Sdružení TAZV je zároveň vlastníkem i provozovatelem čističky odpadních vod a hradilo zbývajících 20 % celkových veřejných investičních nákladů.
(16)
Podpora byla poskytnuta pod podmínkou, že do 15. srpna 2008 budou prokazatelně splněny právní a finanční předpoklady pro nastěhování hlavního investora (v tomto případě podniku Propapier). Výstavba zařízení byla zahájena v říjnu 2008, do provozu bylo zařízení uvedeno v březnu 2010.
(17)
Stěžovatel zastává názor, že zařízení sdružení TAZV představuje vyhrazenou infrastrukturu, protože prakticky celou kapacitu této čističky odpadních vod využívá podnik Propapier. Tvrdí, že zařízení bylo od začátku koncipováno jako čistička odpadních vod, která bude sloužit podniku Propapier, a že představovalo podmínku, bez jejíhož splnění by se papírna v tomto regionu nemohla usadit (jelikož výroba papíru vyžaduje velké množství vody).
(18)
O vyhrazená infrastrukturální opatření přijatá ve prospěch podniku Propapier se podle stěžovatelova názoru jedná i v případě dalších infrastrukturálních projektů: stavby parkoviště v blízkosti areálu podniku Propapier a nové vozovky spojující průmyslovou oblast se státní vozovkou č. 112 a rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva. V rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k předběžnému závěru, že tyto projekty nepředstavují selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier, a nelze je proto také považovat za vyhrazenou infrastrukturu. I přesto však vyzvala třetí strany, aby k těmto opatřením podaly své připomínky.
2.2. NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD
(19)
Dalším bodem stížnosti týkajícím se čističky odpadních vod je tvrzení, že podnik Propapier za používání tohoto zařízení platí o 0,95 EUR za m3 méně, než kolik by si za takovou službu účtoval soukromý investor.
(20)
Výše uživatelských poplatků je stanovena na základě příslušného právního předpisu, tj. zákona o místních poplatcích ve spolkové zemi Braniborsko (8) (dále jen „KAG Brandenburg“). Podle § 6 KAG Brandenburg se poplatek vypočítá tak, aby pokrýval, ale nepřevyšoval veškeré uplatnitelné náklady na příslušnou čističku odpadních vod (náklady na výstavbu, správu, údržbu, provoz, obsluhu a odvody), předpokládané úroky a předpokládané odpisy. Prostředky podpory, které obec obdrží z jiných státních zdrojů (v tomto případě příspěvek ve výši 33,8 milionu EUR z režimu SP), se při stanovení výše předpokládaných úroků z vlastního vloženého kapitálu nezohledňují. (9) Stěžovatel zastává názor, že prostředky podpory, které sdružení TAZV obdrželo z režimu SP, byly jejich příjemcem, tj. sdružením TAZV, v podobě nižších poplatků za zpracování odpadních vod předány uživateli čističky.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ (10)
(21)
Předmětná opatření je třeba klasifikovat jako státní podporu tehdy, když jsou splněny tyto předpoklady: i) opatření musí představovat podporu poskytovanou státem nebo ze státních prostředků, ii) danému podniku musí díky těmto opatřením vzniknout určitá hospodářská výhoda, iii) tato výhoda musí být selektivní, a iv) opatření musejí nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. O státní podporu se jedná tehdy, když jsou současně splněny všechny předpoklady uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU.
(22)
Rozhodnutí o zahájení řízení nijak nezpochybňuje, že v rámci všech opatření byly použity státní prostředky a že by případně mohlo dojít k narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(23)
Komise k příslušným bodům stížnosti uvedla, že je nutno rozlišovat mezi 1) údajnou státní podporou na vybudování čističky odpadních vod poskytnutou ve prospěch sdružení TAZV a 2) údajnou podporou poskytnutou podniku Propapier v podobně nižších poplatků za zpracování odpadních vod.
(24)
V rozhodnutí o zahájení řízení se kromě toho zkoumá otázka, zda podnik Propapier
i.
vybudováním čističky odpadních vod
či prostřednictvím jiných infrastrukturních projektů pro nový areál průmyslové oblasti, ve kterém se nachází nové výrobní prostory podniku Propapier, jmenovitě
ii.
nového parkoviště,
iii.
nové vozovky a
iv.
rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva,
získal selektivní výhodu, nebo zda se jedná o vyhrazené projekty ve prospěch podniku Propapier. (11) Jelikož opatření podle čl. 107 odst. 1 může být jako státní podpora klasifikováno jen tehdy, když je selektivní (tzn. když podnikům nacházejícím se v situaci, která je z právního i věcného hlediska vzhledem k cíli tohoto opatření srovnatelná, ukládá odlišné podmínky), musela Komise přezkoumat, zda podnik Propapier získal díky uvedeným opatřením selektivní výhodu.
(25)
Veřejnou regionální investiční podporu ve prospěch podniku Propapier Komise již schválila. Jelikož opatření vztahující se na ostatní infrastrukturální projekty jsou prováděna v podporované oblasti, která je podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU způsobilá pro regionální podporu, a jelikož tato opatření mají mít údajně těsnou spojitost s investičním záměrem, který je předmětem regionální podpory, případně jsou na tento záměr výhradně vázaná, dospěla Komise k předběžnému závěru, že pokud by tato opatření prokazatelně přinášela selektivní zvýhodnění podniku Propapier, byla by součástí investičního záměru podniku Propapier, a musela by tudíž splňovat požadavky pokynů k státní regionální podpoře na období 2007-2013 (12) (dále jen „pokyny k regionální podpoře“). Komise vyslovila pochybnost ohledně slučitelnosti investiční podpory v podobě vyhrazené infrastruktury, a to zejména s ohledem na dodržení vysoké míry podpory a motivačního účinku.
(26)
Podle pokynů k regionální podpoře smějí podniky, jimž byla poskytnuta investiční podpora, získat navíc i podporu na provoz. Slučitelnost podpory na provoz s vnitřním trhem pak ale musí být přezkoumána nezávisle na slučitelnosti investiční podpory, a to za použití kritérií uvedených v oddíle 5 pokynů k regionální podpoře. Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k závěru, že pokud by podniku Propapier byla formou nižších poplatků za zpracování odpadních vod poskytnuta podpora na provoz, která by nebyla slučitelná se zásadou účastníka trhu v tržním hospodářství, musela by být tato podpora na provoz klasifikována jako neslučitelná s pokyny k regionální podpoře a příslušnou schvalovací praxí Komise při poskytování podpory na provoz. Uvádí se v něm, že sídlo příjemce podpory se sice totiž nachází v regionu, který je způsobilý pro regionální podporu (region způsobilý pro regionální podporu podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU), nejsou však splněny jiné důležité předpoklady pro slučitelnost podpory na provoz s vnitřním trhem. Nic tak podle tohoto rozhodnutí nenasvědčuje tomu, že by podpora na provoz byla odůvodněná, ať už sama o sobě, nebo s ohledem na podporu regionálního rozvoje, nebo že by její výše byla úměrná kompenzovaným nevýhodám. Upozorňuje navíc, že poskytování podpory na provoz není časově omezeno a její výše se postupem času nesnižuje. Komise proto vyslovila pochybnost ohledně základní slučitelnosti podpory na provoz poskytované formou nižších poplatků s vnitřním trhem.
3.1. PŘÍSPĚVKY NA INFRASTRUKTURÁLNÍ PROJEKTY VČETNĚ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD PODPOROVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ
3.1.1. Parkoviště, rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva, nová vozovka
(27)
V rámci předběžného přezkumu bylo zjištěno, že kapacita parkoviště neodpovídá stavu, který popisuje stěžovatel, a že toto parkoviště se nenachází v bezprostřední blízkosti výrobních prostor podniku Propapier. Zjištěno bylo rovněž to, že parkovací místa jsou obecně přístupná a slouží nejen průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, ale i dalším průmyslovým oblastem ve městě a že počet těchto parkovacích míst by mohl obci umožnit zrušení parkovacích míst pro nákladní vozidla uvnitř města. Podnik Propapier si proto postavil i vlastní parkovací místa, kde mohou parkovat i nákladní vozidla. Komise tak dospěla k závěru, že výstavbou parkoviště podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(28)
Ohledně nové spojovací vozovky vybudované mezi průmyslovou oblastí a státní silnicí č. 112 Komise shledala, že díky výstavbě této vozovky se omezila hustota dopravního provozu a znečištění ovzduší v centru Eisenhüttenstadtu, protože nákladní vozidla jedoucí do průmyslové oblasti se mohou nyní městskému středu vyhnout, a zkrátila se rovněž doba dojezdnosti do nejbližšího regionálního střediska. Komise proto dospěla k závěru, že výstavbou nové vozovky podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(29)
Co se týče prací na rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva, Komise shledala, že práce nebyly uskutečněny za účelem selektivního zvýhodnění podniku Propapier, nýbrž tvoří součást nezbytné a pravidelné péče o udržování vodních cest. Komise proto dospěla k závěru, že rozšířením a prohloubením kanálu Odra-Spréva podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(30)
V té době však Komise nemohla zcela vyloučit možnost, že uvedená infrastrukturální opatření přinášejí podniku Propapier větší prospěch než ostatním podnikům.
(31)
Komise si proto vyžádala připomínky od třetích stran s tím, že svůj konečný názor na to, zda předmětná opatření představují státní podporu, si utvoří teprve po jejich obdržení. Současně tehdy vyzvala Německo, aby během formálního vyšetřovacího řízení poskytlo další informace o výstavbě parkoviště, nové vozovky a rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva.
3.1.2. Příspěvek na výstavbu čističky odpadních vod
(32)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k závěru, že pokud by bylo v důsledku vývoje na vnitřním trhu nutné začít považovat režim podpor N 644e/02 za státní podporu, pak by za státní podporu musela být považována rovněž existující podpora ve prospěch sdružení TAZV.
(33)
Komise nicméně vyjádřila pochyby o tom, že čistička odpadních vod představuje vyhrazenou infrastrukturu. V této souvislosti bylo zjištěno, že kromě podniku Propapier využívají toto zařízení jen dva další uživatelé: kanadský podnik 5N PV, který je dodavatelem fotovoltaických materiálů, a podnik EnBW, který je dodavatelem energie. Zároveň však nebylo známo, jaký podíl kapacity čističky odpadních vod na oba tyto zákazníky fakticky připadá. Na základě informací, o které se v té době mohl přezkum opírat, nemohla Komise posoudit, zda by výstavba nové čističky odpadních vod byla nutná i za předpokladu, že by sloužila jen těmto dva podnikům. Jeden z obou zmíněných uživatelů, jmenovitě elektrárna provozovaná podnikem EnBW, byl navíc do projektu podniku Propapier přímo zapojen, protože svou elektrickou energii dodává tato elektrárna podniku Propapier, který ji využívá pro svůj výrobní proces. (13)
(34)
Jestliže podnik Propapier využívá kapacitu čističky odpadních vod z 90 %, jak tvrdí stěžovatel, bylo by podle názoru Komise třeba zvážit, zda tato skutečnost sama o sobě není dostatečným důkazem toho, že výhradním nebo alespoň převážným uživatelem této čističky měl být podnik Propapier (a jedná se tudíž o výhradní zařízení vybudované ve prospěch podniku Propapier). V souvislosti s tím bylo nutno důkladněji přezkoumat argument Německa, že o využívání této čističky odpadních vod by měli mít v budoucnu zájem i další uživatelé.
(35)
Komise kromě toho konstatovala, že je třeba vzít v úvahu, jaký velký počet investorů se může v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva usídlit a jak velkou část kapacity čističky by tito investoři v průměru využívali. V souvislosti s touto otázkou vyzvala Komise Německo, aby dodalo podrobnější informace o celkové koncepci rozvoje této průmyslové oblasti a o nevyužitých kapacitách čističky odpadních vod, které by mohly být přiděleny potenciálním uživatelům. Německo kromě toho mělo předložit i další informace o technické proveditelnosti modulového přístupu při výstavbě čističky odpadních vod. (14)
(36)
Jak již bylo řečeno, Komise dospěla k předběžnému závěru, že pokud by se prokázalo, že opatření týkající se infrastrukturálních projektů jsou selektivní, znamenalo by to, že jsou součástí investičního záměru podniku Propapier, a musela by tudíž splňovat požadavky pokynů k regionální podpoře, zvláště pak ustanovení týkající se maximální míry podpory a motivačního účinku.
3.2. NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD
(37)
Stejně jako v případě opatření týkajících se výstavby čističky odpadních vod zastávalo i v této věci Německo názor, že pokud by poplatky stanovené podniku Propapier obsahovaly prvky podpory, jednalo by se o existující podporu. Podle názoru Německa se rozhodnutí Komise ve věci N 644e/02, kterým byl schválen režim SP, vztahuje i na nepřímé účinky tohoto programu.
(38)
Komise nicméně ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k závěru, že případnou podporu v podobě nižších poplatků za čištění odpadních vod rozhodnutí N 644e/02 nezahrnuje, a že pokud by měla být výše poplatků kvalifikována jako podpora, jednalo by se o novou podporu.
(39)
V rámci posouzení otázky, zda zmíněné poplatky představují pro podnik Propapier hospodářskou výhodu, vyjádřila Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení pochybnost ohledně toho, zda poplatky, které si účtuje sdružení TAZV, odrážejí celkovou výši nákladů a zda by soukromý investor stanovil poplatky ve stejné výši.
(40)
Komise zastávala názor, že poplatky uložené podniku Propapier nepokrývají náklady na čištění odpadních vod v celé jejich výši, protože Německo samo připustilo, že tyto poplatky pokrývají pouze 20 % předpokládaného úroku z vlastního kapitálu, neboť příspěvek ve výši 80 %, který obec na vybudování zařízení obdržela z dalších veřejných zdrojů, nelze brát při kalkulaci předpokládaných úroků v úvahu. Komise k tomu ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla především to, že jak směrnice 2000/60/ES (dále jen „rámcová směrnice EU o vodě“), (15) tak i KAG Brandenburg stanoví, že poplatky za používání čističky odpadních vod musí pokrývat veškeré náklady. (16) V rozhodnutí o zahájení řízení se navíc odkazuje na věci InfraLeuna (17) a Kimberly-Clark/Scott (18), v nichž Komise zastává názor, že poplatky, které je podnik za normálních okolností povinen hradit, odpovídají plné výši nákladů.
(41)
Stěžovatel argumentoval tím, že aby bylo možné určit, zda se jedná o výhodu, je zapotřebí srovnat výši poplatků, které podnik Propapier skutečně hradí, s výší poplatků, které si by na místě sdružení TAZV účtoval soukromý investor.
(42)
Německo navrhlo, aby poplatky hrazené podnikem Propapier byly srovnány s průměrnými sazbami evidovanými v rámci daného odvětví, a poukázalo na studii, podle níž se tato průměrná sazba pohybuje mezi 0,24 EUR a 1 EUR za m3. (19)
(43)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení konstatuje, že zásada soukromého investora se zdá být v daném případě použitelná. Vyslovila nicméně pochybnost ohledně toho, zda je existenci státní podpory možné vyloučit na základě uvedené referenční hodnoty, navíc když jsou příslušné údaje očividně zkreslené. I když uvedené poplatky jiných obcí odrážejí plnou výši nákladů, je zjevné, že rozdílné sazby jsou důsledkem rozdílných místních podmínek, které by pro soukromého investora byly důvodem pro různou výši sazeb. Komise proto ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila pochybnost o tom, že by na základě těchto údajů bylo možné zvýhodnění podniku Propapier vyloučit.
(44)
Jak je vyloženo ve 26. bodě odůvodnění, v případě, že opatření skutečně představují novou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, pochybuje Komise o jejich slučitelnosti s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU. Kdyby se mělo ukázat, že poplatky představují veřejnou regionální podporu na provoz, bylo na místě o jejich slučitelnosti s vnitřním trhem pochybovat, protože tato podpora není časově omezená, její výše se postupem času nesnižuje a není zaměřena na kompenzaci specifických (nedoložených) nevýhod regionu.
4. PŘIPOMÍNKY NĚMECKA A PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
4.1. PŘEDSTAVUJÍ INFRASTRUKTURÁLNÍ PROJEKTY FINANCOVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ VYHRAZENOU INFRASTRUKTURU VE PROSPĚCH PODNIKU PROPAPIER?
4.1.1. Parkoviště
Vyjádření stěžovatele
(45)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení neuznala stěžovatelem uvedený počet parkovacích míst. Podle stěžovatelova vyjádření pocházejí uvedené údaje (parkovací místa pro 186 osobních a 71 nákladních vozidel) z předběžného plánu rozvoje, který si nechal vypracovat Eisenhüttenstadt.
(46)
Podle vyjádření stěžovatele se v původních stavebních plánech podniku Propapier nepočítalo s výstavbou soukromého parkoviště, a i když si podnik Propapier staví své vlastní parkoviště, je to právě tento podnik, jenž má z tzv. veřejného parkoviště přednostní prospěch: podle dopravního značení jsou parkovací místa pro nákladní automobily vyhrazena elektrárně a podniku Propapier. Parkoviště se navíc nachází v bezprostřední blízkosti výrobních prostor podniku Propapier (sahá až k hranicím papírny a sousedí i s elektrárnou, která byla původně součástí záměru podniku Propapier). Součástí parkoviště nejsou žádné odpočinkové prostory, které lze u veřejného parkoviště tohoto druhu zpravidla očekávat.
(47)
Stěžovatel tvrdí, že poloha parkoviště je nepříznivá a příliš odlehlá na to, aby parkoviště mohly využívat i jiné městské firmy a aby městu umožnila zrušit parkovací místa pro nákladní vozidla v městském centru.
Vyjádření Německa
(48)
Podle vyjádření Německa nepředstavuje parkoviště žádnou selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier. Parkoviště je obecně přístupné a neslouží pouze průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Podnik Propapier má navíc k dispozici vlastní parkovací místa (213 míst pro osobní vozidla a 27 míst pro nákladní vozidla) a údajně mu právě bylo uděleno stavební povolení na zřízení dalších parkovacích ploch pro 120 osobních vozidel.
(49)
Německo nesouhlasí s názorem stěžovatele, že parkoviště slouží přednostně podniku Propapier a že má nepříznivou polohu a příliš odlehlou na to, aby mohlo nahradit parkovací místa v městském centru.
(50)
Podle Německa bylo stěžovatelem zmiňované dopravní značení vyhrazující parkovací místa pro nákladní vozidla pracovníkům elektrárny pouze přechodné a odůvodněné stavebními pracemi v elektrárně. Tyto práce byly podle Německa ukončeny na konci března roku 2011. Na nové vozovce je vjezd na parkoviště označen a značení se nevztahuje na žádný jednotlivý podnik či zařízení.
4.1.2. Vozovka
Vyjádření stěžovatele
(51)
Stěžovatel nesouhlasí s tvrzením Německa, že nová vozovka má sloužit jako spojení průmyslové oblasti se státní silnicí B 112; podle vyjádření stěžovatele končí vozovka několik metrů za papírnou a nic nenasvědčuje tomu, že by měla někam pokračovat; ale i kdyby měla vést někam dál, nebude sloužit žádnému jinému podniku, protože tímto směrem se už žádný jiný podnik nenachází.
(52)
Stěžovatel se proto domnívá, že parkoviště i vozovka přinášejí selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier a jejich používání je vyhrazeno tomuto podniku.
Vyjádření Německa
(53)
Podle Německa bude nová vozovka spojovat stávající průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva a její novou severní část se státní vozovkou B 112. Německo tvrdí, že vozovka sníží hustotu dopravního provozu a znečištění ovzduší v centru Eisenhüttenstadtu, nákladním vozidlům umožní vyhnout se městskému centru a průmyslovým a obchodním podnikům zkrátí dobu dojezdnosti do Frankfurtu nad Odrou přinejmenším o jednu třetinu. Vozovka je součástí celkového rozvoje průmyslové oblasti, který je naplánován už od roku 1993, a podnikům ve Frankfurtu nabízí lepší dopravní spojení s říčním přístavem v Eisenhüttenstadtu. Německo tvrdí, že vozovka byla naplánována již v rámci oderského programu zemské vlády.
(54)
Vozovka nabízí další možnosti rozvoje pro průmyslové oblasti ArcelorMittal a některé další. Její výstavba probíhala ve dvou fázích; její poslední úsek byl po určitém zpoždění, které bylo způsobeno technickými problémy, dobudován v roce 2013.
4.1.3. Rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva
(55)
V roce 2008 rozšířilo město Eisenhüttenstadt průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva, aby přilákalo nové podniky. Práce na rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva byly podle vyjádření Německa prováděny v rámci nezbytné a pravidelné péče o udržování vodní cesty, která je součástí transevropské sítě (TEN). Od roku 2003 jsou po celé délce kanálu budována zdymadla (v současnosti probíhá výstavba zdymadla v Kersdorfu, novostavba zdymadla ve Fürstenwalde byla odložena). Německo uvádí, že tyto práce nijak nesouvisejí s příchodem podniku Propapier a že tomuto podniku nepřinášejí žádnou selektivní výhodu.
4.1.4. Jedná se v případě čističky odpadních vod o infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier?
Vyjádření stěžovatele
(56)
Stěžovatel tvrdí, že podpora nemůže být součástí režimu, který podle rozhodnutí ve věci N 644e/02 žádnou podporu nepředstavuje, protože tento režim skončil na konci roku 2006, a v době přidělení investiční podpory na výstavbu čističky odpadních vod sdružení TAZV už tudíž neexistoval.
(57)
Stěžovatel dále tvrdí, že na režim se nelze odvolávat i proto, že čistička odpadních vod neposkytuje žádné veřejné služby, nýbrž byla zřízena pouze k přednostnímu užívání podnikem Propapier.
(58)
Podle stěžovatele je v papírenském průmyslu - a to i v Německu - pravidlem, že recyklační papírny mají svá vlastní zařízení na čištění odpadních vod, takže argument Německa, že podniky musejí být připojeny k veřejnému systému čištění odpadních vod, nemá oporu.
(59)
Podle vyjádření stěžovatele není předmětná čistička odpadních vod součástí celkového hospodářského plánu dané průmyslové oblasti, který se vztahuje na všechny potenciální investory, nýbrž plán její výstavby byl vypracován a předložen až v roce 2007, tedy zároveň s plánem výstavby papírny podniku Propapier a zmíněné elektrárny. Návrh usnesení o rozvoji průmyslové oblasti, který město Eisenhüttenstadt předložilo dne 7. listopadu 2007, se podle stěžovatele týká pouze dvou nebo tří investorů. Stěžovatel tvrdí, že město Eisenhüttenstadt začalo svou průmyslovou oblast propagovat teprve v roce 2010, a naznačuje, že k hledání dalších investorů přistoupilo teprve v návaznosti na stížnost skupiny Smurfit Kappa.
(60)
Podle stěžovatelova názoru je z konkrétních stavebních parametrů zařízení sdružení TAZV jednoznačně zřejmé, že toto zařízení bylo budováno přesně tak, aby vyhovovalo potřebám podniku Propapier. Technické vlastnosti čističek odpadních vod jsou zcela specifické pro dané odvětví. Čističky odpadních vod z recyklačních papíren mají zpravidla anaerobní a aerobní fázi čištění, zatímco běžné čističky komunálních odpadních vod vystačí většinou jen s fází aerobního čištění. Okolnost, že čistička odpadních vod sdružení TAZV má fáze obě, představuje doplňující argument ve prospěch tvrzení, že toto zařízení neslouží veřejnému zájmu, nýbrž představuje infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier.
(61)
Podle názoru stěžovatele je velmi nepravděpodobné, že by se při plánování zařízení braly v úvahu jiné kapacitní nároky než nároky papírny podniku Propapier (a k němu přidružené elektrárny, která je nyní ve vlastnictví podniku EnBW). Stěžovatel argumentuje tím, že podnik EnBW není žádným nezávislým uživatelem, protože investice do elektrárny úzce souvisí s projektem papírny a bez této výroby provozované podnikem Propapier by na její realizaci nedošlo.
(62)
Stěžovatel podotýká, že jeden investor, který se v průmyslové oblasti usídlil, podnik 5N PV, využívá jen velmi malé procento dostupné kapacity čističky odpadních vod sdružení TAZV a že jeho nároky na čištění odpadních vod by mohlo uspokojit již dříve existující zařízení tohoto druhu. Jelikož podnik společnosti 5N PV zahájil svůj provoz údajně už v květnu 2008, tj. dva roky před zprovozněním nové čističky odpadních vod sdružení TAZV, využíval zprvu tohoto již dříve existujícího zařízení.
(63)
Stěžovatel uvádí, že neexistovaly žádné prognózy, na jejichž základě by bylo možné očekávat, že přijdou noví potenciální investoři a spolu s tím vzroste i poptávka po zpracování odpadních vod, a že nebyly k dispozici žádné informace o tom, zda a kdy bude možné tyto nové kapacity využívat. V současnosti údajně nejsou k dispozici téměř žádné volné kapacity. Stěžovatel se kromě toho odvolává i na jeden článek z tisku (uveřejněný dne 3. února 2011 v Märkische Oderzeitung), který přináší zprávu o technické závadě na aktivační nádrži a konstatuje, že všechny volné nádrže již využívají stávající průmysloví uživatelé.
(64)
Německo podle stěžovatelova názoru implicite potvrzuje, že čističku odpadních vod nebude používat už žádný další podnik, a sice svým tvrzením, že poplatky za používání nové čističky odpadních vod sdružení TAZV jsou ve srovnání s poplatky za používání staršího zařízení nižší díky tomu, že nové zařízení nevyžaduje výstavbu nákladného kanalizačního systému mezi jednotlivými uživateli (tím potvrdilo, že k čističce nebude připojen žádný další uživatel).
(65)
Podle stěžovatele je z údajů sdružení TAZV zřejmé, že podnik Propapier využívá nejméně 90 % denní kapacity zařízení.
(66)
Stěžovatel uvádí, že Německem zmiňovaná modulární konstrukce čističky odpadních vod má ryze teoretický charakter a nepřinesla úspory z rozsahu, neboť druhý modul stojí 80 % až 90 % prvního. Poměrně vysoké náklady na připojení modulů svědčí o tom, že vstupní investice ve výši 42 milionů EUR představují selektivní opatření, které přináší prospěch v první řadě podniku Propapier.
(67)
Podle vyjádření stěžovatele může podnik Propapier díky okolnosti, že se nové zařízení sdružení TAZV nachází v bezprostřední blízkosti zařízení podniku Propapier vedle elektrárny a papírny, opětovně využívat bioplyn vznikající při anaerobním zpracování jeho odpadních vod.
(68)
Na základě tohoto tvrzení vyvozuje stěžovatel závěr, že zařízení sdružení TAZV je vyhrazenou infrastrukturou sloužící ve prospěch podniku Propapier a že financování výstavby čističky odpadních vod z veřejných prostředků představuje investiční podporu tohoto podniku. Podle názoru stěžovatele by proto Komise měla přezkoumat, zda toto opatření ve spojení s regionální investiční podporou poskytnutou papírně podniku Propapier (státní podpora SA.23827) splňuje všechny podmínky pokynů k regionální podpoře.
Vyjádření Německa
(69)
Podle Německa nepředstavují opatření žádnou podporu, protože byla vydána v rámci režimu N 644e/02, který žádnou podporu neobsahuje.
Veřejnou infrastrukturu mohou využívat všichni za stejných podmínek
(70)
Německo tvrdí, že čistička odpadních vod nepředstavuje vyhrazenou infrastrukturu sloužící ve prospěch podniku Propapier: jedná se podle něho o veřejnou infrastrukturu, která spadá do oblasti zabezpečení a slouží ochraně životního prostředí a zdraví obyvatel. Všechny podniky, které nyní sídlí v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva nebo se tam v budoucnu usadí, by měly nárok na připojení k této veřejné čističce odpadních vod a na její využívání za stejných podmínek. Výše poplatků by byla vypočítána podle týchž zákonem stanovených zásad. Čistění odpadních vod spadá v Německu do působnosti obcí, přičemž připojení k čističce odpadních vod a její používání je povinné. Uživatelé neměli možnost rozhodnout se pro jiného poskytovatele této služby, protože ji poskytuje pouze obec.
(71)
Německo odmítá stěžovatelův výrok, že papírny mají zpravidla své vlastní systémy zpracování odpadních vod, a proto nemusejí být připojeny k systémům obecním, přičemž konstatuje, že připojení k zařízení sdružení TAZV a jeho používání je pro podnik Propapier jeho zákonnou povinností. (20) Výjimky z této povinnosti připojení jsou podle Německa velmi omezené (pouze na případy, kdy připojení není možné nebo prakticky uskutečnitelné). O tom, jakým způsobem výrobci papíru zpracovávají odpadní vodu, existuje jen omezené množství volně přístupných údajů, z těchto údajů nicméně vyplývá, že na obecní čističky odpadních vod jsou připojeny mnohé papírny.
Infrastruktura nebyla vybudována výlučně pro podnik Propapier
(72)
Německo nesouhlasí s tvrzení stěžovatele, že zařízení sdružení TAZV byla budováno tak, aby odpovídalo technickým potřebám podniku Propapier: dvoufázový proces čištění odpadních vod není ničím specifickým pro papírenský průmysl, je obvyklý v řadě různých odvětví a dvoustupňové čištění odpadních vod provádí i velký počet obecních čističek odpadních vod. Technické vlastnosti zařízení sdružení TAZV (dvoufázový biologický proces) údajně odpovídají aktuálně platné technické normě, přičemž byla zohledněna okolnost, že velká část odpadní vody bude silně znečištěná. Německo připouští, že obecní čističky odpadních vod, které zpracovávají výlučně odpadní vodu ze sanitárních zařízení nebo vodu jen mírně znečištěnou, zpravidla nemívají zvláštní fázi vstupní úpravy, zdůrazňuje však, že v zařízeních, která musejí zpracovávat odpadní vodu z průmyslové výroby, je dvoufázové zpracování běžné. Německo předložilo seznam 18 německých papíren vyrábějících recyklovaný papír, které jsou připojeny k obecním čističkám odpadních vod, a konstatuje, že v papírenském průmyslu se používají oba druhy obecních čističek odpadních vod (jednofázové i dvoufázové).
(73)
Podle vyjádření Německa je čistička odpadních vod součástí balíku obecných infrastrukturálních opatření, která byla přijata za účelem rozvoje průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Žádné z těchto opatření není vyhrazeno ve prospěch nějakého jednotlivého podniku. Rozhodnutí o výstavbě čističky, připojení k tomuto zařízení a jeho používání nebylo v pravomoci ani podniku Propapier, ani žádného jiného potenciálního uživatele.
(74)
Německo odmítá výklad, podle něhož byla čistička odpadních vod sdružení TAZV vybudována výlučně pro podnik Propapier. Příslušné orgány prohlašují, že její výstavba byla plánována už v rámci jiných potenciálních investic v letech 2004-2006, dlouho před příchodem podniku Propapier.
(75)
Německo uvádí, že kapacita infrastruktury pro čištění odpadních vod, která je k dispozici mimo průmyslovou oblast, je omezená a zbývající použitelná kapacita nemůže uspokojit více než potřeby jednoho dalšího (menšího) investora; Německo potvrdilo, že podnik 5N PV byl zprvu skutečně připojen k již existujícímu zařízení.
(76)
Okolnost, že příchod podniku Propapier zavdal podnět k zahájení výstavby dlouho plánované čističky odpadních vod, nelze podle Německa vykládat jako selektivní zvýhodnění podniku Propapier. Německo se odvolává na stanovisko generálního advokáta Van Grevena, který ve věci C-225/91 (Matra v. Komise) (21) potvrdil, že je nevyhnutelné, aby infrastrukturu ze začátku využíval hlavně podnik, který se v nově vybudované průmyslové oblasti usadí jako první. Jakmile ovšem rozvoj regionu očekávaným způsobem pokročí, tak se tento stav změní.
(77)
Německo sdělilo, že všechny tři podniky, které v současnosti v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva sídlí, tj. Propapier, 5N PV a elektrárna společnosti EnBW, jsou k čističce odpadních vod připojeny a toto zařízení používají. Německo dále uvádí, že v průběhu času se uvažovalo i příchodu některých dalších společností (jedno nebo dvě zařízení na výrobu alternativních paliv, továrna na výrobu fotovoltaického skla, nabídky investic do různých odvětví, které předložilo několik investorů, průmyslovou oblast navštívilo také několik potenciálních investorů, aby si toto místo prohlédli), ale že další rozvoj průmyslové oblasti bude, zvláště pak v důsledku krize, která měla obzvláště nepříznivé dopady ve znevýhodněných oblastech, vyžadovat čas.
Současná kapacita
(78)
Německo odmítá stěžovatelovy úvahy, z nichž má vyplývat, že Německo neuvedlo, jakou kapacitu čistička odpadních vod sdružení TAZV nabízí uživatelům, že podnik Propapier využívá nejméně 90 % její dostupné kapacity a že žádná volná kapacita už nezbývá.
(79)
Podle Německa má čistička odpadních vod sdružení TAZV ve své stávající podobě volnou kapacitu, kterou mohou využít noví potenciální investoři. Tři stávající uživatelé podle Německa dohromady využívají kapacitu [ 500] (22) m3/h, přičemž maximální kapacita zařízení sdružení TAZV je 638 m3/h. Celková míra vytížení tohoto zařízení je tudíž asi [60-80] % a k dispozici je volná kapacita odpovídající zhruba [150-250] m3/h. Podnik Propapier využívá průměrnou kapacitu [300-500] m3/h, maximální hodnota se pohybuje kolem [400-500] m3/h. Průměrně tedy podnik Propapier využívá [ 70] % a maximálně [ 70] % celkové kapacity zařízení sdružení TAZV.
Modulární konstrukce zařízení sdružení TAZV
(80)
Německo tvrdí, že koncepce zařízení sdružení TAZV od začátku počítala s jeho modulárním rozšiřováním, úměrným postupnému rozvoji průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Modulární koncepce zařízení je podle Německa zřejmá ze stručného popisu zařízení sdružení TAZV z roku 2007, ve kterém se hovoří o potenciálně silně znečištěné vodě z papírenského průmyslu, výroby bioetanolu a dalších průmyslových odvětví.
(81)
Německo uvádí, že hlavní konstrukční části zařízení jsou již v této fázi výstavby dimenzovány tak, aby po jeho rozšíření umožňovaly zajišťovat maximální kapacitu. Tak například jmenovitá světlost pětikilometrového potrubí, jímž se odvádí zpracovaná voda z čističky do Odry, je údajně více než trojnásobkem hodnoty odpovídající potřebám zařízení v jeho nynější fázi výstavby (potrubí je schopno pojmout 1 945 m3/h, zatímco v současnosti je objem vypouštěné vody ve špičce pouze 638 m3/h), a sdružení TAZV má podle Německa navíc možnost rozšířit svou čističku odpadních vod na sousední pozemek a zvětšit tak její plochu o další 3,3 ha. Potenciální uživatelé by po takovém modulárním rozšíření čističky odpadních vod měli rovnocennou možnost využívání její kapacity.
(82)
Německo je proto přesvědčeno, že nynější vysoký podíl podniku Propapier na využívání celkové kapacity čističky odpadních vod neopravňuje k tvrzení, že se jedná o selektivní výhodu v jeho prospěch, nýbrž představuje pouze momentální stav, protože předmětná infrastruktura je koncipována tak, aby - po svém modulárním rozšíření - byla schopna uspokojit za stejných podmínek i potřeby dalších uživatelů. K tomu dojde teprve postupem času, protože čistička odpadních vod je součástí celkového hospodářského plánu pro daný region, který zahrnuje několik takových postupně rozšiřovaných oblastí nacházejících se v různých fázích rozvoje. Nynější situace, kdy v této průmyslové oblasti sídlí pouze tři investoři, je jen přechodným stadiem rozvoje oblasti, která v tomto regionu vznikla již v roce 1994. Přibližně polovina průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva (35 ha) je stále ještě volná a k dispozici dalším investorům. V roce 2011 Německo odhadovalo, že tato plocha bude obsazena během 5 let, a dodává k tomu, že areál se může rozrůstat ještě i dál, do oblastí „Severovýchod“ (40 ha) a „Sever“ (160 ha).
(83)
Německo odmítá stěžovatelův názor, že modulární konstrukce zařízení sdružení TAZV nepovede k úsporám z rozsahu. Německé orgány tvrdí, že modulární rozšíření zařízení sdružení TAZV je realizovatelné ve třech fázích, a to za podstatně nižších nákladů na kapacitu na m3 než při vstupní investici:
-
Fáze 1 (nárůst kapacity o 33 %, zvýšení objemu odpadní vody o 213 m3) je realizovatelná během několika málo měsíců a náklady by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 19 ha činily 1,2 až 1,5 milionu EUR,
-
Fáze 2 (nárůst kapacity o 69 %, zvýšení objemu odpadní vody o 426 m3) je realizovatelná během několika málo měsíců a náklady by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 38 ha činily 5,3 až 5,6 milionu EUR,
-
Fáze 3 (rozšíření na sousední pozemek; nárůst kapacity o 100 %, zvýšení objemu odpadní vody o 638 m3) by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 57 ha stála 17 až 18 milionů EUR. Zvýšení kapacity o 100 % by vyžadovalo realizaci možnosti počítající s rozšířením na sousední pozemek, přičemž náklady by nepřesáhly 18 milionů EUR.
(84)
Německo argumentuje tím, že modulární konstrukce čističky odpadních vod odpovídá požadavku hospodárného a úsporného investování prostředků a musí být chápána v souvislosti s tím, že v nových spolkových zemích bývaly dříve čističky odpadních vod naddimenzované. Sankcionování tohoto modulární dimenzování jako selektivního zvýhodňování by ve svých praktických důsledcích vedlo tomu, že infrastruktury budou od začátku neekonomicky předimenzované. Na pokrytí nákladů takto předimenzovaných zařízení by navíc nestačily poplatky.
(85)
Hodnocení současné omezené kapacity zařízení jako selektivní výhody by působilo jako pobídka k budování neekonomicky předimenzované infrastruktury.
(86)
Článek z tisku, na který poukázal stěžovatel (srov. 63. bod odůvodnění), není podle názoru Německa relevantní. Podle příslušných orgánů by vybudování dodatečné nádrže, která by kromě mimořádných událostí technického rázu nebyla využívána, bylo v rozporu s pravidly hospodárného a úsporného plánování platnými v rámci společného programu (SP).
(87)
Podle vyjádření stěžovatele platí uživatelé nového zařízení sdružení TAZV nižší poplatky, než jaké se platí za stávající obecní zařízení, protože nové zařízení nevyžaduje rozsáhlý potrubní systém potřebný k propojení všech jednotlivých uživatelů. Německo odmítá závěr stěžovatele, že k novému zařízení se kvůli tomu nemohou připojit žádní další uživatelé. Podle vyjádření Německa je možnost připojení dalších komerčních uživatelů bezproblémová, přičemž omezení je podmíněno v první řadě velikostí potrubí, které odvádí zpracovanou vodu do Odry.
(88)
Německo odmítá tvrzení stěžovatele, že podnik Propapier může využívat bioplyn produkovaný zařízením sdružení TAZV. Možnost využívat tento bioplyn uživatelé čističky odpadních vod podle Německa nemají. Bioplyn využívá sdružení TAZV ve své vlastní třímegawattové elektrárně.
(89)
Německo odmítá tvrzení, že se sháněním dalších potenciálních investorů, kteří by se chtěli usadit v průmyslové oblasti, se začalo teprve poté, co skupina Smurfit Kappa podala svou stížnost. Úkolem zajistit ekonomické využití průmyslových a komerčních prostor, mj. průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, pověřilo město Eisenhüttenstadt již v roce 1998 investora Center Ostbrandenburg. Podklady pro plánování průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva existují už od roku 1995.
(90)
Německo z toho vyvozuje závěr, že zařízení sdružení TAZV nepředstavuje vyhrazenou infrastrukturu sloužící ve prospěch podniku Propapier.
(91)
Německo dospělo rovněž k závěru, že infrastrukturní opatření týkající se nově vybudované části průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva (výstavba a zprovoznění čističky odpadních vod a další stavební opatření - parkoviště, vozovka, rozšíření/prohloubení kanálu) představují obecná rozvojová opatření, která nepřinášejí podniku Propapier žádnou selektivní výhodu a neslouží k výhradnímu užívání ze strany podniku Propapier. Okolnost, že tuto infrastrukturu v současnosti využívá jen několik málo podniků, které se v průmyslové oblasti usadily jako první, představuje podle vyjádření Německa přechodné stádium, které je neodmyslitelnou součástí perspektivy rozvoje dané oblasti.
4.2. PŘEDSTAVUJÍ NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD VÝHODU VE PROSPĚCH PODNIKU PROPAPIER?
Vyjádření stěžovatele
(92)
Stěžovatel souhlasí s postojem Komise vyjádřeným v rozhodnutí o zahájení řízení (srov. 63. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení a 38. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí), že rozhodnutí ve věci N 644e/02 se na poplatky za používání čističky odpadních vod nevztahuje. Výše poplatků by proto měla odrážet celkovou výši nákladů spojených s jejím používáním. Okolnost, že kalkulace výše poplatků se řídí zákonem o místních poplatcích (Kommunalabgabengesetz), nižší poplatky a z toho plynoucí zvýhodnění podniku Propapier neospravedlňuje.
(93)
Stěžovatel argumentuje tím, že čistička odpadních vod neposkytuje žádné veřejné služby, nýbrž byla vybudována pouze proto, aby ji mohl přednostně využívat podnik Propapier.
(94)
Podle stěžovatele se na základě všech tří metod, které Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení navrhla (zohlednění plné výše nákladů, cena soukromého poskytovatele, referenční cena), ukázalo, že stanovená výše poplatků podnik Propapier zvýhodňuje.
Zohlednění plné výše nákladů
(95)
Stěžovatel argumentuje dále tím, že nejen článek 9 rámcové směrnice EU o vodě, ale i skutečnost, že většina recyklačních papíren používá vlastní čističku odpadních vod, svědčí pro výpočet zohledňující plnou výši nákladů. Poplatky, které platí podnik Propapier, pokrývají podle stěžovatele pouze 20 % předpokládaného úroku z použitého vlastního kapitálu a nezohledňují tu část vlastního kapitálu, kterou tvoří 80 % příspěvek poskytnutý z veřejných prostředků na úhradu nákladů spojených s výstavbou čističky odpadních vod.
Cena soukromého poskytovatele (test soukromého investora)
(96)
Podle stěžovatelova vyjádření chce mít soukromý hospodářský subjekt nebo vlastník papírny pokryté přinejmenším celkové náklady, takže tato metoda je v souladu s výše uvedeným zohledněním plné výše nákladů.
Referenční cena
(97)
Stěžovatel souhlasí s výkladem Komise obsaženým v rozhodnutí o zahájení řízení, že na základě srovnání s referenčními cenami nelze pravděpodobně existenci podpory vyloučit. Srovnání zohledňující pouze papírny, které používají obecní systém pro zpracování odpadních vod, není podle stěžovatele reprezentativní, protože většina papíren by měla svou vlastní čističku odpadních vod.
(98)
Stěžovatel tvrdí, že Německo předložilo o poplatcích, které platí za čištění odpadních vod jiné papírny, jen velmi selektivní informace (jednu studii, srovnání se sazbami v průmyslové oblasti Spreetal/Schwarze Pumpe a jedno staré rozhodnutí z roku 1990) a že tyto příklady nemohou sloužit jako základ pro výpočet referenční ceny mimo jiné proto, že výše poplatků závisí na výši dotací a investičních nákladů a že v různých regionech mohou platit různé právní předpisy. Stěžovatel nabízí srovnání se svým vlastním zařízením, které využívá obecní systém čištění odpadních vod v (důvěrná informace), a ve svém výpočtu dochází k závěru, že podnik Propapier by za předpokladu stavebních investic ve výši 42 miliony EUR (jako v Eisenhüttenstadtu) musel hradit 4 EUR/m3, což je vysoko nad úrovní poplatků, které v současnosti podnik Propapier platí.
(99)
Stěžovatel tvrdí, že Německem uvedený článek byl uveřejněn v roce 2004 a vychází ze studie uveřejněné v roce 2002, která čerpá z údajů z let 2001-2002. Poukazuje v této souvislosti na přílohu 6 písemného prohlášení Německa ze dne 30. ledna 2009, jehož součástí byl článek z jednoho internetového zpravodajského serveru, který nesl název „Das Papier 2004-T174“. (23) Tato studie zahrnuje podle vyjádření stěžovatele sedm anonymních papíren, přičemž není jasné, zda tyto papírny provozují svou vlastní čističku odpadních vod, nebo jsou připojeny ke komunálnímu systému čištění odpadních vod, a zda zohledněné náklady zahrnovaly pouze náklady na provoz (bez kapitálových nákladů či případných dalších neprovozních nákladů). Pokud by studie srovnávala pouze papírny s vlastní čističkou odpadních vod, měla by brát v úvahu i kapitálové náklady.
Vyjádření Německa
(100)
Německo trvá na svém stanovisku, že případná výhoda vyplývající z výše poplatků za používání zařízení sdružení TAZV by nepředstavovala žádnou státní podporu, protože rozhodnutí Komise ve věci N 644e/02 se podle názoru Německa vztahuje i na nepřímé účinky režimu SP, tj. i na poplatky. Německo argumentuje rovněž tím, že jelikož opatření ve věci N 644e/02 bylo prohlášeno za opatření, které žádnou podporu neobsahuje, nemůže představovat státní podporu na úrovni uživatele. Podle názoru Německa změnila Komise svůj postoj k otázce, zda podpora poskytnutá jednomu provozovateli infrastruktury může být dále předána uživateli infrastruktury, teprve poté, co Tribunál vydal rozsudek ve věci Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Německo připouští, že platnost rozhodnutí ve věci N 644e/02 ohledně poskytnutí investiční podpory pro sdružení TAZV skončila. Německé orgány nicméně zdůrazňují, že příslušný právní předpis, který je základem rozhodnutí ve věci N 644e/02, se shoduje s tím, na jehož základě bylo přijato opatření ve prospěch sdružení TAZV. Právní základ byl pouze aktualizován, po stránce obsahové však zůstal beze změn. Německo proto argumentuje tím, že ze samotné aktualizace právního základu nelze automaticky vyvozovat, že se jedná o státní podporu.
(102)
Německo zdůrazňuje, že kalkulace nákladů je transparentní a v souladu s právními předpisy.
Podnik Propapier není hospodářsky zvýhodňován
(103)
Německo zaujalo stanovisko ke třem možnostem vypočítání výše poplatků, které by měl hradit podnik využívající služby v oblasti zpracování odpadních vod (68. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení): zohlednění plné výše nákladů, cena soukromého poskytovatele, referenční cena.
Zohlednění plné výše nákladů o žádném zvýhodnění nesvědčí
(104)
Německo nesouhlasí s názorem, že poplatky hrazené podnikem Propapier nepokrývají plnou výši nákladů. Postup výpočtu výše nákladů je stanoven zákonem (a řídí se zásadou návratnosti nákladů s tou výjimkou, že při stanovení výše předpokládaných úroků se neberou v úvahu dotace třetích stran (25)). Podle právních předpisů by náklady měly být pokryty, nikoli však překročeny. Sdružení TAZV má pokryty všechny náklady, které mu vznikají, a to včetně úroků z podílu sdružení TAZV na investovaném kapitálu. Kalkulace fiktivních úroků z dotací, které poskytla spolkové země, je neoprávněná, protože sdružení TAZV tyto náklady nevznikly.
(105)
Podnik Propapier nebyl nijak selektivně zvýhodněn, protože poplatky jsou pro všechny uživatele nově vybudovaného zařízení stejné.
(106)
Odpověď, zda by bez příspěvku poskytnutého na vybudování čističky odpadních vod v rámci režimu SP byly vyšší, závisí podle Německa na mnoha faktorech, například na dostupnosti jiných finančních prostředků.
(107)
Zásada, že znečišťovatel platí, ani rámcová směrnice EU o vodě údajně nezavazuje příslušné orgány k tomu, aby do výše úroků z použitého kapitálu započítávaly i dotace. Rámcová směrnice EU o vodě podle nich předepisuje, že musejí být pokryty náklady na vodohospodářské služby, avšak pokud jde o provedení tohoto předpisu, ponechává členským státům volný prostor. V daném případě jsou údajně veškeré náklady sdružení TAZV (na vodohospodářské služby) pokryty. Zásada, že znečišťovatel platí, nemá podle nich absolutní platnost, nýbrž musí být „zohledněna“. V daném případě byla tato zásada zohledněna tak, že kalkulace zahrnula veškeré náklady sdružení TAZV.
(108)
V rámcové směrnici EU o vodě je řeč o „přiměřené“ výši příspěvku. Německo k tomu uvádí, že poplatky, které hradí podnik Propapier, jsou ve srovnání s jinými oblastmi Německa či Evropské unie srovnatelně vysoké. Německé orgány dále konstatují, že podle rámcové směrnice EU o vodě mohou členské státy přihlédnout k sociálním, environmentálním a ekonomickým důsledkům úhrady, jakož i ke geografickým a klimatickým podmínkám dotčených oblastí.
(109)
Německo uvádí, že srovnání s věcmi Kimberly-Clark či InfraLeuna (viz 70. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení) není na místě. Ve věci Kimberly-Clark je předmětem sporu to, že určitému podniku byla poskytnuta zvýhodněná sazba, která zavdala důvod k podezření, že je možné, že nejsou pokryty veškeré náklady. V daném případě jsou však veškeré náklady pokryty a sazební podmínky jsou pro všechny uživatele stejné. Ve věci Kimberly-Clark jde podle Německa o to, že průmyslová oblast byla zpřístupněna s ohledem na zvláštní potřeby jednoho jediného podniku, kdežto v daném případě je průmyslová oblast přístupná většímu počtu příchozích investorů.
(110)
Ve věci InfraLeuna je předmětem rozhodnutí výše cen za používání soukromých infrastruktur stanovená soukromými podniky, zatímco v dané věci se jedná o využívání komunální infrastruktury a o poplatky, jejichž výši neurčuje trh, nýbrž zákon. V daném případě nesli uživatelé údajně všechny náklady, které za normálních okolností musí nést společnost provozující čističku odpadních vod. Na neliberalizovaném trhu se službami v oblasti zpracování odpadních vod jsou podle Německa nákladové faktory, které musí být zohledněny, stanoveny zákonem, a to pro všechny podniky stejně (KAG Brandenburg).
(111)
Rozhodnutí ve věcech Wagner a Weida Leder, která jsou uvedena v rozhodnutí o zahájení řízení (71. bod odůvodnění a poznámka pod čarou č. 19), se týkala dotací na vybudování soukromých čističek odpadních vod. V daném případě však podnik Propapier nezískal žádné dotace na dobrovolné soukromé investice, nýbrž hradil poplatky za užívání, které mu ukládal zákon.
Test soukromého investora není použitelný
(112)
Voda není podle názoru Německa běžné zboží. Odvětví zpracování odpadních vod je v Německu rozčleněno na regionální monopoly, které drží obce jako veřejnoprávní subjekty plnící úkoly v oblasti zpracování odpadních vod. Zpracování odpadních vod proto v Německu nemá podobu hospodářské činnosti, nýbrž je výkonem veřejné správy, který je povinností obcí. Sdružení TAZV je činné jako veřejný orgán, a nikoli jako podnik, jehož chování lze prověřovat testem tržního investora. V Německu je připojení k čističce odpadních vod a její používání povinné. Uživatelé by neměli možnost volby jiného poskytovatele této služby, protože tuto službu poskytuje pouze obec. Poplatky ukládá zákon, schválily je příslušné orgány a nesmějí být vyšší než náklady.
(113)
Odvětví zpracování odpadních vod je v Německu soukromému podnikání otevřeno jen v omezené míře. Soukromé podniky by se na činnosti v tomto odvětví mohly podílet pouze na základě provozovatelských či podnikových smluv týkajících se technické stránky plnění zákonných povinností obcí vztahujících se na čištění odpadních vod. Odpovědnost za plnění daného úkolu nese nicméně obec, kterou k vypsání takové zakázky žádný právní předpis nezavazuje. Soukromé podniky by kromě toho mohly zajišťovat plnění technických úkolů (ve výjimečných případech též účtovat poplatky), avšak ani v takovém případě nesmí výše poplatků překročit jejich náklady. Sdružení TAZV žádnou třetí stranu plněním technických úkolů nepověřilo.
(114)
Vzhledem k tomu, že poplatky jsou stanoveny zákonem a nesmějí přesáhnout výši nákladů na infrastrukturu, neexistuje žádný trh, na kterém by nějaké soukromé podniky mohly určovat výši poplatků za využívání služeb v oblasti zpracování odpadních vod s cílem dosahování zisku. K hospodářské soutěži mezi soukromými podniky nebo mezi soukromými a veřejnoprávními podniky o koncového spotřebitele tu nedochází.
(115)
Podle názoru Německa není v takovém případě možné srovnávat chování dotyčného provozovatele s chováním soukromého investora. Test soukromého investora není tudíž použitelný
Referenční ceny
(116)
Vzhledem k tomu, že připojení k čističce odpadních vod je povinné, neexistuje v tomto odvětví žádná hospodářská soutěž, a tedy ani tvorba tržních cen, které by byly použitelné jako referenční hodnoty pro přezkoumání výhody z hlediska právních předpisů v oblasti státní podpory.
(117)
Německo odmítá stěžovatelův výklad, že komunální systém pro zpracování odpadních vod využívá jen několik málo papíren, a že referenční hodnoty pro toto odvětví, opírající se pouze o údaje z těchto papíren, nejsou tudíž reprezentativní.
(118)
Ve svých připomínkách označilo Německo za nesprávné tvrzení, že podnik Propapier platí poplatek ve výši 0,95 EUR/m3 (jak se uvádí v 72. a 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), a tvrdí, že od roku 2010 hradí poplatek ve výši 1,18 EUR/m3. Tento poplatek je srovnatelně vysoký s jinými lokalitami v Evropské unii, anebo alespoň není neobvyklý. Podle průzkumu Svazu německých papíren (VDP), kterého se zúčastnilo 77 podniků z německého papírenského odvětví představujících 68 % tohoto odvětví, byla průměrná výše poplatků v roce 2007 údajně 1,12 EUR/m3 (v rozpětí od 0,31 EUR/m3 do 2,20 EUR/m3). Poplatek hrazený podnikem Propapier tudíž ležel uvnitř tohoto rozpětí a převyšoval průměrnou hodnotu zjištěnou v rámci tohoto sondování.
(119)
V pozdějších připomínkách Německo Komisi sdělilo, že v roce 2012 se poplatek zvýšil na 1,41 EUR/m3, aby se kompenzovaly ztráty z počáteční provozní fáze čističky odpadních vod. Vzhledem k úsporám na nákladech za energii byl poplatek na začátku roku 2013 v souladu s právně závazným požadavkem, že poplatky musejí pokrývat náklady, nesmí však překročit jejich výši, snížen na 1,39 EUR/m3. Podnik Propapier musel kromě toho svou odpadní vodu před jejím vypuštěním do zařízení sdružení TAZV začít upravovat. Náklady na tuto vstupní úpravu se údajně pohybovaly okolo […] EUR/m3, což celkové náklady podniku Propapier na zpracování odpadní vody zvýšilo na […] EUR/m3; průměrné náklady v tomto odvětví se (v roce 2010) oproti tomu pohybovaly kolem 1,27 EUR/m3.
(120)
Německo uvádí, že srovnání s poplatky, které hradí jiní výrobci papíru v Evropské unii, představuje správné referenční kritérium, na jehož základě si lze ověřit, že k žádnému hospodářskému zvýhodnění nedochází a že námitky, které Komise vznesla proti takovému srovnávání, nejsou zcela přesvědčivé.
(121)
Podle vyjádření Německa představují příklady, které byly Komisi předloženy, průměrné ceny zohledňující plnou výši nákladů. Německo tvrdí, že nemá žádné údaje, které by svědčily o tom, že by tyto poplatky zahrnovaly státní podporu.
(122)
Německo uvádí, že příklad Lenzing Lyocell (26) je velmi přesvědčivý, a to i přesto, že skutkový stav spadá do doby před deseti lety (podnik Propapier platí podle Německa více než dvojnásobný poplatek, poplatky za zpracování odpadních vod se však během posledních 10 let údajně nezvýšily o více než 100 %).
Existující podpora
(123)
Německo předneslo dva argumenty, které mají zdůvodňovat, proč by poplatky v případě, že by představovaly podporu, měly být považovány za existující podporu ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu v) nařízení č. 659/1999.
(124)
Německo prohlašuje, že v roce 2003 dospěla Komise ve svém rozhodnutí ve věci N 644e/02 k závěru, že je-li příjemcem sdružení zřízené pro zvláštní účely (Zweckverband), jako je tomu v případě sdružení TAZV, pak režim SP žádnou státní podporu ve prospěch provozovatelů čističek odpadních vod nepředstavuje. Komise opřela tento svůj závěr o skutečnost, že sdružení zřízené pro zvláštní účely podléhá obecnímu dozoru a zajišťuje poskytování služby obecného hospodářského zájmu. Německo poukazuje na to, že Komise sama v 57. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že předmětný režim by i za předpokladu, že by v důsledku vývoje vnitřního trhu začal představovat podporu, měl být klasifikován jako existující podpora podle čl. 1 písm. b) bodu v) nařízení (ES) č. 659/1999.
(125)
Jak se uvádí ve 100. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, rozhodnutí ve věci N 644e/02 se podle vyjádření Německa vztahuje i na nepřímé účinky společného programu, tzn. i na poplatky. Poplatky nemusejí být oznamovány, protože metoda stanovení jejich výše je součástí provádění režimu SP.
(126)
Na podporu svého argumentu, že se v případě těchto poplatků jedná o existující podporu, Německo uvádí, že podpora tvořící součást poplatků byla zavedena ještě předtím, než vstoupila dne 1. ledna 1958 v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství. Podpora zavedená předtím, než vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství, zůstává i v případě pozdějších úprav existující podporou, pokud se nezmění „jádro“ původního režimu. (27) Upřesnění všeobecného právního předpisu, který platil už před 1. lednem 1958, nepředstavuje novou podporu podléhající oznamovací povinnosti. (28)
(127)
Německo prohlašuje, že zákony o místních poplatcích platily již před rokem 1958, kdy vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství, a použitelné byly i po tomto datu. Ustanovení § 6 odst. 2 KAG Brandenburg v platném znění na základě skutečnosti, že Braniborsko zaujímá část bývalého Pruského království, navazuje na pruský zákon o místních poplatcích ze dne 14. července 1893 (PrKAG) a na bavorský zákon o místních poplatcích (BayGAG). Německo svůj argument podpírá těmito dílčími argumenty:
a)
Uvedené zákony platily bez přerušení i v letech 1919-1933 i v letech 1933-1945.
b)
Současné zákony starých spolkových zemí o místních poplatcích navazují na PrKAG.
c)
KAG Brandenburg zachovává - bez ohledu na zvláštní postavení nových spolkových zemí v důsledku rozdělení Německa - historickou kontinuitu s PrKAG.
Dílčí argument a:
(128)
Již PrKAG počítá s možností obcí vybírat poplatky za využívání veřejných infrastruktur. Zákon o místních poplatcích, který platí od roku 1938 v Bavorsku (a který se stal základem řady podobných zákonů v dalších spolkových zemí v jižním Německu), nabízí tuto možnost také. (29) Podle PrKAG mají být sazby poplatků stanoveny zpravidla tak, aby byly pokryty náklady na správu a údržbu daného zařízení, včetně výdajů na úroky a umoření použitého kapitálu. Ačkoli podle PrKAG musely poplatky pokrývat pouze výdaje na úroky z použitého kapitálu (na infrastrukturu), z rozsudků vydaných na základě PrKAG v poválečné době vyplývá, že v době platnosti PrKAG nebylo úročení dotací třetích stran předepsaným požadavkem.
(129)
PrKAG, popřípadě srovnatelné platné zákony spolkových zemí, nepřestaly platit ani v době Výmarské republiky, ani po uchvácení moci národními socialisty. Zůstaly tedy v platnosti i po roce 1918.
Dílčí argument b:
(130)
Po II. světové válce platil PrKAG jako zemský zákon v rámci právní úpravy, kterou určil Základní zákon z roku 1949 (dále jen „GG“), podle něhož zákony, které s ním nejsou v rozporu, zůstávají v platnosti (článek 123 GG), a prostřednictvím ustanovení, která spolkovým zemím umožňovala vydávat v určitých oblastech vlastní zákony, zůstal v platnosti. Je tudíž zřejmé, že PrKAG platil ve spolkových zemích už předtím, že vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství.
(131)
Po vzniku Spolkové republiky Německo v roce 1949 byl PrKAG v některých západních spolkových zemích postupně nahrazen jednotlivými zákony o místních poplatcích. V souvislosti s tím, jak byl v 60. a 70. letech 20. století PrKAG nahrazován těmito zemskými zákony, došlo k upřesnění této právní úpravy a jejímu terminologickému sjednocení, nicméně jádro tohoto zákona zůstalo zachováno. V platnosti zůstalo především ustanovení, že na dotace třetích stran se nevztahují žádné předpokládané úroky. (30) Úročen byl podle PrKAG pouze cizí kapitál. Podle zemských zákonů se úroky vztahovaly pouze na vlastní kapitál; ani PrKAG, ani tyto zemské zákony však neukládaly předpokládané úroky z dotací.
(132)
Německo je tudíž toho názoru, že současné zákony starých spolkových zemí o místních poplatcích navazují na PrKAG. V daném případě je podle vyjádření Německa důležité zejména zohlednit KAG Severního Porýní-Vestfálska z roku 1969, (31) který byl vzorem pro KAG Brandenburg a který nahradil PrKAG z roku 1906; jakkoli došlo k určitým nezbytným pojmovým úpravám, po stránce obsahové si KAG Severního Porýní-Vestfálska a PrKAG odpovídají (viz 128. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí). Také v dalších spolkových zemích (například Porýní-Falc, Šlesvicko-Holštýnsko a Hesensko) je základem zákonů o místních poplatcích PrKAG, na který navazují.
Dílčí argument c:
(133)
Německo tvrdí, že v důsledku rozdělení Německa po II. světové válce získal KAG Brandenburg zvláštní postavení. V letech, které následovaly po vzniku NDR, byla obecní samospráva mající svou vlastní oblast působnosti jak v Braniborsku, tak i v ostatních východoněmeckých spolkových zemích zrušena. Byly přijaty právní předpisy v duchu centralistického státního řízení. Zákon o organizaci a správě obcí ze dne 17. května 1990 (32) (které vydala Lidová komora NDR před znovusjednocením Německa dne 3. října 1990) obecní samosprávu opět obnovilo a stanovilo, že za své finanční hospodaření nesou odpovědnost samy obce. Obce kromě toho získaly obce právo vybírat úplaty a poplatky za obecní služby.
(134)
KAG Brandenburg ze dne 27. června 1991 vychází z KAG Severního Porýní-Vestfálska, a téměř se s ním tedy shoduje.
(135)
I přesto, že právní vývoj byl v mezidobí daném existencí NDR odlišný, v úpravě zákonů o místních poplatcích ve východoněmeckých a západoněmeckých spolkových zemích se tato odlišnost neprojevuje. KAG Brandenburg navazuje na právní tradici PrKAG a stojí mimo právní tradici tehdejší NDR. Mezi vodohospodářskou soustavou NDR (a jejím systémem zpracování odpadních vod) a současným systémem zpracování odpadních vod spolkové země Braniborsko neexistuje navíc žádná institucionální kontinuita. Základním kamenem pro vydávání zákonů o místních poplatcích v nových spolkových zemích položil zákon o organizaci a správě obcí ze dne 17. května 1990. Zákony nových spolkových zemí o místních poplatcích po obsahové stránce navazují na zákony o místních poplatcích platné ve starých spolkových zemích, které jsou zase pokračováním PrKAG. Tento stav je nevyhnutelným důsledkem skutečnosti, že přistoupení nových spolkových zemí ke Spolkové republice Německo probíhalo v souladu se Základním zákonem. (33) Tato skutečnost je obzvláště patrná na vzniku a vývoji KAG Brandenburg. KAG Brandenburg patří do právní tradice KAG Severního Porýní-Vestfálska a PrKAG. Rozdělení Německa a přetržení kontinuity právní tradice ve východoněmeckých spolkových zemích, které bylo jeho důsledkem, nesmí vést při výkladu KAG Brandenburg k nevýhodě.
(136)
KAG Brandenburg má historickou kontinuitu s PrKAG.
(137)
Německo argumentuje dále tím, že zásada přiměřenosti a zásada návratnosti nákladů platily už předtím, než v roce 1958 vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství. Zásada přiměřenosti vyžaduje, aby výše poplatku nebyla zjevně neúměrná hodnotě takto zpoplatněné služby orgánu veřejné správy. Tato zásada je nedílnou součástí zásady právního státu, která je zakotvena v ústavě. Zásada návratnosti nákladů přímo navazuje na PrKAG. Tato zásada nebyla sice uplatňována důsledně ve všech kalkulacích poplatků, příjmy obce z poplatků však přesto nesměly výrazněji překračovat výši jejích výdajů.
Zachování zásady ochrany legitimního očekávání a obecné zásady rovného zacházení
(138)
Německo dále tvrdí, že pokud by došlo k tomu, že Komise bude považovat poplatky vyměřené podniku Propapier za podporu na provoz, byl by požadavek vrácení prostředků podpory v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání a obecnou zásadou rovného zacházení.
(139)
Zásada ochrany legitimního očekávání stanoví, že 1) orgán Unie musí u dotčeného subjektu vyvolat podložená očekávání a 2) že opatrný a obezřetný hospodářský subjekt nesmí být v situaci, kdy může předvídat vydání opatření, které se může dotýkat jeho zájmů.
(140)
Jelikož režim SP (schválený rozhodnutím ve věcí N 644e/2002) nebyl považován za státní podporu, může na straně podniku Propapier vzniknout podložené očekávání, že v jeho prospěch není poskytována žádná podpora. O slučitelnosti tohoto režimu s právem Unie nebyly dříve žádné pochybnosti, protože Evropská komise podobné režimy dosud nepřezkoumávala.
(141)
V případě, že by Komise usoudila, že se jedná o podporu na provoz, požadavek vrácení prostředků podpory, které nejsou součástí poplatků, by byl také v rozporu se zásadou rovného zacházení, podle níž musejí být stejné skutkové situace předmětem stejného zacházení. Požadavek vracení prostředků by zvýhodnil konkurenty podniku Propapier.
4.3. PŘIPOMÍNKY NĚMECKÝCH SDRUŽENÍ OBCÍ A SDRUŽENÍ KOMUNÁLNÍCH PODNIKŮ (VERBAND KOMMUNALER UNTERNEHMEN, ZKR. VKU)
(142)
Německá sdružení obcí a VKU vítají připomínky Německa ze dne 28. ledna 2011, na jejichž formulaci se samy podílely. Odvolávají se zejména na argument, že zpracování odpadních vod v Německu je úkolem obcí, které tím vykonávají veřejnou správu, a nikoli hospodářskou činnost. Závazek zajištění organizace a financování této činnosti na sebe obce berou v rámci své odpovědnosti za výkon povinnosti obecní samosprávy v zájmu občanů.
(143)
Německá sdružení obcí a VKU prohlašují, že ustanovení § 6 odst. 2 věta 5 KAG Brandenburg, podle nějž poplatky za používání čističky odpadních vod musejí pokrývat náklady, předpokládané úroky a předpokládané odpisy, avšak dotace se při stanovení výše předpokládaných úroků z použitého kapitálu nezohledňují, je v zájmu spotřebitelů. Jelikož příspěvky třetích stran nepředstavují prostředky, které by obce investovaly jako svůj vlastní kapitál, neměli by mít spotřebitelé povinnost platit z těchto příspěvků obcím úroky.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(144)
Předmětná opatření je třeba klasifikovat jako státní podporu tehdy, když jsou splněny následující předpoklady: i) opatření musí představovat podporu poskytovanou státem nebo ze státních prostředků, ii) danému podniku musí díky těmto opatřením vzniknout určitá hospodářská výhoda, iii) tato výhoda musí být selektivní, a iv) opatření musejí nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. O státní podporu se jedná tehdy, když jsou současně splněny všechny předpoklady uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU.
(145)
Již rozhodnutí o zahájení nijak nezpochybňuje, že v rámci všech předmětných opatření byly použity státní prostředky a že by mohlo dojít k narušení hospodářské soutěže a obchodu na vnitřním trhu.
(146)
Komise k příslušným bodům stížnosti uvedla, že je nutno rozlišovat mezi 1) údajnou státní podporou poskytnutou ve prospěch podniku Propapier v podobě vyhrazených infrastrukturálních opatření (vybudování čističky odpadních vod a některé další infrastrukturní projekty v novém areálu průmyslové oblasti, v němž se nachází nová provozovna podniku Propapier) a 2) údajnou podporou poskytnutou podniku Propapier v podobně nižších poplatků za zpracování odpadních vod.
5.1. PŘEDSTAVUJÍ INFRASTRUKTURNÍ PROJEKTY FINANCOVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ OBECNOU INFRASTRUKTURU NEBO INFRASTRUKTURU VYHRAZENOU VÝLUČNĚ PODNIKU PROPAPIER?
(147)
Komise v minulosti zastávala názor, že veřejná správa může na území své působnosti realizovat činnosti stanovené v rámci územního plánování. V této souvislosti může financovat infrastruktury, z nichž budou mít prospěch všichni obyvatelé. Komise rovněž zastává názor, že není podstatné, z jakého důvodu jsou tyto infrastruktury budovány, děje-li se tak k celkovému obecnému užitku. Pakliže však infrastruktury tohoto druhu slouží pouze jednomu soukromému podniku, musí jejich financování převzít tento podnik. Z toho vyplývá, že Komise musí u státních podpor zkoumat konkrétní účinky opatření, a nikoli sledované cíle. V daném případě se proto Komise domnívá, že je třeba prověřit, které infrastruktury mají obecný užitek (včetně podniku Propapier) a které slouží pouze podniku Propapier. Neboť podnik Propapier musí financovat pouze tyto druhé. (34)
(148)
Komise konstatuje, že parkoviště, vozovku a kanál Odra-Spréva podnik neprovozuje ve smyslu právních předpisů Unie v oblasti hospodářské soutěže, protože jejich využívání je bezplatné. V daném případě tudíž nevzniká otázka, zda tyto infrastruktury představují státní podpory ve prospěch jejich vlastníka a provozovatele.
5.1.1. Parkoviště
(149)
Stěžovatel tvrdí, že parkoviště je na nepříznivém místě a příliš odlehlé na to, aby ho mohly využívat i jiné městské firmy a aby městu umožnilo zrušit parkovací místa pro nákladní vozidla v městském centru. Německo fakticky neprokázalo opak. Ovšem sama skutečnost, že se v bezprostřední blízkosti nějakého podniku nachází parkoviště, nemůže automaticky znamenat to, že toto parkoviště je parkovištěm vyhrazeným pro tento podnik nebo že tomuto podniku přednostně slouží. Stěžovatelem zmiňované dopravní značení (viz 46. bod odůvodnění), které vyhrazovalo parkovací místa pro nákladní vozidla pracovníkům elektrárny, bylo pouze přechodné a zdůvodněné stavebními pracemi v elektrárně, které byly koncem března 2011 ukončeny. Komise konstatuje, že parkoviště je volně přístupné a označené na veřejné vozovce, aniž by na této značce bylo uvedeno, že parkoviště je vyhrazeno nějakému jednotlivému podniku. Otázka, jestli jsou součástí parkoviště odpočinkové prostory, nemá z hlediska klasifikace tohoto parkoviště jako obecné infrastruktury žádný význam.
(150)
Německo předložilo dostatečné důkazy pro to, že parkoviště nebylo budováno výlučně pro podnik Propapier, nýbrž bylo součástí celkového hospodářského plánu dané průmyslové oblasti. Podnik Propapier kromě toho používá i svá vlastní parkovací místa pro 27 nákladních vozidel a 213 osobních vozidel. Plánuje rovněž výstavbu dalších parkovacích ploch pro 120 nákladních vozidel (stavební povolení bylo již uděleno). Německo již v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení, potvrdilo, že vlastní parkovací plochy podniku Propapier nabízejí dostatečný počet parkovacích míst pro vozidla jeho pracovníků, dodavatelů a návštěvníků.
(151)
Na základě výše uvedených důvodů Komise potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že parkoviště není výlučně vyhrazeno podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.2. Vozovka
(152)
V případě vozovky se jedná o vozovku veřejnou. Je součástí celkové koncepce rozvoje této průmyslové oblasti, která vznikla již v roce 1993, dlouho předtím, než se podnik Propapier rozhodl v této oblasti usadit. Není pravda, že vozovka končí několik metrů za papírnou podniku Propapier, jak uvádí stěžovatel, nýbrž spojuje stávající průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva a její severní část, kam se bude tato průmyslová oblast rozšiřovat, se státní vozovkou B 112. Poslední úsek byl dokončen v roce 2013. Nová vozovka může sloužit i dalším podnikům, protože průmyslové oblasti ArcelorMittal i dalším průmyslovým oblastem nabízí nové možnosti rozvoje. Tato vozovka umožňuje průmyslovým a obchodním podnikům zkrátit dobu dojezdnosti do Frankfurtu nad Odrou a frankfurtským podnikům nabízí lepší dopravní spojení s říčním přístavem v Eisenhüttenstadtu.
(153)
Komise proto potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že vozovka není vyhrazena podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.3. Rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva
(154)
Stěžovatel ve své stížnosti uvedl, že infrastrukturální opatření přijatá v rámci rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva byla vyhrazena výlučně podniku Propapier a zahrnovala státní podporu ve prospěch podniku Propapier. V roce 2008 rozšířilo město Eisenhüttenstadt průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva, aby přilákalo nové podniky. Od roku 2003 jsou po celé délce kanálu (který je součástí transevropské sítě (TEN)) budována zdymadla. Žádná skutečnost však nesvědčí o tom, že by mezi těmito infrastrukturálními opatřeními a příchodem podniku Propapier existovala příčinná souvislost, ani o tom, že by v rámci těchto opatření byla podniku Propapier poskytnuta nějaká selektivní výhoda; Komise je s Německem zajedno rovněž v názoru, že rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva je součástí nezbytné a pravidelné péče o udržování kanálu.
(155)
Komise proto potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva nepředstavuje selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.4. Čistička odpadních vod
(156)
Komise konstatuje, že kapacita stávající infrastruktury pro zpracování odpadních vod, která se nachází mimo novou část průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, je omezená. Zbývající kapacita stávající čističky odpadních vod v Eisenhüttenstadtu by mohla uspokojit leda potřeby nového menšího investora. V případě, že by do nové průmyslové oblasti přišel jeden větší nebo několik menších investorů, přestala by dostačovat.
(157)
Komise dále konstatuje, že čistička odpadních vod sdružení TAZV nebyla vybudována výlučně pro podnik Propapier. Její výstavba byla plánována už v rámci jiných potenciálních investic v letech 2004-2006, dlouho před příchodem podniku Propapier. Německo předložilo důkazy o tom, že s čističkou odpadních vod se počítalo již v rámci plánu hospodářského rozvoje průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Německo přineslo rovněž důkazy o tom, že proběhlo několik informačních kampaní, které měly získat pro nový areál průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva investory, které však byly až dosud neúspěšné, protože nové investory (kromě podniku Propapier, EnWB a 5N PV) se regionálním orgánům doposud přilákat nepodařilo.
(158)
Ačkoli je čistička odpadních vod - díky své vstupní anaerobní fázi čištění - technicky uzpůsobena tak, aby umožňovala zpracování silně znečištěné vody z průmyslové výroby, jako je výroba podkladových papírů z vlnité lepenky za použití starého papíru, mohla by být tato vstupní anaerobní fáze čištění zajímavá i pro jiné uživatele produkující vysoce znečištěnou vodu z průmyslové výroby obsahující organické složky, jako jsou výrobci nápojů a potravin. Z hlediska zpracování průmyslově znečištěné vody, která obsahuje vysoký podíl znečišťujících organických složek, kromě toho čističky odpadních vod se vstupní anaerobní fází čištění nabízejí celou řadu ekonomických a ekologických výhod.
(159)
I když zařízení sdružení TAZV při své stávající velikosti slouží hlavně k pokrytí potřeb podniku Propapier, je využíváno rovněž, a to za stejných podmínek, oběma dalšími podniky, které se v této oblasti usadily. Modulární konstrukce zařízení umožňuje jeho další rozšiřování, aby mohlo zpracovávat odpadní vodu od dalších uživatelů. Ale i bez tohoto modulárního rozšíření tvoří současné kapacitní rezervy zhruba [20-40] %, které mohou být využity pro zpracovávání odpadních vod od dalších uživatelů, přičemž aktuální celkovou kapacitu by bylo možno zvýšit na dvojnásobek (viz 80. až 84. bod odůvodnění). Čistička odpadních vod je bez jakékoli diskriminace přístupná všem uživatelům (pro nové investory, kteří se v této průmyslové oblasti usadí, je připojení k čističce a její používání povinné) a může zpracovávat odpadní vodu i od jiných než papírenských podniků.
(160)
Skutečnost, že zařízení sdružení TAZV je v současné době využíváno převážně (v průměru [ 70] % a maximálně [ 70] %) podnikem Propapier, nemusí podle názoru Komise nutně znamenat to, že se jedná o zařízení představující vyhrazenou infrastrukturu, neboť z hospodářského hlediska je jeho modulární konstrukce v době, kdy je k dispozici jen omezené množství veřejných rozpočtových prostředků, smysluplná. Náklady, které by vyžadovalo zdvojnásobení kapacity zařízení sdružení TAZV a které by podle odhadu Německa tvořily méně než 50 % vstupních investičních nákladů, svědčí v rozporu s tvrzením stěžovatele, že modulární konstrukce zařízení umožňuje úspory z rozsahu.
(161)
Skutečnost, že veřejná regionální podpora na vybudování předmětného zařízení byla poskytnuta pod podmínkou, že se hlavní investor (v tomto případě podnik Propapier) usadí v novém areálu průmyslové oblasti, považuje Komise za postup odpovídající řádnému veřejnému hospodaření s prostředky, jejichž množství je omezené, neboť budovat hned od začátku rozsáhlou veřejnou infrastrukturu, která nemá dosud zajištěné využití nebo jejíž kapacita je naddimenzovaná, postrádá rozumný smysl.
(162)
Argument, že papírny zpravidla využívají své vlastní čističky odpadních vod, lze na základě číselných údajů, které předložilo Německo, odmítnout. I když některé podniky v papírenském odvětví, jakož i v jiných odvětví průmyslu, využívají svých vlastních zařízení na čištění (nebo předčištění) odpadní vody, sama tato skutečnost ještě nesvědčí o tom, že v případech, kdy průmysloví uživatelé využívají veřejných čističek odpadních vod, jsou ze strany státu tímto způsobem zvýhodňováni, neboť tito uživatelé platí poplatky, a průběžně tak hradí příslušné náklady.
(163)
Komise proto dospěla k závěru, že čistička odpadních vod je obecnou infrastrukturou, a dotace poskytnuté sdružení TAZV tudíž nepředstavují investiční podporu ve prospěch podniku Propapier. Na rozdíl od parkoviště, vozovky a kanálu Odra-Spréva je provoz čističky odpadních vod hospodářskou činností, protože její provozovatel nabízí službu (zpracování odpadních vod) za úplatu jiným účastníkům trhu. Komise nicméně konstatovala, že případná podpora ve prospěch sdružení TAZV by v každém případě představovala existující podporu (51. až 57. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Případné podpory ve prospěch sdružení TAZV proto nemusejí být v tomto rozhodnutí dále přezkoumávány.
(164)
Souhrnný závěr, k němuž Komise dospěla, je tedy takový, že projekty budování infrastruktury v novém areálu průmyslové oblasti, kde se nachází nové výrobní zařízení podniku Propapier, nejsou určeny výhradně pro tuto papírnu, a nemohou být proto klasifikovány jako vyhrazená infrastruktura a státní podpora ve prospěch podniku Propapier. To znamená, že podpořené investice nepředstavují jednu investici ve smyslu 60. bodu pokynů k regionální podpoře, která by zahrnovala veřejnou regionální investiční podporu ve prospěch papírny podniku Propapier, již Komise schválila ve svém konečném rozhodnutí ve věci SA.23827 (2013/C) (viz poznámku pod čarou č. 4). Hodnocení investiční podpory ve prospěch podniku Propapier, které bylo předmětem uvedeného rozhodnutí, se tedy tímto rozhodnutím nemění.
5.2. MAJÍ BÝT NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD POVAŽOVÁNY ZA STÁTNÍ PODPORU?
(165)
Co se týče argumentu Německa, že v případě opatření, jež bylo přijato ve prospěch daného provozovatele v rámci režimu, který Komise nepovažovala za podporu, nelze uvažovat o žádné „podpoře“, jež by mohla být uživateli příslušné infrastruktury předána, chtěla by Komise znovu poukázat na to, že rozhodnutí o režimu podpor N 644e/02 neobsahuje žádný výrok o tom, jestli poplatky za používání infrastruktury nemohou za určitých okolností představovat podporu ve prospěch uživatele této infrastruktury. Komise trvá na tom, co konstatovala ve svém konečném rozhodnutí, že nebyla informována o žádném režimu poplatků, který by se týkal dotací poskytnutých v rámci ohlášeného režimu SP; rozhodnutí o schválení tohoto režimu nelze tudíž chápat jako schválení implicitně přípustných podpor, jejichž právním základem by byl zákon o místních poplatcích.
(166)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou neslučitelné s vnitřním trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy“.
(167)
Skutečnost poskytnutí státní podpory musí být stanovena nezávisle na tom, 1) zda rámcová směrnice EU o vodě a německé právní předpisy, které tuto směrnici provádějí, vyžadují úplné krytí nákladů spojených s poskytováním služeb v oblasti zpracování odpadních vod a 2) zda poplatky jsou v souladu s tím, co tyto právní předpisy stanoví. Jinak řečeno, opatření, která jsou v souladu s rámcovou směrnicí EU o vodě i s platnými německými právními předpisy, mohou i přesto představovat státní podporu, pakliže jsou splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU (viz 144. bod odůvodnění).
Státní prostředky a přičitatelnost
(168)
Poplatky, které mají být hrazeny za používání čističky odpadních vod, určuje a vybírá obec v souladu s § 6 zákona o místních poplatcích ve spolkové zemi Braniborsko. Je-li stanovená výše poplatků nižší, než by byla výše poplatků soukromého investora, znamená to pro obec ztrátu příjmů.
(169)
Opatření by pak bylo financováno státem nebo ze státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože příjem obce by byl v důsledku výhody poskytnuté podniku Propapier nižší.
(170)
Je-li výše poplatků stanovena tak, že z toho určitému podniku vzniká výhoda, bylo by to nutné přičítat také státu, protože stanovení výše poplatků je úkolem veřejnoprávní instituce - města Eisenhüttenstadt.
Hospodářská výhoda
(171)
Jak bylo objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, (35) Komise musela přezkoumat, zda stanovené poplatky, které byly uloženy podniku Propapier za využívání čističky odpadních vod, představují pro podnik Propapier (selektivní) hospodářskou výhodu.
(172)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora zahrnuje pojem „výhody“ nejen pozitivní plnění, jako jsou dotace, ale rovněž opatření, která různým způsobem snižují náklady, jež obvykle nese podnik, a která tak, aniž by byla subvencemi v užším slova smyslu, mají tutéž povahu a stejné účinky. (36)
(173)
Uplatní-li se tento přístup na případ, který je předmětem tohoto rozhodnutí, vzniká otázka, zda jsou poplatky uložené podniku Propapier za využívání čističky odpadních vod nižší než náklady, které by za normálních tržních podmínek musel nést srovnatelný podnik, tj. zda výše poplatků je v souladu se zásadou účastníka trhu v tržním hospodářství. Tuto otázku lze podle názoru Komise přezkoumat dvojím způsobem:
-
srovnáním ceny, kterou platí podnik Propapier, s referenční výší poplatků, které se za zpracování odpadních vod v příslušném členském státě obvykle účtují,
-
na základě analýzy ziskovosti ex ante, z níž vyplyne, že soukromý poskytovatel by si účtoval poplatky ve stejné výši.
Referenční cena
(174)
Vzhledem k Německem popsanému způsobu, jakým je organizován trh (viz 112. a 113. bod odůvodnění), a vzhledem ke skutečnosti, že (ani soukromí) provozovatelé si za své služby nemohou účtovat ceny podle svého vlastního uvážení, jelikož ceny předepisuje zákon (KAG Brandenburg), je Komise toho názoru, že není možné stanovit referenční ceny, které by si za obvyklých tržních podmínek účtoval soukromý provozovatel.
(175)
Komise dále konstatuje, že Německo předložilo údaje o cenách, které v odvětví, v němž působí podnik Propapier, platí jiné podniky. Ačkoli Německo tvrdí, že předložené referenční ceny představují průměrné ceny odrážející plnou výši nákladů, nelze na jejich základě poznat, zda tyto poplatky obsahují státní podporu. Pochybnost Komise ohledně použitelnosti těchto údajů jako východiska srovnání se nepodařilo rozptýlit. Důvodem toho je především skutečnost, že tyto ceny mohou podle názoru Komise odrážet různé nákladové položky a není jisté, zda neobsahují státní podporu.
Analýza ziskovosti ex ante
(176)
Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici spolehlivé referenční tržní hodnoty, je Komise toho názoru, že k odpovědi na otázku, zda uskutečněný právní úkon odpovídá obvyklým tržním podmínkám, lze dojít za pomoci jiné obecně uznávané standardní metody posuzování cen. V případě infrastruktur, které nejsou vyhrazeny žádnému jednotlivému uživateli, nýbrž jsou k dispozici všem uživatelům, lze podle názoru Komise soudit, že zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena tehdy, když uživatelé dané infrastruktury, nahlíženo z hlediska ex ante, dodatečně přispívají k ziskovosti provozovatele. (37)
(177)
Tato skutečnost nastává v případě, že dohoda provozovatele s jednotlivým spotřebitelem umožňuje tomuto provozovateli pokrytí nákladů vyplývajících z této dohody a dosažení přiměřeného zisku na základě spolehlivých střednědobých vyhlídek. (38)
(178)
V této analýze by kromě toho měly být zohledněny veškeré příjmy a očekávané dodatečné výdaje, které provozovateli v souvislosti s činností daného uživatele vzniknou. (39)
(179)
Tyto dodatečné náklady zahrnují veškeré kategorie výdajů či případných investic, jako například dodatečné personální, technické a investiční náklady, které jsou spojeny s přítomností uživatele. (40) Náklady, které by provozovatel musel nést v každém případě, tedy i mimo rámec dohody s uživatelem, se naopak nezohledňují.
(180)
Vzhledem k těmto faktorům je Komise toho názoru, že zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena, tzn. že nižší poplatek nepředstavuje výhodu ve prospěch podniku Propapier, a to z následujících důvodů:
a)
Čistička odpadních vod je k dispozici všem uživatelům a její užívání není vyhrazeno podniku Propapier.
b)
Poplatek hrazený podnikem Propapier zahrnuje náklady na provoz, správu, údržbu, obsluhu a odvody, předpokládané odpisy a předpokládané úroky z 20 % vlastního kapitálu, který byl do čističky odpadních vod investován. Tento poplatek tudíž pokrývá veškeré dodatečné náklady, které provozovateli čističky odpadních vod v souvislosti s činností podniku Propapier vznikají.
(181)
Co se týče přiměřenosti zisku, který by měly poplatky kromě pokrytí dodatečných nákladů přinášet, je třeba konstatovat, že poplatky v daném případě pokrývají nejen dodatečné náklady, ale i předpokládané úroky z 20 % investovaného vlastního kapitálu. Podle výše definovaného způsobu výpočtu dodatečných nákladů to sice nelze výslovně označit za přiměřený zisk, pro provozovatele jsou nicméně tyto poplatky zdrojem dodatečného příjmu, jak by tomu bylo i v případě přiměřeného zisku.
(182)
Vzhledem k tomu, že poplatky nejsou pro podnik Propapier žádnou výhodou, a nepředstavují tudíž státní podporu, nemusela se Komise již zabývat otázkou, zda se jedná o podporu existující (viz 123. až 137. bod odůvodnění) nebo podporu na provoz (viz 26. bod odůvodnění), anebo zda je taková případná podpora na provoz slučitelná s vnitřním trhem. Vzhledem k tomuto zjištění může Komise ponechat otevřenu také otázku, zda by byl požadavek vracení poplatků (v případě, že by byly klasifikovány jako podpora na provoz) v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání a se zásadou rovného zacházení.
6. ZÁVĚR
(183)
Komise tudíž dospěla k závěru, že vybudování čističky odpadních vod sdružením TAZV, stejně jako výstavba parkoviště, nové vozovky a rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva nepředstavují vyhrazená infrastrukturní opatření.
(184)
Komise dále dospěla rovněž k závěru, že poplatky účtované za zpracování odpadních vod nepředstavují státní podporu. Zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena, a podniku Propapier PM2 GmbH tudíž nevzniká žádná hospodářská výhoda.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německem realizovaná infrastrukturní opatření nepředstavují infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier PM2 GmbH. Poplatky, které podniku Propapier za používání čističky odpadních vod účtuje sdružení TAZV, neobsahují státní podporu. Infrastrukturní opatření a sazební režimy poplatků proto nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 1. října 2014.
KOMISJONI OTSUS (EL) 2015/508,
1. oktoober 2014,
Saksamaa väidetava taristuabi kohta ettevõtjale Propapier PM2 GmbH - Riigiabi SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 6847 all)
(Ainult saksakeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
võttes arvesse nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad ELi toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (1),
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele (2) ja võttes neid märkusi arvesse
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
29. oktoobri 2008. aasta kirjaga esitas Smurfit Kappa Group (edaspidi „Smurfit Kappa” või „kaebuse esitaja”) komisjonile kaebuse, mille kohaselt on Propapier PM2 GmbH saanud taristuabi. Kaebus registreeriti numbriga CP 327/08 ja kanti (numbri NN 45/10 all) ebaseadusliku abi registrisse.
(2)
27. oktoobri 2010. aasta kirjas teatas komisjon Saksamaale, et on seoses väidetava abiga otsustanud algatada menetluse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 2.
(3)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3). Komisjon palus kõikidel huvitatud isikutel esitada väidetava abi kohta oma märkused.
(4)
Saksamaa esitas oma märkused 28. jaanuari 2011. aasta kirjaga (märkuste mittekonfidentsiaalne versioon saabus 31. jaanuaril 2011). Lisaks sai komisjon märkusi järgmistelt huvitatud isikutelt: 11. veebruaril 2011 Saksamaa linnade ühenduse (Deutscher Städtetag), Saksamaa maakondade ühenduse (Deutscher Landkreistag), Saksamaa linnade ja valdade liidu (Deutscher Städte- und Gemeindebund) ning kommunaalettevõtjate liidu (Verband kommunaler Unternehmen (VKU)) ühised märkused ning 14. veebruaril 2011 kaebuse esitaja märkused (märkuste mittekonfidentsiaalne versioon saabus 1. märtsil 2011). Komisjon edastas need märkused Saksamaa ametiasutustele, et anda neile võimalus arvamuse avaldamiseks; 13. aprillil 2011 sai komisjon Saksamaa asjaomased märkused (mittekonfidentsiaalse versiooni 26. aprillil 2011).
(5)
17. jaanuaril 2013 toimus komisjoni talituste ja Saksamaa esindajate kohtumine. 25. veebruaril 2013 edastas Saksamaa lisateabe. 26. aprilli 2013. aasta kirjas palusid komisjoni talitused edasist teavet, mida Saksamaa andis 14. mai 2013. aasta kirjaga.
(6)
23. mai 2013. aasta e-kirjas küsis komisjon lisateavet, mille Saksamaa edastas 24. mai 2013. aasta, 27. mai 2013. aasta ja 28. mai 2013. aasta e-kirjadega.
(7)
Pärast 6. juunil 2013 toimunud komisjoni talituste, Saksamaa, abi saanud ettevõtja esindajate ja ekspertide kohtumist teatas Saksamaa võimalike lisadokumentide esitamisest. Vastuseks 15. oktoobri 2013. aasta uuele teabenõudele edastas Saksamaa 4. novembri 2013. aasta, 13. detsembri 2013. aasta, 18. detsembri 2013. aasta, 6. jaanuari 2014. aasta ja 24. aprilli 2014. aasta e-kirjadega ulatuslikud lisamärkused.
2. MEETMETE KIRJELDUS
(8)
Propapier PM2 GmbH (edaspidi „Propapier”) kuulub kontserni Progroup AG (edaspidi „Progroup”). Progroup toodab ja müüb oma tütarettevõtjate kaudu lainepaberit ja -pappi. Kaebuse esitaja Smurfit Kappa on üks suurimatest paberitootjatest Euroopa Liidus.
(9)
2. aprillil 2008 kiitis komisjon heaks (4) regionaalabi andmise Propapierile lainepaberitehase ja selle juurde kuuluva elektrijaama ehitamiseks olemasoleva tööstuspiirkonna äsja kasutuselevõetud laiendusalal Oderi-Spree kanali ääres Eisenhüttenstadtis Brandenburgi liidumaal - sellele piirkonnale võis sel ajal vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile a anda regionaalabi.
(10)
Kaebuse esitaja oli seisukohal, et teatavad riigi vahenditest rahastatud taristuprojektid tööstuspiirkonna laiendusalal, kus Propapieri uus tehas paikneb, on ette nähtud eranditult paberivabriku jaoks ja tuleb seetõttu liigitada sihtotstarbeliseks taristuks ja Propapierile antud riigiabiks.
(11)
Kaebuse esitaja loetles sellega seoses järgmised taristuprojektid (vt punkt 2.1): reoveepuhastusjaama ehitamine, parkla ja uue ühendustee rajamine ning Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine.
(12)
Lisaks väitis kaebuse esitaja, et reoveepuhastusjaama kasutamise eest kehtestatud tasud on liiga väikesed, mis on Propapierile kasulik (vt punkt 2.2).
2.1. ABI REOVEEPUHASTUSJAAMA JA MUU TARISTU EHITAMISEKS
(13)
2008. aasta juulis andis Brandenburgi liidumaa piirkonna majandusstruktuuride parandamise ühiskava raames (edaspidi „ühiskava”) (5) munitsipaaltaristu arendamise programmi vahenditest otsetoetust 33 808 200 eurot (6) uue reoveepuhastusjaama ehitamiseks tööstuspiirkonna laiendusalal Oderi-Spree kanali ääres Eisenhüttenstadtis. Sellega seoses tuleb märkida, et reoveepuhastusjaamade ehitamise või laiendamise rahastamist ühiskava raames käsitleti seoses riigiabiga N 644e/02, (7) mille puhul komisjon tegi 2003. aastal programmitöö perioodi 2004-2006 suhtes kindlaks, et selle kava raames eraldatud toetus ei kujuta endast reoveepuhastusjaama omanikule ja käitajale antud riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(14)
Komisjon oli nimetatud 2003. aasta otsuses seisukohal, et ühiskava aastatel 2004-2006 kehtinud versiooni raames antud toetusi tuleb käsitleda riigi vahendite sisemise ülekandmisena ning need ei kujuta endast omanikele ja käitajatele antud riigiabi, sest abisaajad ei ole ettevõtjad ja teenuse puhul on tegemist klassikalise avalike teenuste osutamise ülesandega, mis on kohalike omavalitsuste kohustus. Ühiskava eeskirjade kohaselt peab abisaaja olema alati kohaliku omavalitsuse järelevalvele alluv kohalik asutus või sihtotstarbeline ühing. Abi andmine on võimalik ainult juhul, kui meetmest abi saaja - st reoveepuhastusjaama - ja jaama kasutaja vahel puuduvad õiguslikud, isiklikud ja majanduslikud seosed.
(15)
Toetuse suurus oli 80 % rahastamiskõlblikest kogukuludest, mis moodustasid 42 260 340 eurot. Toetuse saaja on Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (edaspidi „TAZV”), mis on kohalikule omavalitsusele kuuluv avalik-õiguslik sihtotstarbeline ühing, mille ülesanne on joogiveega varustamine ja reovee puhastamine. TAZV on ühtlasi reoveepuhastusjaama omanik ja käitaja. Tema kandis ülejäänud 20 % avaliku sektori investeeringu kogukuludest.
(16)
Abi anti tingimusel, et 15. augustiks 2008 on tõendatult täidetud õiguslikud ja finantstingimused põhiinvestori (siinsel juhul Propapieri) tegutsema asumiseks. Puhastusjaama ehitamist alustati 2008. aasta oktoobris ja see anti käiku 2010. aasta märtsis.
(17)
Kaebuse esitaja on seisukohal, et TAZVi puhastusjaam kujutab endast sihtotstarbelist taristut, kuna reoveepuhastusjaama võimsust kasutab peaaegu kogu ulatuses Propapier. Kaebuse esitaja väidab, et puhastusjaam kavandati algusest peale Propapieri reoveepuhastusjaamana ja see on piirkonnas paberivabriku rajamise vältimatu eeltingimus (sest paberi tootmiseks on vaja suures koguses vett).
(18)
Kaebuse esitaja arvates on ka teiste taristuprojektide puhul - parkla ehitamine Propapieri tehase territooriumi kõrvale, uue tee rajamine tööstuspiirkonna ühendamiseks kiirteega B 112 ning Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine - tegemist sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristumeetmetega. Menetluse algatamise otsuses jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et need ei kujuta endast Propapierile antud valikulist eelist ja seega ei saa neid vaadelda ka sihtotstarbelise taristuna. Komisjon palus sellele vaatamata esitada kolmandatel isikutel kõnealuste meetmete kohta oma märkused.
2.2. REOVEEPUHASTUSJAAMA KASUTAMISE EEST MAKSTAVAD VÄHENDATUD TASUD
(19)
Reoveepuhastusjaamaga seotud kaebuses tõstatatud järgmine küsimus seisneb selles, et Propapier maksab selle kasutamise eest tasu 0,95 eurot kuupmeetrilt, mis on madalam kui tasu, mida erainvestor sedalaadi teenuse eest küsiks.
(20)
Kasutustasude suurus tuleneb sellekohasest õigusaktist, Brandenburgi liidumaa kohalike maksude seadusest (8) (edaspidi „KAG Brandenburg”). KAG Brandenburgi paragrahvi 6 kohaselt tuleb tasu arvestada nii, et kõik asjaomase reoveepuhastusjaama mõistlikud kulud (ehitus-, korrashoiu-, hooldus-, käitus-, personali- ja maksuhalduskulud), arvestuslik intressimäär ja arvestuslik amortisatsioon oleksid kaetud, kuid mitte ületatud. Toetusi, mida kohalik omavalitsus saab teistest riiklikest allikatest (antud juhul 33,8 miljoni euro suurune toetus ühiskava raames), ei võeta investeeritud omakapitali arvestusliku intressimäära arvutamisel siiski arvesse (9). Kaebuse esitaja on seisukohal, et abisaaja TAZV annab toetused, mida ta ühiskava raames sai, reovee puhastamise vähendatud tasude kujul reoveepuhastusjaama kasutajatele edasi.
3. MENETLUSE ALGATAMISE ALUSED (10)
(21)
Kõnealused meetmed tuleb liigitada riigiabiks, kui on täidetud järgmised tingimused: i) meedet rahastatakse liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest; ii) see annab ettevõtjale majandusliku eelise; iii) see eelis on valikuline ja iv) meede kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Riigiabiga on tegemist juhul, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused on kumulatiivselt täidetud.
(22)
Menetluse algatamise otsuses ei seata kahtluse alla, et kõik meetmed hõlmavad riigi ressursside kasutamist ja et need võivad kahjustada konkurentsi siseturul.
(23)
Komisjon märkis seoses kaebuses tõstatatud küsimustega, et tuleb eristada 1) TAZVile reoveepuhastusjaama ehitamiseks antud väidetavat riigiabi ja 2) Propapierile reovee puhastamise vähendatud tasudena antud väidetavat abi.
(24)
Lisaks uuritakse menetluse algatamise otsuses, kas ettevõtjale Propapier antakse
i)
reoveepuhastusjaama ehitamise
ning teiste taristuprojektidega tööstuspiirkonna laiendusalal, kus paikneb Propapieri uue tehase territoorium, täpsemalt
ii)
uue parkla,
iii)
uue tee rajamise ja
iv)
Oderi-Spree kanali laiendamise ja süvendamisega
valikuline eelis või on selle puhul tegemist sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristuga (11). Kuna artikli 107 lõike 1 kohaselt võib meetme liigitada riigiabiks üksnes juhul, kui see on valikuline (st kui sellega koheldakse erinevalt ettevõtjaid, kes on asjaomase meetme eesmärgi mõttes õiguslikult ja faktiliselt võrreldavas olukorras), pidi komisjon uurima, kas Propapierile anti meetmete kaudu valikuline eelis.
(25)
Komisjon on investeeringuteks ettenähtud regionaalabi andmise Propapierile juba heaks kiitnud. Kuna teiste taristuprojektide puhul rakendatakse meetmeid piirkonnas, millele võib Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti a kohaselt anda regionaalabi, ja need meetmed on regionaalabiga toetatava investeerimisprojektiga tihedalt seotud või selle jaoks sihtotstarbeliselt ette nähtud, oli komisjon esialgu seisukohal, et kui meetmed osutuvad valikuliselt Propapierile kasulikuks, moodustavad nad osa Propapieri investeerimisprojektist, nii et need peaksid vastama aastate 2007-2013 regionaalabi suuniste (12) (edaspidi „regionaalabi suunised”) nõuetele. Komisjon väljendas kahtlust sihtotstarbelise taristu kujul antud investeerimistoetuste kokkusobivuse suhtes, eelkõige abi ülemmäära ja ergutavat mõju silmas pidades.
(26)
Regionaalabi suuniste kohaselt võib investeerimistoetust saanud ettevõtjatele anda lisaks ka tegevusabi. Tegevusabi kokkusobivust siseturuga tuleb uurida siiski investeerimistoetuse kokkusobivusest eraldi, nimelt regionaalabi suuniste punkti 5 kriteeriumide alusel. Komisjon jõudis menetluse algatamise otsuses järeldusele, et kui Propapierile oleks antud reovee puhastamise vähendatud tasudena tegevusabi, mis ei vasta turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõttele, tuleks see tegevusabi tunnistada regionaalabi suuniste ja komisjoni asjaomase tegevusabi heakskiitmise tavaga kokkusobimatuks. Abisaaja asukoht on küll piirkonnas, millele võib anda tegevusabi (piirkond, millele võib anda abi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile a), kuid täitmata on muud olulised tingimused tegevusabi siseturuga kokkusobivuse kohta. Seega puuduvad tõendid selle kohta, et tegevusabi oleks tulenevalt oma liigist või regionaalarengu toetamist silmas pidades põhjendatud või et selle suurus oleks õiges suhtes halvemusega, millest tuleb üle saada. Lisaks ei ole tegevusabi ajutine ega vähene aja jooksul. Komisjon väljendas seetõttu kahtlust vähendatud tasudena antava tegevusabi põhimõttelise kokkusobivuse suhtes siseturuga.
3.1. TOETUSED AVALIKU SEKTORI TOETATAVATELE TARISTUPROJEKTIDELE, SEALHULGAS REOVEEPUHASTUSJAAMALE
3.1.1. Parkla, Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine, uus tee
(27)
Esialgse uurimise käigus tehti kindlaks, et parkla mahutavus ei kattu kaebuse esitaja kirjeldusega ja et parkla ei asu Propapieri tehase territooriumi vahetus läheduses. Lisaks selgitati välja, et parkimiskohad on üldkasutatavad ja neid ei kasuta üksnes Oderi-Spree kanali äärses tööstuspiirkonnas, vaid ka mujal linnas asuvad ettevõtjad, ning et sealsete parkimiskohtade arv võimaldab kohalikul omavalitsusel ilmselt linnasisesed veokite parkimiskohad sulgeda. Peale selle ehitab Propapier enda parkimiskohad, mida saavad kasutada ka veokid. Komisjon jõudis seetõttu seisukohale, et parkla ehitamisega ei teki Propapieril tõenäoliselt valikulist eelist.
(28)
Seoses tööstuspiirkonna ja kiirtee B 112 vahelise uue ühendusteega tegi komisjon kindlaks, et tee ehitamise tagajärjel väheneb Eisenhüttenstadti kesklinnas liikluskoormus ja õhusaaste, sest veokitel on võimalik tööstuspiirkonda sõites kesklinna vältida ja sõiduaeg järgmise piirkondliku keskuseni väheneb. Komisjon jõudis seetõttu seisukohale, et uue tee ehitamisega ei teki Propapieril tõenäoliselt valikulist eelist.
(29)
Oderi-Spree kanali laiendamis- ja süvendamistööde puhul tegi komisjon kindlaks, et neid ei võeta ette Propapierile valikulise eelise loomiseks, vaid need on osa veeteede vajalikust korralisest hooldusest. Komisjon jõudis seetõttu seisukohale, et Oderi-Spree kanali laiendamise ja süvendamisega ei teki Propapieril tõenäoliselt valikulist eelist.
(30)
Sel ajal ei olnud komisjonil siiski võimalik jätta täielikult kõrvale võimalus, et need taristumeetmed toovad Propapierile suuremat kasu kui teistele ettevõtjatele.
(31)
Seetõttu palus komisjon esitada kolmandatel isikutel märkusi, enne kui ta kujundab lõpliku arvamuse riigiabi olemasolu kohta seoses kõnealuste meetmetega. Ühtlasi palus komisjon, et Saksamaa edastaks ametliku uurimismenetluse käigus lisateavet parkla ja uue tee ehitamise ning Oderi-Spree kanali laiendamise ja süvendamise kohta.
3.1.2. Toetus reoveepuhastusjaama ehitamiseks
(32)
Menetluse algatamise otsuses jõudis komisjon järeldusele, et kui abikava N 644e/02 peaks nüüdseks siseturu arengu tulemusena käsitlema abina, tuleks seda pidada TAZVi olemasolevaks abiks.
(33)
Komisjon väljendas siiski kahtlust, kas reoveepuhastusjaam kujutab endast sihtotstarbelist taristut. Sellega seoses tehti kindlaks, et lisaks Propapierile on puhastusjaamal ainult kaks teist kasutajat: Kanada fotoelektriliste seadmete tarnija 5N PV ja energiavarustusettevõtja EnBW. Peale selle ei olnud teada, millist osa reoveepuhastusjaama võimsusest need mõlemad kliendid tegelikult kasutavad. Uurimise sellel etapil ei olnud komisjonil olemasoleva teabe alusel võimalik hinnata, kas uue reoveepuhastusjaama ehitamine oli pelgalt neid kahte ettevõtjat silmas pidades vajalik. Lisaks osales üks nendest kahest teisest kasutajast, nimelt EnBW käitatav elektrijaam, otseselt Propapieri projektis, sest elektrijaam tarnib paberitehase tootmisprotsessi tarbeks elektrit (13).
(34)
Kui Propapier kasutab tõepoolest 90 % reovee puhastusvõimsusest, nagu kaebuse esitaja väidab, tekib komisjonil küsimus, kas see asjaolu iseenesest ei ole juba piisav tõend selle kohta, et puhastusjaam on ette nähtud eranditult või vähemalt eelisjärjekorras Propapierile kasutamiseks (ja seega mõeldud sihtotstarbeliselt Propapierile). Järelikult tuli põhjalikumalt uurida Saksamaa väidet, et reoveepuhastusjaama võtavad tulevikus kasutusele ka teised kasutajad.
(35)
Peale selle märgiti, et arvesse tuleks võtta suurimat arvu investoreid, kellel on võimalik Oderi-Spree kanali äärses tööstuspiirkonnas tegutsema asuda, ja seda, millist puhastusjaama võimsust nad keskmiselt kasutaksid. Sellega seoses paluti Saksamaal esitada üksikasjalikum teave tööstuspiirkonna arendamise üldkava ja reoveepuhastusjaama ülejääva võimsuse kohta, mida saaks võimalikele kasutajatele eraldada. Veel pidi Saksamaa esitama lisateabe reoveepuhastusjaama moodulipõhise ehituse tehnilise teostatavuse kohta (14).
(36)
Nagu juba selgitatud, oli komisjon esialgu seisukohal, et taristuprojektide meetmed, kui need peaksid osutuma valikuliseks, moodustavad osa Propapieri investeerimisprojektist, nii et need peaksid vastama regionaalabi suuniste ja eelkõige abi ülemmäära ja ergutavat mõju puudutavatele nõuetele.
3.2. REOVEEPUHASTUSJAAMA KASUTAMISE EEST MAKSTAVAD VÄHENDATUD TASUD
(37)
Saksamaa oli samuti nagu reoveepuhastusjaama ehitamise meetme puhul arvamusel, et kui Propapieri makstav tasu sisaldab abi elemente, on tegemist olemasoleva abiga. Saksamaa leiab, et komisjoni otsus juhtumi N 644e/02 kohta, millega kiideti heaks ühiskava, laieneb ka kava kaudsele mõjule.
(38)
Komisjon jõudis aga menetluse algatamise otsuses järeldusele, et otsus juhtumi N 644e/02 kohta ei hõlma võimalikku reovee puhastamise vähendatud tasudena antavat abi ja et kui tasu tuleb liigitada abiks, on tegemist uue abiga.
(39)
Hinnates küsimust, kas Propapier saab tasude kaudu majandusliku eelise, väljendas komisjon menetluse algatamise otsuses kahtlust, kas TAZVi nõutav tasu sisaldab kõiki kulusid ja kas erainvestor oleks kehtestanud sama suure tasu.
(40)
Komisjon oli seisukohal, et Propapieri makstav tasu ei kata reovee puhastamise kulusid täies ulatuses, sest Saksamaa on ise tunnistanud, et need tasud katavad ainult 20 % investeeritud kapitali arvestuslikust intressimäärast, kuna 80 % suurust toetust, mida kohalik omavalitsus sai puhastusjaama ehitamiseks teistest riiklikest allikatest, ei ole vaja arvestusliku intressimäära arvutamisel arvesse võtta. Sellega seoses märkis komisjon menetluse algatamise otsuses kõigepealt, et nii Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2000/60/EÜ (edaspidi „ELi veepoliitika raamdirektiiv”), (15) kui ka KAG Brandenburgis on ette nähtud, et reoveepuhastusjaama kasutustasud peavad katma kõiki kulusid (16). Menetluse algatamise otsuses viidatakse lisaks InfraLeuna (17) ja Kimberly-Clark/Scotti (18) otsustele, milles komisjon oli seisukohal, et tasud vastavad kogukulude ulatuses kuludele, mida ettevõtja peab tavaliselt kandma.
(41)
Kaebuse esitaja väitis, et eelise kindlakstegemiseks tuleb võrrelda Propapieri tegelikult makstud tasusid nende tasudega, mida erainvestor TAZVi asemel nõuaks.
(42)
Saksamaa tegi ettepaneku võrrelda Propapieri makstud tasusid sektori keskmiste tariifidega ja viitas uuringule, mille kohaselt keskmine tariif on 0,24-1 eurot kuupmeetri kohta (19).
(43)
Komisjon märkis menetluse algatamise otsuses, et erainvestori põhimõte tundub olevat käesolevale juhtumile kohaldatav. Siiski väljendas ta kahtlust, kas sellise kontrollväärtuse kasutamine võimaldab riigiabi olemasolu välistada, seda enam et andmed on ilmselgelt moonutatud. Isegi kui nimetatud tasud kajastavad teistes kohalikes omavalitsustes kogukulusid, tulenevad erinevad tariifid ilmselt erinevatest kohalikest tingimustest, mis põhjendaksid erainvestori jaoks tariifide erinevusi. Seetõttu väljendas komisjon menetluse algatamise otsuses kahtlust, kas kõnealuste andmete alusel on võimalik Propapierile antud eelist välistada.
(44)
Isegi kui meede kujutab endast tõepoolest uut abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, on komisjonil kahtlusi selle kokkusobivuses siseturuga vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 3, nagu on selgitatud põhjenduses 26. Kui peaks selguma, et tasu kujutab endast piirkondlikku tegevusabi, tekiks kahtlus selle kokkusobivuses siseturuga, sest see abi ei ole ajutine ega vähene aja jooksul ning selle eesmärk ei ole piirkonna teatud halvemuse (mille kohta ei ole tõendeid esitatud) leevendamine.
4. SAKSAMAA JA KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
4.1. KAS AVALIKU SEKTORI VAHENDITEST RAHASTATUD TARISTUPROJEKTIDE PUHUL ON TEGEMIST SIHTOTSTARBELISELT PROPAPIERILE ETTE NÄHTUD TARISTUGA?
4.1.1. Parkla
Kaebuse esitaja märkused
(45)
Menetluse algatamise otsuses ei nõustunud komisjon kaebuse esitaja teatatud parklate arvuga. Kaebuse esitaja teabe kohaselt pärinevad esitatud andmed (parkimiskohad 186 sõiduautole ja 71 veokile) Eisenhüttenstadti tellitud esialgsest arenduskavast.
(46)
Kaebuse esitaja andmetel ei ole Propapieri esialgsetes ehituskavades eraparkla ehitamist ette nähtud ja isegi kui Propapier ehitab omaenda parkla, toob avalik parkla ikkagi kasu esmajoones Propapierile: liiklusmärgil on näidatud parkimiskohad elektrijaama ja paberitehase veokitele. Lisaks paikneb parkla Propapieri tehase territooriumi vahetus läheduses (ulatub paberitehase piirideni ja piirneb elektrijaamaga, mis oli esialgu osa Propapieri projektist). Parklas puuduvad puhkerajatised, mis peaksid sedalaadi avalikus parklas üldjuhul olema.
(47)
Kaebuse esitaja väitel asub parkla ebasoodsas ja liiga kõrvalises kohas, et teised linnasisesed ettevõtjad seda kasutada saaksid ja et linnal oleks selle tulemusena võimalik linnasisesed veokite parkimiskohad sulgeda.
Saksamaa märkused
(48)
Saksamaa andmetel ei anna parkla Propapierile valikulist eelist. See on üldkasutatav ega teeninda ainult Oderi-Spree kanali äärset tööstuspiirkonda. Propapieril on olemas ka enda parkimiskohad (213 sõiduautole ja 27 veokile) ja ehitusluba 120 uue sõiduautode parkimiskoha jaoks on juba väljastatud.
(49)
Saksamaa vaidlustab kaebuse esitaja arvamuse, et parkla toob kasu esmajoones Propapierile ja et parkla asub Eisenhüttenstadti teiste linnasiseste ettevõtjate teenindamiseks ebasoodsas ja liiga kõrvalises kohas.
(50)
Saksamaa väitel oli kaebuse esitaja viidatud liiklusmärk, millel olid näidatud elektrijaama veokite parkimiskohad, ajutist laadi ja põhjustatud ehitustöödest elektrijaamas. Need tööd lõpetati 2011. aasta märtsi lõpus. Parklasse juhatavad uue tee ääres olevad viidad ja need ei ole seotud kindla ettevõtte või rajatisega.
4.1.2. Tee
Kaebuse esitaja märkused
(51)
Kaebuse esitaja vaidlustab Saksamaa selgitused, et uue tee eesmärk on ühendada tööstuspiirkond kiirteega B 112; kaebuse esitaja andmetel lõpeb tee mõni meeter paberitehasest tagapool ja ei ole näha kavatsust seda pikendada; kui seda ikkagi pikendatakse, ei teenindaks see teisi ettevõtjaid, sest teepikenduse piirkonnas ei paikne ühtki ettevõtjat.
(52)
Kaebuse esitaja on seetõttu seisukohal, et parkla ja tee annavad Propapierile valikulise eelise ja on sihtotstarbeliselt ette nähtud Propapierile kasutamiseks.
Saksamaa märkused
(53)
Saksamaa väitel ühendab uus tee praeguse Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna ja selle põhjapoolsed laiendusalad kiirteega B 112. See vähendab liikluskoormust ja õhusaastet Eisenhüttenstadti kesklinnas, võimaldab veokitel kesklinna vältida ning lühendab tööstus- ja ärisõidukite sõiduaega Oderi-äärsesse Frankfurti vähemalt kolmandiku võrra. Tee moodustab osa juba 1993. aastal kavandatud tööstuspiirkonna üldisest arendusest ja võimaldab Frankfurdi ettevõtjatele paremat juurdepääsu Eisenhüttenstadti sisesadamale. Saksamaa väidab, et tee oli ette nähtud juba liidumaa valitsuse Oderi programmis.
(54)
Tee pakub ArcelorMittali tööstuspiirkonnale ja teistele tööstuspiirkondadele edasisi arenguvõimalusi. See ehitati kahes etapis; pärast tehniliste probleemide tõttu tekkinud mõningast viivitust valmis selle viimane osa 2013. aastal.
4.1.3. Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine
(55)
2008. aastal laiendas Eisenhüttenstadt ettevõtjate ligitõmbamiseks Oderi-Spree kanali äärset tööstuspiirkonda. Saksamaa andmetel tehakse Oderi-Spree kanali laiendamise ja süvendamise töid üleeuroopalise võrgu osaks oleva veetee vajaliku korralise hoolduse raames. Alates 2003. aastast ehitatakse kogu kanali pikkuses välja lüüsid (käesoleval ajal Kersdorfi lüüs, Fürstenwalde uue lüüsi ehitus on edasi lükatud). Saksamaa selgitab, et seos Propapieri tegutsema asumisega puudub ja Propapierile ei looda valikulist eelist.
4.1.4. Kas reoveepuhastusjaama puhul on tegemist sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristuga?
Kaebuse esitaja märkused
(56)
Kaebuse esitaja väidab, et abile ei saa laieneda kava, mis juhtumit N 644e/02 käsitleva otsuse kohaselt ei kujuta endast abi, sest selle kava kehtivusaeg lõppes 2006. aasta lõpus ja kava ei olnud seega TAZVi reoveepuhastusjaama ehitamiseks investeerimistoetuse andmise ajal enam jõus.
(57)
Kaebuse esitaja väidab lisaks, et kava ei saa kohaldada ka seetõttu, et reoveepuhastusjaam ei osuta avalikku teenust, vaid on ehitatud eelkõige üksnes Propapierile kasutamiseks.
(58)
Kaebuse esitaja väitel on paberitööstuses - ka Saksamaal - vanapaberit töötlevate paberitehaste tarbeks üldjuhul enda reoveepuhastusjaamad, nii et Saksamaa väide, et ettevõtjad on kohustatud liituma avaliku kanalisatsioonivõrguga, ei ole põhjendatud.
(59)
Kaebuse esitaja andmetel ei ole reoveepuhastusjaam osa tööstuspiirkonna kõiki võimalikke investoreid kaasavast üldplaneeringust, vaid see töötati välja ja seda tutvustati juba 2007. aastal ühel ajal Propapieri paberitehase ja elektrijaamaga. Eisenhüttenstadti 7. novembri 2007. aasta ettepanek tööstuspiirkonna arendamise kohta hõlmab ainult kahte või kolme investorit. Kaebuse esitaja väidab, et Eisenhüttenstadt teeb tööstuspiirkonnale reklaami alles alates 2010. aastast, ja annab mõista, et linn alustas teiste investorite otsingut alles pärast Smurfit Kappa kaebust.
(60)
Kaebuse esitaja arvates nähtub TAZVi puhastusjaama ehituslikest eripäradest ühemõtteliselt, et see on kohandatud spetsiaalselt Propapieri vajadustele. Reoveepuhastusjaama tehnilised näitajad on ilmselgelt valdkonnaomased. Vanapaberit töötlevate paberitehaste reoveepuhastusjaamades on üldjuhul anaeroobne ja aeroobne puhastusetapp, samal ajal kui traditsiooniline kohaliku omavalitsuse kanalisatsioonivõrk sisaldab sageli ainult aeroobset puhastusetappi. Asjaolu, et TAZVi reoveepuhastusjaamas on mõlemad etapid, on veel üks põhjendus selle kohta, et see ei täida avaliku huvi eesmärki, vaid kujutab endast sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristut.
(61)
Kaebuse esitaja arvates on väga ebatõenäoline, et puhastusjaama kavandamisel võeti arvesse mingit muud võimsusvajadust peale Propapieri paberitehase (ja seda täiendava, nüüd EnWB omandis oleva elektrijaama) oma. Kaebuse esitaja väidab, et EnBW ei ole sõltumatu kasutaja, sest elektrijaama tehtud investeering on tihedalt paberitehase projektiga seotud ja seda ei oleks ilma Propapieri tehaseta tehtud.
(62)
Kaebuse esitaja märgib, et teine tööstuspiirkonnas tegutsev investor 5N PV kasutab TAZVi reoveepuhastusjaama olemasolevast võimsusest protsentuaalselt ainult väga väikest osa ja et tema reovee puhastamise vajaduse oleks saanud katta juba olemasoleva reoveepuhastusjaamaga. Kuna 5N PV alustas tegevust juba 2008. aasta mais, see tähendab kaks aastat enne TAZVi uue puhastusjaama kasutuselevõttu, kasutas ta alguses olemasolevat reoveepuhastusjaama.
(63)
Kaebuse esitaja märgib, et prognoose võimalike järgmiste investorite reovee puhastamise oodatava vajaduse kohta ei ole tehtud ja et puudub teave selle kohta, kas ja millal see lisavõimsus olemas oleks. Praegu igatahes vaba võimsust peaaegu ei ole. Edasi viitab kaebuse esitaja ajaleheartiklile (Märkische Oderzeitung, 3. veebruar 2011), milles kirjutati tehnilisest rikkest ühes aeratsioonibasseinis ja märgiti, et kõiki olemasolevaid basseine on vaja praeguste tööstuslike kasutajate jaoks.
(64)
Kaebuse esitaja arvates tunnistas Saksamaa vaikimisi, et ükski teine ettevõtja ei hakka veepuhastusjaama kasutama, kui ta märkis, et TAZVi uue puhastusjaama tasud on seepärast olemasoleva puhastusjaama omadest madalamad, et uue puhastusjaama puhul ei ole vaja erinevate kasutajate vahelist kallist kanalisüsteemi (ja kinnitas sellega, et uusi kasutajaid ei lisandu).
(65)
Kaebuse esitaja väitel nähtub TAZVi andmetest, et Propapier kasutab vähemalt 90 % puhastusjaama päevasest võimsusest.
(66)
Kaebuse esitaja selgitab, et Saksamaa väidetud reoveepuhastusjaama moodulipõhine ehitusviis on puhtalt teoreetilise iseloomuga ega too kaasa mastaabisäästu, sest teine moodul maksab 80-90 % esimesest. Moodulite lisamise võrdlemisi kõrged kulud räägivad selle kasuks, et 42 miljoni euro suurune alginvesteering toob valikulise meetmena kasu esmajoones Propapierile.
(67)
Kuna TAZVi uus puhastusjaam asub Propapieri puhastusjaama vahetus läheduses elektrijaama ja paberitehase kõrval, on Propapieril võimalik kaebuse esitaja andmetel oma reovee anaeroobsel töötlemisel tekkivat biogaasi taaskasutada.
(68)
Kaebuse esitaja teeb eeltoodu alusel järelduse, et TAZVi puhastusjaam on sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristu ja et reoveepuhastusjaama ehitamise rahastamine avaliku sektori vahenditest kujutab endast investeerimistoetust Propapierile. Kaebuse esitaja arvates peaks komisjon seetõttu uurima, kas kõnealune meede koos Propapieri paberitehasele antud investeeringuteks ettenähtud regionaalabiga (riigiabi SA.23827) vastab kõikidele regionaalabi suuniste tingimustele.
Saksamaa märkused
(69)
Abi mitte sisaldava kava N 644e/02 raames võetud meetmed ei ole abi.
Avalik taristu on võrdsetel tingimustel kõikide käsutuses
(70)
Saksamaa väidab, et reoveepuhastusjaam ei ole sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud: tegemist on avaliku taristuga, mis kuulub ohtude ennetamise valdkonda ning mille eesmärk on keskkonnakaitse ja elanike kaitsmine haiguste eest. Kõikidel ettevõtjatel, kes asuvad praegu Oderi-Spree kanali äärses tööstuspiirkonnas või asuvad sinna tulevikus, on õigus avaliku reoveepuhastusjaamaga liituda ja kasutada seda võrdsetel tingimustel. Tasud arvestatakse seaduses ette nähtud samade põhimõtete järgi. Reovee puhastamine on Saksamaal kohalike omavalitsuste pädevuses, sealjuures kehtib liitumis- ja kasutamiskohustus. Kasutajatel ei ole võimalik valida teist teenuse osutajat peale kohaliku omavalitsuse.
(71)
Saksamaa lükkab tagasi kaebuse esitaja väite, et paberitehastel on üldjuhul omaenda reoveepuhastussüsteemid ja nad ei pea liituma kohaliku omavalitsuse kanalisatsioonivõrguga, ning märgib, et Propapier on seaduse järgi kohustatud (20) TAZVi puhastusjaamaga liituma ja seda kasutama. Nimetatud liitumiskohustuse erandid on väga piiratud (ainult juhul, kui liitumine ei ole võimalik või realistlik). Üldkättesaadavaid andmeid paberitootjate reovee puhastamise kohta leidub ainult piiratud ulatuses, aga need näitavad, et kohalike omavalitsuste reoveepuhastusjaamadega on liitunud arvukalt paberitehaseid.
Taristu ei ole ehitatud spetsiaalselt Propapieri jaoks
(72)
Saksamaa ei nõustu kaebuse esitaja väitega, et TAZVi puhastusjaam on kohandatud Propapieri tehniliste nõuetega: reovee kaheetapiline puhastamine ei ole midagi paberitööstusele iseloomulikku, vaid on tavapärane paljudes majandusvaldkondades ja rohked kohalike omavalitsuste reoveepuhastusjaamad puhastavad reovett kahes etapis. TAZVi puhastusjaama tehnilised näitajad (kaheetapiline bioloogiline protsess) põhinevad kehtivatel tehnilistel standarditel, kusjuures tuleb arvesse võtta, et suur osa reoveest on tugevasti saastunud. Saksamaa tunnistab, et kohalike omavalitsuste reoveepuhastusjaamadel, mis puhastavad eranditult sanitaarsüsteemidest pärit või kergelt saastunud vett, ei ole üldjuhul eraldi eeltöötlusetappi, kuid ta rõhutab, et puhastusjaamades, mis peavad puhastama tööstuslikku reovett, on kaheetapiline töötlemine tavapärane. Saksamaa esitas loetelu Saksamaa 18 paberitehasest, kes toodavad paberit vanapaberist ja on liitunud kohalike omavalitsuste reoveesüsteemidega, ning märgib, et paberisektoris kasutatakse mõlemat liiki kohalike omavalitsuste reoveesüsteeme (üheetapilisi ja kaheetapilisi).
(73)
Saksamaa andmetel on reoveepuhastusjaam osa üldiste taristumeetmete paketist, mis on mõeldud Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna arendamiseks. Ükski nendest meetmetest ei ole sihtotstarbeliselt ette nähtud ainult ühe ettevõtja jaoks. Otsuseid puhastusjaama ehitamise, sellega liitumise ja selle kasutamise kohta ei tee Propapier või võimalikud kasutajad oma äranägemisel.
(74)
Saksamaa lükkab tagasi väite, et TAZVi reoveepuhastusjaam ehitati spetsiaalselt Propapieri jaoks. Ametiasutused selgitavad, et ehitamine oli kavandatud juba teiste võimalike investeeringute raames aastatel 2004-2006, kaua enne Propapieri tegutsema asumist.
(75)
Saksamaa selgitab, et reovee puhastamise taristu olemasolev võimsus väljaspool tööstuspiirkonda on piiratud ja kasutada olevast vabast tootmisvõimsusest piisab ainult ühe (väiksema) lisainvestori vajaduse katmiseks; Saksamaa kinnitab, et 5N PV liitus esialgu tõepoolest olemasoleva puhastusjaamaga.
(76)
Asjaolu, et Propapieri tegutsema asumine andis tõuke ammu kavandatud reoveepuhastusjaama ehitamise alustamiseks, ei saa Saksamaa väitel tõlgendada Propapierile antud valikulise eelisena. Saksamaa viitab kohtujurist van Greveni ettepanekule, kes kohtuasjas C-255/91 (Matra vs. komisjon) (21) kinnitas, et tegevuse alustamise perioodil kasutab taristut paratamatult peamiselt esimene ettevõtja, kes asus äsja rajatud tööstuspiirkonnas tegutsema. See aga muutub, kui piirkonna areng kulgeb loodetud rada.
(77)
Saksamaa teatab, et kõik kolm ettevõtjat, kes praegu Oderi-Spree kanali äärses tööstuspiirkonnas tegutsevad, st Propapier, 5N PV ja EnBW elektrijaam, on reoveepuhastusjaamaga liitunud ja kasutavad seda. Saksamaa selgitab lisaks, et erineval ajal on kaalutud mitme teise ettevõtja sinna paigutamist (üks või kaks jäätmekütuse tehast, fotoelektrilise klaasi vabrik, mitmele eri sektorite investorile tehtud investeerimispakkumised ja mitu asukohta vaatamas käinud võimalikku investorit), kuid tööstuspiirkonna edasine areng võtab aega, arvestades eelkõige kriisi, mis mõjutas eriti tugevalt ebasoodsas olukorras olevaid piirkondi.
Praegune võimsus
(78)
Saksamaa lükkab tagasi kaebuse esitaja väited, nagu ei oleks Saksamaa esitanud TAZVi puhastusjaama kasutajate jaoks andmeid reovee puhastamiseks kasutatava võimsuse kohta, nagu kasutaks Propapier olemasolevat võimsust vähemalt 90 % ulatuses ja nagu vaba võimsust ei oleks.
(79)
Saksamaa väitel on TAZVi reoveepuhastusjaamal praegusel kujul olemas vaba võimsus võimalike uute investorite tarbeks. Kolm praegust kasutajat vajavad võimsust kokku [ 500] (22) m3/h, samal ajal kui TAZVi puhastusjaama maksimumvõimsus on 638 m3/h. Koguvõimsus on seega ligikaudu [60-80] % ja vaba võimsust on umbes [150-250] m3/h. Propapieri kasutatav keskmine võimsus on [300-500] m3/h, piirnorm on [400-500] m3/h. Propapier kasutab seega keskmiselt [ 70] % ja maksimaalselt [ 70] % TAZVi puhastusjaama koguvõimsusest.
TAZVi puhastusjaama moodulipõhine ehitusviis
(80)
Saksamaa väidab, et TAZVi puhastusjaam oli algusest peale kavandatud moodulipõhisena ja seda laiendatakse Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna järkjärgulise arendamise käigus. Puhastusjaama moodulipõhine planeering lähtub TAZVi 2007. aasta lühikirjeldusest, milles on juttu võimalikust tugevasti saastunud veest, mis pärineb paberitööstusest, bioetanooli tootmisest ja teistest tööstusharudest.
(81)
Saksamaa selgitab, et juba praegusel laiendusetapil on puhastusjaama kesksete sõlmede kavandamisel peetud silmas kavandatud laiendamisjärgset maksimumvõimsust. Nii on reoveepuhastusjaamast Oderisse suunduva 5 km pikkuse äravoolutoru nimilaius näiteks üle kolme korra suurem kui praegusel laiendusetapil vajalik (selle läbilaskemaht on 1 945 m3/h, ent praegune tippkoormus on ainult 638 m3/h) ja TAZVil on võimalus laiendada reoveepuhastusjaama maa-ala 3,3 ha suuruse naaberkrundi võrra. Võimalikud kasutajad saaksid pärast moodulipõhist laiendamist samuti võrdväärse juurdepääsu reoveepuhastusjaamale.
(82)
Saksamaa väidab seetõttu, et Propapieri praegune suur osakaal reoveepuhastusjaama koguvõimsuses ei anna valikulist eelist, vaid kajastab lihtsalt konkreetset olukorda, sest taristu on moodulipõhise laienduse kaudu kavandatud võrdsetel tingimustel lisakasutajate vastuvõtmiseks. See võtab aega, kuna reoveepuhastusjaam on osa piirkonna üldplaneeringust, mis hõlmab mitut eri laienemisetappi. Praegune seis, mil tegutseb ainult kolm investorit, on alates 1994. aastast kestnud tööstuspiirkonna arendamise vaheetapp selles piirkonnas. Ligikaudu poolt Oderi-Spree kanali äärsest tööstuspiirkonnast (35 ha) on võimalik kasutada veel järgmistel investoritel. Saksamaa hindas 2011. aastal, et kõnealune maa-ala võetakse kasutusele viie aasta jooksul, ja lisab, et pealegi on võimalik teha veel laiendusi piirkondades „Nordost” (40 ha) ja „Nord” (160 ha).
(83)
Saksamaa tõrjub kaebuse esitaja seisukohta, et TAZVi puhastusjaama moodulipõhine ehitusviis ei anna mastaabisäästu. Saksamaa ametiasutused selgitavad, et TAZVi puhastusjaama saab moodulipõhiselt laiendada kolmes etapis ja palju väiksemate kuludega lisanduva võimsuse kohta kuupmeetrites kui alginvesteeringu puhul:
-
esimene etapp (võimsuse suurendamine 33 % võrra, lisanduv reoveekogus 213 m3) on teostatav mõne kuu jooksul ja läheks maksma 1,2-1,5 miljonit eurot, tööstuspiirkond suureneks veel ligikaudu 19 ha võrra;
-
teine etapp (võimsuse suurendamine 69 % võrra, lisanduv reoveekogus 426 m3) on teostatav mõne kuu jooksul ja läheks maksma 5,3-5,6 miljonit eurot, tööstuspiirkond suureneks veel ligikaudu 38 ha võrra;
-
kolmas etapp (laienemine piirnevale kinnistule; võimsuse suurendamine 100 % võrra, lisanduv reoveekogus 638 m3) läheks maksma 17-18 miljonit eurot, tööstuspiirkond suureneks veel ligikaudu 57 ha võrra. Võimsuse suurendamine 100 % võrra eeldaks naaberkinnistule laienemise võimaluse kasutamist ja läheks maksma kuni 18 miljonit eurot.
(84)
Saksamaa väidab, et reoveepuhastusjaama moodulipõhine ehitusviis vastab vahendite majandusliku ja säästliku kasutamise nõudele ja seda tuleb vaadelda varasemas kontekstis, kus reoveepuhastusjaamad ehitati uutes liidumaades ülemäärase läbilaskevõimega. Moodulipõhise, sobivas mahus läbilaskevõime eest karistamine valikulise eelisena tooks tegelikkuses kaasa kiusatuse taristu kohe algusest peale ebamajanduslikult liiga suureks ehitada. Lisaks ei kataks tasud sellise ülemäärase läbilaskevõimega kaasnevaid kulusid.
(85)
Praegustes piirides puhastusjaama valikuliseks eeliseks hindamine paneks taristut ebamajanduslikult liiga suureks ehitama.
(86)
Saksamaa arvamuse kohaselt ei ole kaebuse esitaja märgitud ajaleheartikkel (vt põhjendus 63) asjakohane. Ametiasutuste väitel oleks lisakasutuseta basseini ehitamine ainult tehniliste vahejuhtumite tarbeks vastuolus ühiskava raames kehtestatud säästliku ja majandusliku planeerimise eeskirjadega.
(87)
Kaebuse esitaja andmetel on TAZVi uue puhastusjaama kasutajate makstavad tasud väiksemad kui olemasoleva kohaliku omavalitsuse puhastusjaama kasutajatel, sest uue puhastusjaama puhul ei ole kõikide kasutajate üksteisega ühendamiseks vaja ulatuslikku torustikku. Saksamaa tõrjub kaebuse esitaja järelduse, et uue puhastusjaamaga ei ole seetõttu võimalik uusi kasutajaid liita. Saksamaa andmetel on uutel ettevõtjatest kasutajatel võimalik probleemideta liituda, kusjuures piirang tuleneb esmajoones puhastatud vett Oderisse juhtiva toru suurusest.
(88)
Saksamaa lükkab tagasi kaebuse esitaja väite, et Propapieril on võimalik TAZVi puhastusjaama toodetavat biogaasi kasutada. Reoveepuhastusjaama kasutajatel ei ole võimalik biogaasi kasutada. TAZV kasutab biogaasi enda 3 MW elektrijaamas.
(89)
Saksamaa lükkab tagasi väite, et alustas alles pärast Smurfit Kappa kaebust teiste võimalike investorite otsimist tööstuspiirkonna jaoks: Eisenhüttenstadt tellis juba 1998. aastal Investor Center Ostbrandenburgilt tööstus- ja äripindade, sealhulgas Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna turustamise. Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna planeerimisdokumendid on olemas juba 1995. aastast.
(90)
Saksamaa teeb järelduse, et TAZVi puhastusjaam ei ole sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud taristu.
(91)
Lisaks järeldab Saksamaa, et taristumeetmed Oderi-Spree kanali äärses laiendatud tööstuspiirkonnas (reoveepuhastusjaama ehitamine ja kasutada andmine ning muud ehitustööd - parkla, tee, samuti kanali süvendamine ja laiendamine) on üldised arendusmeetmed, mis ei andnud Propapierile valikulist eelist ja mille kasutamiseks ei ole Propapieril ainuõigust. Saksamaa andmetel on olukord, et taristut kasutavad praegu vaid vähesed, esimesena tegutsemist alustanud ettevõtjad, arenguperspektiivi vaheetapile loomuomane.
4.2. KAS REOVEEPUHASTUSJAAMA KASUTAMISE EEST VÄHENDATUD TASUDE MAKSMINE ANNAB PROPAPIERILE EELISE?
Kaebuse esitaja märkused
(92)
Kaebuse esitaja nõustub komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud seisukohaga (vrd menetluse algatamise otsuse põhjendus 63 ja käesoleva otsuse põhjendus 38), et otsus juhtumi N 644e/02 kohta ei hõlma reoveepuhastusjaama kasutustasusid. Tasud peaksid seetõttu kajastama kasutamise kogukulusid. Asjaolu, et tasude arvestamise aluseks on kohalike maksude seadus, ei õigusta väiksemaid tasusid ja Propapierile tekkivat eelist.
(93)
Kaebuse esitaja väidab, et reoveepuhastusjaam ei osuta avalikku teenust, vaid on ehitatud eelkõige üksnes Propapierile kasutamiseks.
(94)
Kaebuse esitaja väitel näitavad kõik kolm komisjoni poolt menetluse algatamise otsuses väljapakutud meetodit (kogukulude meetod, eraettevõtja hind, võrdlushind), et nõutavad tasud annavad Propapierile eelise.
Kogukulude meetod
(95)
Kaebuse esitaja jätkab väitega, et kogukulude arvestamise kasuks ei räägi mitte ainult ELi veepoliitika raamdirektiivi artikkel 9, vaid ka asjaolu, et enamikul vanapaberit töötlevatel paberitehastel on oma reoveepuhastusjaam. Propapieri makstud tasu katab ainult 20 % investeeritud omakapitali arvestuslikust intressimäärast ja sealjuures ei võeta arvesse omakapitali seda osa, mis hõlmab avaliku sektori 80 % suurust panust reoveepuhastusjaama ehitamisse.
Eraettevõtja hind (erainvestori kriteerium)
(96)
Kaebuse esitaja andmetel on eraettevõtja või paberitehase omaniku eesmärk katta vähemalt kõik kulud, nii et see meetod langeb kokku eelnimetatud kogukulude meetodiga.
Võrdlushind
(97)
Kaebuse esitaja nõustub komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud arvamusega, et abi olemasolu ei ole tõenäoliselt võimalik võrdlushindade kasutamise kaudu välistada. Kuna enamikul paberitehastel on oma reoveepuhastusjaam, ei ole ainult kohaliku omavalitsuse kanalisatsioonivõrku kasutavate paberitehaste võrdlemine esinduslik.
(98)
Kaebuse esitaja väidab, et Saksamaa on esitanud teiste paberitehaste makstud reoveetasude kohta üksnes väga valikulist teavet (üks uuring, võrdlus Spreetal / Schwarze Pumpe tööstuspiirkonna tariifidega ja üks vana otsus aastast 1990) ja need näited ei saa olla võrdlushinna arvutamise aluseks muu hulgas seetõttu, et tasud sõltuvad toetustest ja investeerimiskuludest ning seadused võivad piirkonniti erineda. Kaebuse esitaja pakub võrdlust enda puhastusjaamaga, mis kasutab (tundlik teave) kohaliku omavalitsuse kanalisatsioonivõrku, ja leiab, et Propapier peaks 42 miljoni euro suurust ehitusinvesteeringut arvesse võttes (nagu Eisenhüttenstadtis) maksma 4 eurot/m3, mis ületab kaugelt Propapieri praegu makstava tasu.
(99)
Kaebuse esitaja väidab, et Saksamaa viidatud artikkel avaldati 2004. aastal ja see põhineb 2002. aastal avaldatud uuringul, mille aluseks on aastate 2000 ja 2001 andmed. Ta osutab Saksamaa 30. jaanuari 2009. aasta dokumendi lisale 6, mis sisaldas interneti uudisteportaali Das Papier 2004-T174 (23) artiklit. Kaebuse esitaja andmetel hõlmab uuring ainult seitset anonüümset paberitehast ja sellest ei selgu, kas nad käitavad enda reoveepuhastusjaama või on liitunud kohaliku omavalitsuse süsteemiga ning kas arvesse võetud kulud hõlmavad ainult tegevuskulusid (ilma kapitalikulude ja muude kuludeta, mis ei ole tegevuskulud). Kui uuringus võrreldakse ainult enda reoveepuhastusjaamaga paberitehaseid, tuleks kapitalikulusid arvesse võtta.
Saksamaa märkused
(100)
Saksamaa jääb oma seisukoha juurde, et võimalik eelis, mis tuleneb TAZVi puhastusjaama kasutamise eest nõutavatest tasudest, ei kujuta endast riigiabi, sest komisjoni otsus juhtumi N 644e/02 kohta hõlmab Saksamaa arvamuse kohaselt ka ühiskava kaudset mõju, st tasusid. Saksamaa jätkab väitega, et meede, mis tunnistati juhtumi N 644e/02 puhul abi mittesisaldavaks, ei saa kujutada endast riigiabi kasutaja tasandil. Saksamaa vaatenurgast muutis komisjon oma seisukohta küsimuses, kas taristuettevõtjale antud abi on võimalik taristu kasutajale edasi anda, alles pärast Flughafen Leipzig-Halle GmbH kohtuotsust (24).
(101)
Saksamaa tunnistab, et juhtumiga N 644e/02 seotud otsuse kehtivus oli TAZVile investeerimistoetuse andmise ajal lõppenud. Saksamaa ametiasutused rõhutavad siiski, et asjaomane õigusakt, millele juhtumi N 644e/02 kohta tehtud otsus tugines, oli kooskõlas sellega, mille alusel TAZVi kasuks võetud meede heaks kiideti. Õiguslikku alust on vaid ajakohastatud, sisuliselt on see aga samaks jäänud. Saksamaa väidab seetõttu, et ainuüksi õigusliku aluse ajakohastamine ei too automaatselt kaasa riigiabiks liigitamist.
(102)
Saksamaa toonitab, et kuluarvestus on läbipaistev ja seadusega ette nähtud.
Propapieril ei ole majanduslikku eelist
(103)
Saksamaa esitab märkused kolme võimaluse kohta, kuidas reovee puhastamise teenuseid kasutava ettevõtja tasu arvestada (menetluse algatamise otsuse põhjendus 68): kogukulude meetod, eraettevõtja hind, võrdlushind.
Kogukulude meetodi kasutamisel eelist ei teki
(104)
Saksamaa vaidlustab väite, et Propapieri makstud tasu ei kata kogukulusid. Kuluarvestus on seadusega ette nähtud (ja peaks põhimõtteliselt kulud katma, välja arvatud asjaolu, et kolmandate isikute toetusi ei võeta arvestusliku intressimäära arvutamisel arvesse) (25). Õigusaktide kohaselt tuleks kulud katta, kuid mitte neid ületada. Kõik TAZVi tekkivad kulud on kaetud, kaasa arvatud TAZVi investeeritud kapitaliosalt arvutatud intress. Liidumaa toetustelt fiktiivse intressi arvestamine ei ole põhjendatud, sest TAZVil neid kulusid ei teki.
(105)
Propapierile ei anta valikulist eelist, sest kõikide uue puhastusjaama kasutajate jaoks on tasud võrdsed.
(106)
See, kas tasu oleks ilma ühiskava raames reoveepuhastusjaama ehitamiseks antud toetuseta kõrgem olnud, sõltub paljudest teguritest, nt muude finantsvahendite kättesaadavusest.
(107)
Ametiasutused ei ole põhimõtte „saastaja maksab” ega ELi veepoliitika raamdirektiivi alusel kohustatud investeeritud kapitali arvestusliku intressimäära arvutamisel toetusi arvesse võtma. ELi veepoliitika raamdirektiivis on ette nähtud, et veevarustusteenuste kulud tuleb katta, kuid liikmesriikidele jäetakse selle sätte täitmisel tegutsemisvabadus. Käesoleval juhul on kõik TAZVi (veevarustusteenuse) kulud kaetud. Põhimõte „saastaja maksab” ei kehti alati, kuid seda tuleb arvesse võtta. Käesoleval juhul võetakse seda arvesse kõikide TAZVi kulude arvestusse kaasamise kaudu.
(108)
ELi veepoliitika raamdirektiivis käsitletakse piisavat panust. Saksamaa väidab, et Propapieri makstud tasud on Saksamaa või Euroopa Liidu teiste piirkondadega võrreldes kõrged. Saksamaa ametiasutused märgivad, et ELi veepoliitika raamdirektiivi kohaselt võivad liikmesriigid arvesse võtta kulude katmise sotsiaalseid, keskkonnaalaseid ja majanduslikke tagajärgi ning kõnealuse piirkonna või kõnealuste piirkondade geograafilisi ja kliimatingimusi.
(109)
Saksamaa selgitab, et võrdlus Kimberly-Clarki või InfraLeuna otsustega (vt ka menetluse algatamise otsuse põhjendus 70) ei ole asjakohane. Kimberly-Clarki kohtuasja ese on ettevõtja eelistariif, mille tõttu tekkis kahtlus, et kõik kulud ei pruugi olla kaetud. Siinsel juhul on kõik kulud kaetud ja tariifitingimused on kõikidele kasutajatele võrdsed. Kimberly-Clarki juhtumi puhul arendati tööstuspiirkonda üheainsa ettevõtja erivajaduste alusel, käesoleval juhul aga arendatakse tööstuspiirkonda mitme ettevõtja jaoks.
(110)
InfraLeuna kohtuasja ese on eraettevõtjate hinnakujundus eraomandis taristu kasutamise eest, ent käesolev asi puudutab kohaliku omavalitsuse taristu kasutamist ja tasusid, mis pole mitte turupõhised, vaid seadusega ette nähtud. Siinsel juhul kannavad kasutajad kõik kulud, mida veepuhastusettevõtja peab tavaliselt kandma. Liberaliseerimata reoveeturul on arvesse võetavad kulutegurid seadusega ette nähtud ja kõikidele ettevõtjatele võrdsed (KAG Brandenburg).
(111)
Menetluse algatamise otsuses nimetatud Wagneri ja Weida Lederi otsused (põhjendus 71 ja joonealune märkus 19) puudutavad toetusi eraomandis reoveepuhastusjaamade ehitamiseks. Käesoleval juhul ei saa Propapier aga toetusi vabatahtlikeks erainvesteeringuteks, vaid tasub talle seadusega määratud kasutustasusid.
Erainvestori kriteerium ei ole kohaldatav
(112)
Saksamaa arvamuse kohaselt ei ole vesi tavaline kaup. Saksamaa reovee puhastamise valdkond on jagatud kohalike omavalitsuste tellimusi täitvate reoveekäitlusettevõtjate vahel piirkondlikeks monopolideks. Reovee puhastamine ei ole seetõttu Saksamaal majandustegevus, vaid kohalike omavalitsuste kohustuslik riiklik ülesanne. TAZV tegutseb avaliku sektori asutusena, mitte ettevõtjana, kelle käitumist on võimalik turuinvestori kriteeriumi alusel kontrollida. Saksamaal kehtib liitumis- ja kasutamiskohustus. Kasutajatel ei ole võimalik valida teist teenuse osutajat peale kohaliku omavalitsuse. Tasud on seadusega ette nähtud, need kehtestatakse ametiasutustes ega tohi kulusid ületada.
(113)
Saksamaal on reovee puhastamise valdkond eraettevõtjatele ainult piiratud ulatuses ligipääsetav. Neil on ettevõtte juhtimise lepingute või tegevuslepingute alusel võimalik osaleda ainult reovee puhastamise seadusjärgsete kohustuste tehnilisel täitmisel. Vastutus ülesande täitmise eest jääb siiski kohalikule omavalitsusele, kellel ei ole õiguslikku kohustust lepingu sõlmimiseks hanget välja kuulutada. Eraettevõtjad võivad täita ka tehnilisi ülesandeid (või erandjuhtudel tasusid nõuda), aga ka sel juhul ei tohi tasud nende kulusid ületada. TAZV ei ole kolmandatele isikutele tehnilisi ülesandeid andnud.
(114)
Kuna tasud on seadusega ette nähtud ega tohi ületada taristu kulusid, puudub turg, kus eraettevõtjad kasumi teenimise eesmärgil saaksid reoveetasusid kindlaks määrata. Eraettevõtjate vahel ega eraettevõtjate ja avalik-õiguslike ettevõtete vahel ei ole lõpptarbijate pärast konkurentsi.
(115)
Saksamaa arvates ei ole sellisel juhul võimalik käitaja tegutsemist erainvestori käitumisega võrrelda. Erainvestori kriteeriumi ei saa seetõttu kohaldada.
Võrdlushinnad
(116)
Reoveepuhastusjaamaga liitumise kohustust silmas pidades puudub nii konkurents kui ka järelikult turuhind, mida saaks eelise uurimisel riigiabi hindamise eesmärgil võrdlusnäitajana kasutada.
(117)
Saksamaa lükkab tagasi kaebuse esitaja väite, et kohaliku omavalitsuse kanalisatsioonivõrku kasutavad vaid vähesed paberitehased ja ainult nende paberitehaste andmete aluseks võtmine sektori võrdlusnäitajana ei ole seetõttu esinduslik.
(118)
Saksamaa tegi oma märkustes paranduse, et Propapieri makstav tasu ei ole 0,95 eurot/m3 (nagu on märgitud menetluse algatamise otsuse põhjendustes 72 ja 80), vaid alates 2010. aastast on makstava tasu suurus 1,18 eurot/m3. See tasu on teiste Euroopa Liidus tegutsevate ettevõtjatega võrreldes kõrge või ei ole igal juhul midagi ebatavalist. Vastavalt küsitlusele, mille Saksamaa paberivabrikute liit (Verband Deutscher Papierfabriken) korraldas 77 Saksamaa paberitööstusettevõtja seas, kes esindavad 68 % sektorist, olid tasud 2007. aastal keskmiselt 1,12 eurot/m3 (vahemikus 0,31-2,20 eurot/m3). Propapieri makstud tasu jääb sellesse vahemikku ja ületab nimetatud valimi keskmist.
(119)
Hilisemates märkustes teavitas Saksamaa komisjoni, et 2012. aastal tõsteti tasu kuni 1,41 euroni/m3, et katta reoveepuhastusjaama käivitamisetapil tekkiv kahjum. Energiakulude kokkuhoiu tulemusena kehtestati 2013. aasta alguses tasu 1,39 eurot/m3 kooskõlas õigusliku kohustusega, et tasud peavad kulusid katma, kuid ei tohi neid ületada. Lisaks peab Propapier reovett enne selle juhtimist TAZVi puhastusjaama eeltöötlema. Eeltöötluse kulud on ligikaudu [-] eurot/m3, mis annab Propapieri reovee puhastamise kogukuludeks [-] eurot/m3; sellega võrreldes on sektori keskmised kulud (2010) 1,27 eurot/m3.
(120)
Saksamaa märgib, et võrdlus Euroopa Liidu teiste paberitootjate makstavate tasudega on uurimiseks õige võrdlusnäitaja, et majanduslik eelis puudub ja et komisjoni kahtlused kõnealuse võrdluse suhtes ei ole põhjendatud.
(121)
Saksamaa andmetel on komisjoni edastatud näidete puhul tegemist kogukuludel põhinevate keskmiste hindadega. Saksamaal ei ole tõendeid selle kohta, et need tasud sisaldavad riigiabi.
(122)
Saksamaa selgitab, et Lenzing Lyocelli näide (26) on põhjendatud, isegi kui nendest asjaoludest on möödunud kümme aastat (Propapieri makstav tasu on enam kui kahekordistunud, aga reoveetasud ei ole viimase kümne aasta jooksul üle 100 % tõusnud).
Olemasolev abi
(123)
Saksamaa esitab kaks põhjendust selle kohta, miks tasusid, kui need kujutavad endast abi, tuleb käsitleda olemasoleva abina määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti v tähenduses.
(124)
Saksamaa selgitab, et komisjon jõudis 2003. aastal oma otsuses juhtumi N 644e/02 kohta järeldusele, et ühiskava ei kujuta endast reoveepuhastusjaamade käitajate jaoks riigiabi, kui vastutav asutus - näiteks TAZV - on sihtotstarbeline ühing. Komisjon tugines järelduse tegemisel asjaolule, et sihtotstarbeline ühing allub kohaliku omavalitsuse järelevalvele ja osutab üldist majandushuvi pakkuvat teenust. Nagu komisjon aga ise menetluse algatamise otsuse põhjenduses 57 märkis, tuleks kava, isegi kui see peaks vahepeal ühisturu arengu tõttu kujutama endast abi, liigitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti v alusel olemasolevaks abiks.
(125)
Nagu käesoleva otsuse põhjenduses 100 on selgitatud, hõlmab otsus N 644e/02 Saksamaa andmetel ka ühiskava kaudset mõju, st tasusid. Tasudest ei ole vaja eraldi teatada, sest tasude arvutamise meetod on osa kava rakendamisest.
(126)
Mis puudutab väidet, et tasude puhul on tegemist olemasoleva abiga, märgib Saksamaa, et kõnealune tasudes sisalduv abi oli jõus juba enne Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu jõustumist 1. jaanuaril 1958. Enne EMÜ asutamislepingu jõustumist olemasolev abi jääb olemasolevaks abiks ka hilisemate muudatuste korral, kuni säilib esialgse kava põhiolemus (27). Juba enne 1. jaanuari 1958 kehtinud üldeeskirja täpsustamine ei kujuta endast teatamiskohustuslikku uut abi (28).
(127)
Saksamaa selgitab, et kohalike maksudega seotud seadused olid olemas juba enne EMÜ asutamislepingu jõustumist 1958. aastal ja neid kohaldati ka pärast seda. Kuna Brandenburg paikneb osaliselt endise Preisi kuningriigi territooriumil, põhineb kehtiva KAG Brandenburgi paragrahvi 6 lõige 2 Preisi Kuningriigi 14. juuli 1893. aasta kohalike maksude seadusel (PrKAG) ja Baieri valdade maksuseadusel (BayGAG). Saksamaa toetus selle väite esitamisel järgmistele alamväidetele:
a)
need seadused kehtisid edasi ka ajavahemikel 1919-1933 ja 1933-1945;
b)
vanade liidumaade tänapäevased kohalike maksude seadused põhinevad PrKAGil;
c)
KAG Brandenburg on - vaatamata Saksamaa jagamisest tulenevale uute liidumaade eriseisundile - ajalooliselt järjepidevas seoses PrKAGiga.
Alamväide a
(128)
PrKAG sisaldas juba kohalike omavalitsuste jaoks võimalust nõuda tasu avaliku taristu kasutamise eest. Seda võimalust pakub ka alates 1938. aastast Baieris kehtiv tasude seadus (millele tugineb mitu sarnast seadust teistes Lõuna-Saksamaa liidumaades) (29). PrKAGi kohaselt tuleb tasumäärad arvestada üldjuhul selliselt, et ettevõtmise haldus- ja ülalpidamiskulud, kaasa arvatud kasutatud kapitali intressi- ja tagasimaksmise kulud, oleksid kaetud. Kuigi PrKAGi kohaselt peavad tasud katma ainult (taristu jaoks) investeeritud kapitalilt intresside arvestamise kulud, viitavad PrKAGiga seotud sõjajärgse aja kohtuotsused kaudselt sellele, et PrKAGi kehtivuse ajal ei ole kolmandate isikute toetustelt intresside arvestamist ette nähtud.
(129)
PrKAGi ja võrreldavaid kehtivaid liidumaade seadusi ei ole Weimari vabariigis ega pärast natsionaalsotsialistide võimuhaaramist kehtetuks tunnistatud. Seega jäid need ka pärast 1918. aastat jõusse.
Alamväide b
(130)
Pärast teist maailmasõda kehtis PrKAG liidumaa õigusaktina edasi vastavalt 1949. aasta põhiseadusele (edaspidi „põhiseadus”), mille kohaselt jäid sellega mitte vastuolus olevad seadused jõusse (põhiseaduse artikkel 123), ja vastavalt sätetele, mis võimaldasid liidumaadel teatud valdkondades seadusi vastu võtta. Seega on selge, et PrKAG kehtis juba enne Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu jõustumist Saksamaa liidumaades.
(131)
Pärast Saksa Föderatiivse Vabariigi asutamist 1949. aastal asendati PrKAG mõningates Lääne-Saksamaa liidumaades järk-järgult asjaomaste kohalike maksude seadustega. PrKAGi asendamisel kõnealuste liidumaade seadustega 1960-1970. aastatel täpsustati õigusakti ja kohandati termineid, kusjuures seaduse põhiolemus jäi siiski alles. Eelkõige jäi kehtima säte, et kolmandate isikute toetustelt ei arvutata arvestuslikku intressimäära (30). PrKAGi kohaselt arvestati intressi ainult võõrkapitalilt. Liidumaade seadustega laiendati intressi arvestamist omakapitalile; PrKAGis ega kõnealustes liidumaade seadustes ei olnud aga ette nähtud arvestusliku intressimäära arvutamist toetustelt.
(132)
Saksamaa on seetõttu seisukohal, et vanade liidumaade tänapäevased kohalike maksude seadused põhinevad PrKAGil. Saksamaa andmetel on käesoleval juhul eriti tähtis vaadelda 1969. aasta KAG Nordrhein-Westfalenit, (31) mis võeti KAG Brandenburgi koostamisel eeskujuks ja mis asendas 1906. aasta PrKAGi; vajalikule mõistete kohandamisele vaatamata vastab KAG Nordrhein-Westfalen sisuliselt PrKAGile (vt käesoleva otsuse põhjendus 128). Ka teiste liidumaade (nt Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein ja Hessen) kohalike maksude seaduste aluseks oli PrKAG ja nendega tunnistati see kehtetuks.
Alamväide c
(133)
Saksamaa väidab, et KAG Brandenburgil on teisele maailmasõjale järgnenud Saksamaa jagamise tõttu eriseisund. Saksa Demokraatliku Vabariigi (edaspidi „SDV”) asutamisele järgnenud aastatel kaotati Brandenburgis ja teistes Ida-Saksamaa liidumaades eraldi mõjupiirkonnaga kohalik omavalitsus. Eeskirjad kehtestati tsentraliseeritud riigijuhtimise vaimus. 17. mai 1990. aasta kohaliku omavalitsuse korralduse seadusega (32) (mille SDV Rahvakoda võttis vastu enne taasühinemist 3. oktoobril 1990) taastati kohalikud omavalitsused ja selles määrati kindlaks, et kohalikud omavalitsused korraldavad oma finantsmajandust omal vastutusel. Selleks anti neile õigus koguda kommunaalteenuste eest makse ja tasusid.
(134)
27. juuni 1991. aasta KAG Brandenburg põhineb KAG Nordrhein-Westfalenil ja on sellega peaaegu kattuv.
(135)
Ehkki vahepealne õiguslik areng oli SDVs erinev, ei ole Ida- ja Lääne-Saksa liidumaade kohalike maksude seaduste erinev käsitlus asjakohane. KAG Brandenburg jätkab PrKAGi õigustraditsiooni ega ole seotud endise SDV õigustraditsiooniga. Ka SDV (reo)veepuhastussüsteemi ja Brandenburgi liidumaa praeguse reoveepuhastussüsteemi vahel puudub institutsionaalne järjepidevus. 17. mai 1990. aasta kohaliku omavalitsuse korralduse seadusega pandi nurgakivi kohalike maksude seaduste vastuvõtmiseks uutes liidumaades. Sealsed kohalike maksude seadused lähtuvad sisuliselt vanade liidumaade kohalike maksude seadustest, mis omakorda põhinevad PrKAGil. See tuleneb vältimatult asjaolust, et uued liidumaad ühinesid Saksamaa Liitvabariigiga põhiseaduse alusel (33). Eelkõige nähtub see KAG Brandenburgi tekkeloost. KAG Brandenburg jätkab KAG Nordrhein-Westfaleni ja PrKAGi õigustraditsiooni. Saksamaa jagamine ja Ida-Saksa liidumaades seetõttu katkenud õigustraditsioon ei too KAG Brandenburgi tõlgendamist silmas pidades kaasa halvemust.
(136)
KAG Brandenburg on PrKAGiga ajalooliselt järjepidevalt seotud.
(137)
Saksamaa väidab lisaks, et ka võrdväärsuse ja kulude katmise põhimõte kehtisid juba enne EMÜ asutamislepingu jõustumist 1958. aastal. Võrdväärsuse põhimõttega nõutakse, et tasu ei tohi sellega hüvitatava avaliku sektori teenuse väärtusest oluliselt erineda. See on põhiseaduses sätestatud õigusriigi põhimõtte lahutamatu osa. Kulude katmise põhimõte tuleneb vahetult PrKAGist. Isegi kui seda põhimõtet ei kasutata rangelt kõikide tasuarvestuste puhul, ei tohi kohaliku omavalitsuse tulud tema kulusid märkimisväärselt ületada.
Õiguspäraste ootuste põhimõtte ja võrdse kohtlemise üldpõhimõtte järgimine
(138)
Edasi väidab Saksamaa, et abi elementide tagasinõudmine juhul, kui komisjon käsitleb Propapierile arvestatud tasusid tegevusabina, rikub õiguspäraste ootuste põhimõtet ja võrdse kohtlemise üldpõhimõtet.
(139)
Õiguspäraste ootuste põhimõte tähendab, et 1) liidu institutsioon on tekitanud asjaomasel isikul õigustatud ootused ja 2) ettevaatlik ja mõistlik ettevõtja ei tohi olla viibinud olukorras, kus ta näeb ette tema huve puudutada võiva meetme vastuvõtmist.
(140)
Kuna ühiskava (heaks kiidetud otsusega juhtumi N 644e/02 kohta) ei käsitletud riigiabina, võis Propapieril olla õigustatud ootus, et tegu ei ole talle antud abiga. Kava kokkusobivuses liidu õigusega varem kahtlusi ei olnud, sest Euroopa Komisjon ei ole veel kunagi sarnast kava uurinud.
(141)
Tasudes mittesisalduva abi elemendi tagasinõudmine juhul, kui komisjon liigitab selle tegevusabiks, rikub ka võrdse kohtlemise põhimõtet, mille kohaselt tuleb võrdseid asjaolusid ühesuguselt vaadelda. Tagasinõue annaks Propapieri konkurentidele eelise.
4.3. SAKSAMAA KOHALIKE OMAVALITSUSTE LIITUDE JA VKU MÄRKUSED
(142)
Saksamaa kohalike omavalitsuste liidud ja VKU kiidavad heaks Saksamaa 28. jaanuari 2011. aasta märkused, mille koostamises nad osalesid. Nad viitavad eelkõige väitele, et reovee puhastamine on Saksamaal kohalike omavalitsuste mittemajanduslik riiklik ülesanne. Kohalikud omavalitsused korraldavad ja rahastavad seda tegevust kodanike huvides omavalitsusele määratud kohustusliku ülesande raames.
(143)
Saksamaa kohalike omavalitsuste liidud ja VKU selgitavad, et KAG Brandenburgi paragrahvi 6 lõike 2 viies lause, mille kohaselt peavad reoveepuhastusjaama kasutustasud katma kulud, arvestusliku intressimäära ja arvestusliku amortisatsiooni, samal ajal kui toetusi investeeritud omakapitali arvestusliku intressimäära arvutamisel arvesse ei võeta, on tarbijate huvides. Kuna kolmandate isikute toetused ei kujuta endast kohalike omavalitsuste investeeritud omakapitali, ei peaks tarbijad maksma kohalikele omavalitsustele nende toetuste eest ka intresse.
5. MEETME HINDAMINE RIIGIABI OLEMASOLU SEISUKOHAST
(144)
Kõnealused meetmed tuleb liigitada riigiabiks, kui on täidetud järgmised tingimused: i) meedet rahastatakse liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest; ii) see annab ettevõtjale majandusliku eelise; iii) see eelis on valikuline ja iv) meede kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Riigiabiga on tegemist juhul, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused on kumulatiivselt täidetud.
(145)
Juba menetluse algatamise otsuses jäeti vaidlustamata, et kõik kõnealused meetmed hõlmavad riigi ressursside kasutamist ja et need võivad kahjustada konkurentsi ja kaubandust siseturul.
(146)
Komisjon märgib seoses kaebuses tõstatatud küsimustega, et tuleb eristada 1) sihtotstarbeliste taristumeetmetega (reoveepuhastusjaama ja teatud muude taristuprojektide ehitamine tööstuspiirkonna laiendusalal, kus paikneb Propapieri uus tehas) Propapierile antud väidetavat riigiabi ning 2) Propapierile reovee puhastamise eest vähendatud tasudena antud väidetavat abi.
5.1. KAS AVALIKU SEKTORI VAHENDITEST RAHASTATUD TARISTUPROJEKTIDE PUHUL ON TEGEMIST ÜLDISE VÕI ERANDITULT SIHTOTSTARBELISELT PROPAPIERILE ETTE NÄHTUD TARISTUGA?
(147)
Varem on komisjon olnud seisukohal, et avaliku sektori haldusasutus võib teha oma territooriumil ruumilise planeerimise töid. Selles mõttes võib ta rahastada taristut, mis toob kasu kogu elanikkonnale. Lisaks on komisjon arvamusel, et ei ole tähtis, mis põhjusel taristu rajatakse, kuni seda tehakse üldsuse hüvanguks. Kui selline taristu toob aga kasu ainult ühele eraettevõtjale, peab tema rahastamise üle võtma. Selle põhjuseks on asjaolu, et riigiabi puhul peab komisjon uurima meetme konkreetset mõju, mitte järgitavaid eesmärke. Seetõttu tuleb komisjoni arvates käesoleval juhul uurida, milline taristu teenib üldsust (kaasa arvatud Propapieri) ja milline toob kasu ainult Propapierile. Propapier peaks rahastama ainult viimatinimetatut (34).
(148)
Komisjon märgib, et parklat, teed ja Oderi-Spree kanalit ei kasuta ettevõtjad Euroopa Liidu konkurentsiõiguse tähenduses, sest nende kasutamine on tasuta. Seetõttu ei teki käesoleval juhul küsimust nende taristute omanikele ja käitajatele antud riigiabi kohta.
5.1.1. Parkla
(149)
Kaebuse esitaja väidab, et parkla asub ebasoodsas ja liiga kõrvalises kohas, et teised linnasisesed ettevõtjad saaksid seda kasutada ja et linnal oleks selle tulemusena võimalik linnasisesed veokite parkimiskohad sulgeda. Saksamaa ei ole tõesti vastupidist tõendanud; kuid ainuüksi asjaolu, et parkla asub ettevõtja vahetus läheduses, ei tähenda automaatselt, et parkla on sihtotstarbeliselt selle ettevõtja jaoks ette nähtud või toob kasu esmajoones sellele ettevõtjale. Kaebuse esitaja viidatud liiklusmärk (vt põhjendus 46), millel olid näidatud parkimiskohad elektrijaama veokitele, oli vaid ajutist laadi ja põhjustatud ehitustöödest elektrijaamas, mis lõpetati 2011. aasta märtsi lõpus. Komisjon märgib, et parkla on vabalt ligipääsetav ja selleni juhatavad avaliku tee ääres olevad viidad, mis ei osuta kindlale ettevõtjale. See, kas parklas on puhkerajatised, ei ole selle üldiseks taristuks liigitamise seisukohast oluline.
(150)
Saksamaa on esitanud piisavalt tõendeid selle kohta, et parklat ei ehitatud spetsiaalselt Propapieri jaoks, vaid see oli osa tööstuspiirkonna üldplaneeringust. Lisaks on Propapieril enda parkimiskohad 27 veoki ja 213 sõiduauto jaoks. Planeerimisel on 120 uut sõiduautode parkimiskohta (ehitusluba on juba väljastatud). Saksamaa kinnitas juba menetluse algatamise otsuse vastuvõtmise hetkel, et Propapieri enda parkimiskohtadest piisab tema töötajate, tarnijate ja külastajate sõidukite parkimiseks.
(151)
Eeltoodud kaalutluste alusel kinnitab komisjon oma esialgset menetluse algatamise otsuses esitatud seisukohta, et parkla ei ole sihtotstarbeliselt Propapieri jaoks ette nähtud ega sisalda riigiabi.
5.1.2. Tee
(152)
Tee puhul on tegemist avaliku teega. See on osa ettevõtluspiirkonna üldplaneeringust, mis kavandati juba 1993. aastal, ammu enne seda, kui Propapier otsustas seal tegutsema asuda. Vastupidiselt kaebuse esitaja andmetele ei lõpe tee mõni meeter Propapieri paberitehasest tagapool, vaid ühendab praeguse Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna ja selle põhjapoolsed laiendusalad kiirteega B 112. Viimane lõik valmis 2013. aastal. Uus tee võib tuua kasu ka teistele ettevõtjatele, sest see pakub ArcelorMittali tööstuspiirkonnale ja teistele tööstuspiirkondadele edasisi arenguvõimalusi. Tee võib lühendada tööstus- ja ärisõidukite sõiduaega Oderi-äärsesse Frankfurti ja võimaldab Frankfurdi ettevõtjatele paremat juurdepääsu Eisenhüttenstadti sisesadamale.
(153)
Komisjon kinnitab seetõttu oma esialgset menetluse algatamise otsuses esitatud seisukohta, et tee ei ole sihtotstarbeliselt Propapieri jaoks ette nähtud ega sisalda riigiabi.
5.1.3. Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine
(154)
Kaebuse esitaja väitis oma kaebuses, et Oderi-Spree kanali laiendamise ja süvendamise raames võetud taristumeetmed on sihtotstarbeliselt Propapieri jaoks ette nähtud ja sisaldavad Propapierile antud riigiabi. 2008. aastal laiendas Eisenhüttenstadt ettevõtjate ligitõmbamiseks Oderi-Spree kanali äärset tööstuspiirkonda. Alates 2003. aastast ehitatakse kogu kanali (mis on osa üleeuroopalisest võrgust) pikkuses välja lüüsid. Siiski ei ole mingit märki põhjusliku seose kohta kõnealuste taristumeetmete ja Propapieri tegutsema asumise vahel või Propapierile valikulise meetme andmise kohta kõnealuste meetmete raames; komisjon nõustub Saksamaaga, et Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine on osa kanali vajalikust korrapärasest hooldusest.
(155)
Komisjon kinnitab seetõttu oma esialgset menetluse algatamise otsuses esitatud seisukohta, et Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine ei ole Propapierile antud valikuline eelis ega sisalda riigiabi.
5.1.4. Reoveepuhastusjaam
(156)
Komisjon märgib, et olemasoleva reoveepuhastuse taristu võimsus väljaspool Oderi-Spree kanali laiendatud tööstuspiirkonda on küllalt piiratud. Eisenhüttenstadti olemasoleva reoveepuhastusjaama vaba tootmisvõimsus oleks suutnud katta vaid veel väikesemahulise lisainvestori vajaduse, kuid kui uues tööstuspiirkonnas oleks tegutsema asunud mõni suurem või mitu väikest investorit, ei oleks sellest siiski enam piisanud.
(157)
Komisjon märgib lisaks, et TAZVi reoveepuhastusjaam ei ole ehitatud spetsiaalselt Propapieri jaoks. Ehitus oli kavandatud juba teiste võimalike investeeringute hulgas aastatel 2004-2006, kaua enne Propapieri tegutsema asumist. Saksamaa esitas tõendid selle kohta, et reoveepuhastusjaam oli kavandatud juba Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna majandusliku arendamise raames. Saksamaa esitas lisaks tõendid mitme reklaamikampaania kohta, millega otsiti investoreid Oderi-Spree kanali äärse tööstuspiirkonna laiendusala jaoks, aga mis on seni jäänud tulemusteta, sest piirkondlikud ametiasutused ei ole seni suutnud lisainvestoreid (peale Propapieri, EnBW ja 5N PV) ligi meelitada.
(158)
Isegi kui reoveepuhastusjaam on tehniliselt - esimeses etapis toimuva anaeroobse puhastuse tõttu - kavandatud nii, et see suudab puhastada väga saastunud tööstuslikku reovett, näiteks vanapaberist lainepaberi tootjate oma, pakuks anaeroobne esimene puhastusetapp huvi ka teistele kasutajatele, kellel tekib tootmise käigus orgaaniliste ainetega väga saastunud tööstuslik reovesi, näiteks joogi- ja toiduainetööstuse ettevõtjatele. Lisaks kaasneb puhastusjaamadega, mille puhul kasutatakse orgaaniliste ainetega tugevasti saastunud tööstusliku reovee jaoks esimeses etapis toimuvat anaeroobset puhastust, arvukalt majanduslikke ja keskkonnaalaseid eeliseid.
(159)
Isegi kui TAZVi puhastusjaam katab praeguses suuruses peaasjalikult Propapieri vajaduse, kasutavad seda samadel tingimustel ka mõlemad teised piirkonnas tegutsevad ettevõtjad. Selle moodulipõhine ehitusviis võimaldab laiendada puhastusjaama teiste kasutajate reovee puhastamiseks. Ka ilma moodulipõhise laiendamiseta on praegune võimsusvaru ligikaudu [20-40] %, mida on võimalik kasutada teiste ettevõtete reovee tarbeks, kusjuures praegust koguvõimsust on võimalik kuni kaks korda suurendada (vt põhjendused 80-84). Veepuhastusjaam on mõeldud ilma diskrimineerimiseta kõikidele kasutajatele (uutele investoritele, kes tööstuspiirkonnas tegutsema asuvad, kehtib liitumis- ja kasutamiskohustus) ja seal saab puhastada ka muude kui paberitööstusettevõtete reovett.
(160)
Komisjoni arvates ei tähenda asjaolu, et TAZVi puhastusjaama kasutab praegu ülekaalukalt (keskmiselt [ 70] % ja maksimaalselt [ 70] %) Propapier, tingimata seda, et puhastusjaam on sihtotstarbeline taristu, sest selle moodulipõhine ehitusviis on piiratud riiklike eelarvevahendite ajal majanduslikust vaatenurgast otstarbekas. Vastupidiselt kaebuse esitaja väitele näitavad TAZVi puhastusjaama võimsuse kahekordistamiseks vajalikud kulud - mida Saksamaa hindab väiksemaks kui 50 % alginvesteeringu kuludest -, et puhastusjaama moodulipõhine ehitusviis annab mastaabisäästu.
(161)
Asjaolu, et regionaalabi anti puhastusjaama ehitamiseks tingimusel, et põhiinvestor (siinsel juhul Propapier) asub tööstuspiirkonna laiendusalal tegutsema, käsitleb komisjon kui väheste ressursside head avalikku haldamist, sest ei ole otstarbekas alustada suure avaliku taristu ehitamist, enne kui selle kasutamine on tagatud, ega seda liiga suureks ehitada.
(162)
Väite, et paberitehastel on üldjuhul enda reoveepuhastusjaamad, võib Saksamaa esitatud näitajate alusel kõrvale jätta. Isegi kui mõnel ettevõtjal on nii paberitööstuses kui ka teistes tööstusharudes enda reovee (eel)puhastusjaam, ei viita see asjaolu iseenesest veel sellele, et juhtudel, kui tööstuskasutajad kasutavad avalikku reoveepuhastusjaama, annab riik kasutajatele eelise, sest kasutajad katavad kulud aja jooksul enda makstavate tasude kaudu.
(163)
Komisjon teeb seetõttu järelduse, et reoveepuhastusjaama puhul on tegemist üldise taristuga ja TAZVi puhastusjaamale antud toetus ei kujuta endast seega Propapierile antud investeerimistoetust. Erinevalt parklast, teest ja Oderi-Spree kanalist on reoveepuhastusjaama käitamine majandustegevus, sest selle käitaja pakub turul tasulist teenust (reoveepuhastus). Komisjon tegi siiski kindlaks, et võimalik TAZVile antud abi kujutaks endast igal juhul olemasolevat abi (menetluse algatamise otsuse põhjendused 51-57). Seetõttu ei ole võimalikku TAZVile antud abi vaja käesolevas otsuses edasi uurida.
(164)
Komisjon teeb kokkuvõtvalt järelduse, et riigi vahenditest rahastatud taristuprojektid tööstuspiirkonna laiendusalal, kus Propapieri tehas paikneb, ei ole ette nähtud eranditult paberivabriku jaoks ja seda ei tule liigitada sihtotstarbeliseks taristuks ja Propapierile antud riigiabiks. See tähendab, et kõnealused rahastamiskõlblikud investeeringud ei kujuta endast ühtset investeerimisprojekti regionaalabi suuniste punkti 60 tähenduses koos Propapieri paberitehasele investeeringuteks ettenähtud regionaalabiga, mille komisjon kiitis heaks lõplikus otsuses riigiabi SA.23827 (2013/C) kohta (vt joonealune märkus 4). Seega ei puuduta käesolev otsus hinnangut Propapierile antud investeerimistoetusele, mis oli eelnimetatud otsuse ese.
5.2. KAS VÄHENDATUD TASUSID REOVEEPUHASTUSJAAMA KASUTAMISE EEST TULEB KÄSITLEDA RIIGIABINA?
(165)
Seoses Saksamaa väitega, et kui käitaja suhtes võeti meede sellise kava raames, mida komisjon ei ole abiks liigitanud, siis ei ole võimalik abi asjaomase taristu kasutajale edasi anda, soovib komisjon juhtida veel kord tähelepanu sellele, et otsuses juhtumi N 644e/02 kohta ei ole avaldatud arvamust selle kohta, kas taristu kasutamise eest nõutud tasud kujutavad endast teatud tingimustel taristu kasutajatele antud abi. Komisjon jääb menetluse algatamise otsuses esitatud seisukoha juurde, et teda ei ole teavitatud tasueeskirjadest, mis kehtivad teatatud kava raames antud toetuste suhtes; seetõttu ei saa kava heakskiitmise otsust käsitleda heakskiidu andmisena vaikimisi lubatud toetustele, mille õiguslik alus on kohalike maksude seadus.
(166)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(167)
Riigiabi olemasolu tuleb kindlaks teha sõltumata sellest, 1) kas ELi veepoliitika raamdirektiivis ja Saksamaa õigusaktides, millega direktiiv üle võetakse, nõutakse kõikide reoveepuhastusteenuste pakkumisega seotud kulude katmist, ja 2) kas tasud on kõnealuste õigusaktidega kooskõlas. Teisisõnu võivad nii ELi veepoliitika raamdirektiivi kui ka kehtivate Saksa õigusaktidega kooskõlas olevad meetmed kujutada endast sellegipoolest riigiabi, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 (vt põhjendus 144) kõik tingimused on täidetud.
Riigi vahendid ja riigiga seostatavus
(168)
Reoveepuhastusjaama kasutamise eest makstavad tasud määrab kindlaks ja nõuab sisse kohalik omavalitsus kooskõlas Brandenburgi liidumaa kohalike maksude seaduse paragrahviga 6. Kui tasud määratakse kindlaks selliselt, et need on väiksemad nendest, mida nõuaks erainvestor, tähendab see kohaliku omavalitsuse jaoks sissetuleku vähenemist.
(169)
Seetõttu rahastatakse meedet Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest, sest kohaliku omavalitsuse sissetulek väheneks Propapierile antud eelise tulemusena.
(170)
Kui tasude suurus määratakse kindlaks selliselt, et ettevõtjal tekib selle tulemusena eelis, tuleks ka see seostada riigiga, sest tasud kehtestab avalik-õiguslik asutus - Eisenhüttenstadti linn.
Majanduslik eelis
(171)
Nagu menetluse algatamise otsuses (35) märgitud, pidi komisjon uurima, kas Propapieri makstavad reoveepuhastustasud määrati kindlaks selliselt, et need annavad Propapierile (valikulise) majandusliku eelise.
(172)
Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei hõlma eelise mõiste mitte ainult positiivseid toetusi, vaid samuti erinevates vormides sekkumisi, mis vähendavad ettevõtja eelarvet tavaliselt koormavaid kohustusi ning mis on seeläbi, ilma et need oleksid toetused selle sõna kitsamas tähenduses, samasuguse iseloomu ja mõjuga (36).
(173)
Kui seda käesolevale juhtumile kohaldada, tekib küsimus, kas Propapieri makstavad reoveepuhastustasud on väiksemad kuludest, mida võrreldav ettevõtja tavapärastel turutingimustel peaks tasuma, st kas tasude suurus on kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva isiku põhimõttega. Selle uurimiseks on komisjoni arvates kaks võimalust:
-
Propapieri makstud hinna võrdlemine võrdlushinnaga, mida asjaomases liikmesriigis reovee puhastamise eest tavaliselt nõutakse;
-
eelnev kasumlikkuse analüüs, mis näitab, et eraettevõtja oleks nõudnud sama suuri tasusid.
Võrdlushind
(174)
Võttes arvesse Saksamaa kirjeldatud turukorraldust (vt põhjendused 112-113) ja arvestades asjaolu, et (isegi eraettevõtjatest) käitajatel ei ole võimalik oma teenuste hinda vabalt kindlaks määrata, sest need on seadusega (KAG Brandenburgi alusel) kehtestatud, on komisjon seisukohal, et võimatu on kindlaks teha võrdlushinda, mida eraettevõtjast käitaja tavapärastel turutingimustel oleks nõudnud.
(175)
Komisjon märgib lisaks, et Saksamaa esitas andmed hindade kohta, mida maksavad teised ettevõtjad majandusharus, kus Propapier tegutseb. Kuigi Saksamaa väidab, et esitatud võrdlushinnad on kogukulusid kajastavad keskmised hinnad, ei ole mingit viidet selle kohta, kas need tasud sisaldavad riigiabi. Komisjoni kahtlusi kõnealuste andmete võrdlusalusena kasutatavuse suhtes ei olnud võimalik kõrvaldada. Põhjus on eelkõige selles, et komisjoni arvates kajastavad kõnealused hinnad teatavail tingimustel erinevaid reaalseid kulusid ja ei ole kindel, kas need sisaldavad riigiabi.
Eelnev kasumlikkuse analüüs
(176)
Kuna usaldusväärsed turu võrdlusnäitajad puuduvad, on komisjon seisukohal, et teise, üldtunnustatud standardse hindamismeetodi alusel on võimalik kindlaks teha, kas õigustoiming tehti tavapärastel turutingimustel. Komisjoni arvates võib kõikidele kasutajatele mõeldud taristute puhul, mis ei ole sihtotstarbeliselt teatud kasutajale ette nähtud, lugeda turumajanduse tingimustes tegutseva investori/isiku põhimõte täidetuks, kui taristu kasutajad aitavad eelneva analüüsi seisukohast olemuslikult kaasa käitaja kasumlikkusele (37).
(177)
See on nii juhul, kui käitaja leping üksikkasutajaga võimaldab käitajal katta lepingust tulenevad kulud mõistliku kasumimarginaaliga usaldusväärse keskpika ajavahemiku prognoosi alusel (38).
(178)
Lisaks tuleks kõnealuses analüüsis arvesse võtta kõiki tulusid ja kõiki oodatavaid lisakulusid, mis tekivad käitajal seoses asjaomase kasutaja tegevusega (39).
(179)
Sellised lisakulud hõlmavad kõiki kulu- ja investeeringuliike, näiteks täiendavad personali-, varustuse ja investeeringukulud, mis tulenevad kasutaja kohapealsest tegevusest (40). Seevastu ei tohiks arvesse võtta kulusid, mida käitaja peaks kandma ka ilma kasutajaga sõlmitud lepinguta.
(180)
Kõnealuseid tegureid silmas pidades on komisjon seisukohal, et turumajanduse tingimustes tegutseva investori/isiku põhimõte on täidetud, st vähendatud tasu ei anna Propapierile eelist järgmistel põhjustel:
a)
veepuhastusjaam on mõeldud kasutamiseks kõikidele kasutajatele ega ole sihtotstarbeliselt Propapierile ette nähtud;
b)
Propapieri makstud tasu hõlmab käitamis-, korrashoiu-, hooldus-, personali- ja maksuhalduskulusid, arvestuslikku amortisatsiooni ning arvestuslikku intressimäära 20 % reoveepuhastusjaama investeeritud omakapitalilt. Tasu katab seega kõik lisakulud, mis tekivad reoveepuhastusjaama käitajal seoses Propapieri tegevusega.
(181)
Kui vaadelda mõistlikku kasumimarginaali, mida tasud peale lisakulude katma peavad, siis tuleb märkida, et tasud ei kata käesoleval juhul mitte ainult lisakulusid, vaid ka arvestuslikku intressimäära 20 % investeeritud omakapitalilt. Isegi kui see ei ole eespool määratletud lisakulude arvutamise põhimõtte kohaselt sõnaselgelt mõistliku kasumina kindlaks määratud, kujutab see endast käitaja jaoks siiski lisatulu, mida see ka mõistliku kasumi korral oleks.
(182)
Kuna tasud ei anna Propapierile eelist ega ole seega riigiabi, ei olnud komisjonil vaja uurida, kas need kujutavad endast olemasolevat abi (vt põhjendused 123-137) või tegevusabi (vt põhjendus 26) või kas selline tegevusabi on siseturuga kokkusobiv. Seda järeldust silmas pidades võib komisjon jätta lahtiseks ka küsimuse, kas tasude tagasinõudmine (tegevusabiks liigitamise korral) rikuks õiguspäraste ootuste põhimõtet ja võrdse kohtlemise põhimõtet.
6. JÄRELDUS
(183)
Komisjon teeb seetõttu järelduse, et TAZVi reoveepuhastusjaama ehitamine, parkla ehitamine, uus tee ning Oderi-Spree kanali laiendamine ja süvendamine ei kujuta endast sihtotstarbelisi taristumeetmeid.
(184)
Komisjon järeldab lisaks, et reovee puhastamise eest nõutud tasud ei kujuta endast riigiabi. Turumajanduse tingimustes tegutseva investori/isiku põhimõte on täidetud ja seega ei anta ettevõtjale Propapier PM2 GmbH majanduslikku eelist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Saksamaa rakendatud taristumeetmete puhul ei ole tegemist sihtotstarbeliselt ettevõtjale Propapier PM2 GmbH ette nähtud taristuga. Tasud, mida TAZV Propapierilt reoveepuhastusjaama kasutamise eest nõuab, ei sisalda riigiabi. Taristumeetmed ja tasude määramise eeskirjad ei kujuta endast seetõttu riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.
Brüssel, 1. oktoober 2014