PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 412/2013,
13. mai 2013,
millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse ajutine tollimaks, mis on kehtestatud Hiina Rahvavabariigist pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordi suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1), eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Algatamine
(1)
Komisjon kehtestas määrusega (EÜ) nr 1072/2012 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) ajutise dumpinguvastase tollimaksu Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV” või „asjaomane riik”) pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordi suhtes.
(2)
Menetlus algatati 16. veebruaril 2012 (3) kaebuse põhjal, mis esitati liidu tootjate nimel (edaspidi „kaebuse esitajad”), kelle toodang moodustab rohkem kui 30 % liidu keraamiliste laua- ja kööginõude kogutoodangust.
(3)
Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 22, hõlmas dumpingu ja kahju uurimine ajavahemikku 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2008 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusperiood”).
1.2. Järgnenud menetlus
(4)
Pärast oluliste asjaolude ja kaalutluste avalikustamist, mille alusel otsustati kehtestada ajutine dumpinguvastane tollimaks (edaspidi „esialgsete järelduste avalikustamine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad avaldasid oma seisukohti esialgsete järelduste suhtes. Isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, anti selleks võimalus. Kaks importijat ja üks eksportiv tootja taotlesid ärakuulamist, mida neile võimaldati kaubanduse peadirektoraadi ärakuulamise eest vastutava ametniku juuresolekul.
(5)
Komisjon jätkas niisuguse teabe otsimist ja kontrollimist, mida ta pidas lõplike järelduste jaoks oluliseks. Kaaluti huvitatud isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi ja vajaduse korral tehti esialgsetes järeldustes asjakohased parandused.
(6)
Lisaks sellele, nagu on selgitatud allpool esitatud põhjenduses 55, tehti ühe Tai tootja juurde kontrollkäik, mille eesmärk oli uurida, kas Tai võiks sobida võrdlusriigiks.
(7)
Seejärel teavitati kõiki huvitatud isikuid olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille alusel kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist HRVst pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordi suhtes ja ajutise tollimaksu alusel tagatud summade lõplikku sissenõudmist (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine”). Kõikidele huvitatud isikutele anti aega märkuste esitamiseks kõnealuse lõplike järelduste avalikustamise kohta. Hiina kergetööstustoodangu ja tarbekunsti impordi ja ekspordi koda (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts, edaspidi „CCCLA”) ning üks importijate rühm taotlesid ärakuulamist, mida neile võimaldati kaubanduse peadirektoraadi ärakuulamise eest vastutava ametniku juuresolekul.
(8)
Huvitatud isikute poolt esitatud märkusi kaaluti ja võeti võimaluse korral arvesse.
1.3. Väljavõtteline uuring
(9)
Pärast esialgsete järelduste avalikustamist vaidlustas mitu huvitatud isikut HRVst eksportivate tootjate valimi väitega, et valim ei ole representatiivne, sest see põhineb vaid suurimatel ekspordimahtudel ega võta seega arvesse muid tegureid, mis iseloomustavad HRV keraamikatööstuse eripalgelisust ja killustatust.
(10)
Määruse (EÜ) nr 1225/2009 (edaspidi „algmäärus”) artikli 17 lõikest 1 järeldub, et ettevõtjate valimi moodustamisel võib piirduda suurimate tüüpiliste ekspordimahtudega, mida ettenähtud aja jooksul on võimalik uurida. Tootmisharu killustatust silmas pidades leiti, et ekspordimahtudel põhinev valik võimaldaks koostada representatiivse valimi, mida on võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Sellega seoses tuleb siiski märkida, et valimisse valitud äriühingud paiknevad HRV kolmes eri piirkonnas ja toodavad olulise osa eri keraamilistest materjalidest, näiteks portselanist ja peenkeraamikast, valmistatud vaatlusalusest tootest ning samuti suures valikus tooteliike. Seepärast ei saa selle väitega nõustuda.
(11)
Üks eksportiv tootja väitis, et eri metoodikate kasutamine liidu tootmisharu ja importijate valimi moodustamiseks võrreldes eksportivate tootjate valimi moodustamisega on diskrimineerimine ja kasutama oleks pidanud samasid kriteeriume. Eri metoodikate kasutamine on diskrimineeriv eksportivate tootjate suhtes ja sellega rikutakse võrdse kohtlemise põhimõtet.
(12)
Eksportivate tootjate valimi moodustamise ainus eesmärk on uurida dumpingu esinemist seoses HRVst pärit vaatlusaluse tootega. Seetõttu on oluline hõlmata vaatlusaluse toote maksimaalne impordimaht uurimisperioodil. Teisalt moodustati liidu tootjate valim eesmärgiga teha mitme eri näitaja alusel kindlaks, kas liidu tootmisharu sai olulist kahju. Importijate kohta kogutud teavet kasutatakse valdavalt liidu huvide hindamisel. Sellest järeldub, et importijate ja liidu tootjate puhul on oluline koguda teavet eri ettevõtjatelt, kes tegutsevad näiteks eri tootesegmentides. Kuna ettevõtjate valimitesse kaasamise aluseks olev põhjendus on erinev ühelt poolt liidu tootjate ja importijate ning teiselt poolt eksportivate tootjate puhul, ei ole nad sarnases olukorras. Seega ei nõua mittediskrimineerimise ega võrdse kohtlemise põhimõte ühesuguse metoodika kasutamist kõnealuste valimite moodustamiseks. Sellest järeldub, et see väide on täiesti põhjendamatu ja lükatakse seepärast tagasi.
(13)
Peale selle väitis üks eksportiv tootja oma taotluses, nagu on viidatud ajutise määruse põhjenduses 8, et ta oleks tulnud valimisse kaasata. Äriühing ei ole siiski esitanud ühtki uut väidet, mis põhjendaks tema valimisse kaasamist. Seepärast, ja arvestades eespool põhjenduses 10 esitatud järeldusi, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjenduses 9 esitatud järeldused.
(14)
Seesama valimisse mitte kaasatud eksportiv tootja väitis, et talle ei antud piisavalt aega märkuste esitamiseks lõplike järelduste avalikustamise kohta ning et lisaks oli järelduste avalikustamine ebapiisav, sest seal ei avalikustatud näiteks müügihindasid, kohandamisi kajastavaid näitajaid jne. Seega ei järgitud tema kaitseõigusi.
(15)
Vastavalt algmääruse artikli 20 lõikele 5 tuleks huvitatud isikutele anda vähemalt kümne päeva pikkune ajavahemik märkuste esitamiseks lõplike järelduste avalikustamise kohta. Asjaomane eksportiv tootja sai teabe lõplike järelduste avalikustamise kohta 25. veebruaril 2013 elektronkirjaga ning talle anti märkuste esitamiseks aega 8. märtsini 2013, st 11 päeva. Teavet avalikustav dokument saadeti järgmisel päeval ka tähitud kirjaga. Seega anti asjaomasele isikule märkuste esitamiseks piisavalt aega ja seepärast tuleb see väide tagasi lükata. Sellega seoses tuleb ka märkida, et isik esitas märkused ettenähtud tähtpäevaks ning tähtpäeva pikendamist ei taotletud. Lisaks avalikustas komisjon kõik olulised asjaolud ja kaalutlused, mille alusel ta kavatses teha lõplike meetmete kehtestamise ettepaneku, võttes nõuetekohaselt arvesse oma kohustust kaitsta konfidentsiaalset teavet. Kaitseõiguste järgimine siiski ei eelda, et valimisse kaasatud äriühingute puhul individuaalsete dumpingumarginaalide arvutamiseks kasutatud konkreetsed müüginäitajad ja kohandamised tuleb teatada osapoolele, kelle jaoks individuaalseid marginaale ei arvutatud.
(16)
Eespool kirjeldatust järeldub, et väide, mille kohaselt kaitseõigusi ei järgitud, ei ole põhjendatud ning seega lükatakse see tagasi.
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1. Sissejuhatus
(17)
Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjendustes 24, 56 ja 57, on vaatlusalused tooted esialgu määratletud kui HRVst pärit keraamilised laua- ja kööginõud, mille hulgast on välja jäetud keraamilised noad (edaspidi „vaatlusalused tooted”), mis praegu klassifitseeritakse CN-koodide ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 alla.
2.2. Väited
(18)
Esialgsete järelduste avalikustamise järel ei vaidlustanud üksi osapool seda, et keraamilised (köögi)noad erinesid põhimõtteliselt teistest laua- ja kööginõudest füüsikaliste omaduste, tootmisprotsesside ja lõppkasutuse poolest. Osapoolte kõiki märkusi on analüüsitud, nõue jätta keraamilised noad praeguse uurimise tootevalikust välja on lõplikult rahuldatud.
(19)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist väitis mitu osapoolt, et teatavad keraamilised maitseainetopsid ja vürtsijahvatid ning nende keraamilised jahvatavad osad tuleks jätta tootevalikust välja.
(20)
Taotlus põhineb väitel, et kõnealuseid jahvateid ja teisi keraamilisi laua- ja kööginõusid ei saa nende spetsiifiliste omaduste tõttu käsitleda ühe tootena. Selliste jahvatite jahvatusplaadi keraamiline materjal koosneb valdavalt alumiiniumoksiidist, mida ei kasutada tavalistes lauanõudes, nagu tassid ja taldrikud, mida põletatakse kõrgematel temperatuuridel. Seetõttu oleks nende asendatavuse võimalused uurimisaluste toodete põhiliikidega piiratud. Sama kehtiks ka ilma katteta keraamiliste jahvatusmehhanismide kohta, mis liigitatakse tavaliselt eespool nimetatud koodide alla.
(21)
Uurimise käigus selgus, et sellistes peenestites kasutatav keraamiline element moodustas tavaliselt väikse osa jahvatist. Lisaks näitas uurimine, et keraamilise jahvatusplaadiga jahvatite, sh nende keraamiliste jahvatavate osade põhilised füüsikalised omadused ja põhilised kasutusviisid erinesid keraamiliste laua- ja kööginõude omadest. Keraamiliste jahvatavate osade kuju, tugevus ja disainilahendus erinevad keraamiliste laua- ja kööginõude omast.
(22)
Mõni osapool väljendas arvamust, et kõnealused jahvatid tuleks jätta tootevalikust välja selle põhjal, et neil on samasugused füüsikalised omadused, tööstusdisainilahendus ja lõppkasutusviisid nagu metallist jahvatusmehhanismiga jahvatitel ning kui need on paigaldatud teatavate jahvatite komplektidesse, siis klassifitseeritaks need tavaliselt tariifirubriigi 8210 alla. Nad väitsid ka, et selliste seadmete keraamilised elemendid moodustavad üldiselt kuni 2 % toote hinnast. Hoolimata jahvatite ja jahvatikomplektide arvukatest klassifitseerimisvõimalusest ei suutnud uurimine kinnitada väiteid selle kohta, kas keraamilised jahvatid tuleks jätta uurimise tootevalikust välja.
(23)
Mitu osapoolt põhjendasid oma väidet, mille kohaselt kõnealused jahvatid tuleks tootevalikust välja jätta, sellega, et teatavates jahvatites, nimelt soolaveskites, on pigem vaja kasutada keraamilisi (mitte metallist) jahvatusplaate, sest sool korrodeerib metallist peenestit. Kuid uurimine näitas, et soolaveskites ei kasutata alati keraamilisi jahvatusmehhanisme.
(24)
Eespool esitatud põhjendustes nimetatud kaalutluste alusel järeldati uurimise käigus, et keraamiliste jahvatamiselementidega maitseainetopsid ja vürtsijahvatid erinevad põhimõtteliselt teistest laua- ja kööginõudest põhiliste füüsikaliste omaduste ja töötavate osade puhul kasutatud keraamilise materjali kasutusviiside poolest. Seepärast rahuldatakse taotlus jätta need, sh eraldiseisvad keraamilised jahvatusmehhanismid ja nende osad, selle uurimise tootevalikust välja.
(25)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist väitis mõni osapool, et keraamilised nugade teritajad tuleks jätta tootevalikust välja erinevuste tõttu tootmisprotsessides, lõppkasutuses ja asjaolu tõttu, et need esemed ei ole oma erilise disainilahenduse ja füüsikaliste omaduste poolest ette nähtud toiduainete hoidmiseks. Uurimine kinnitas neid väiteid. Seepärast rahuldatakse taotlus jätta need praeguse uurimise tootevalikust välja.
(26)
Samamoodi uuriti ka seda, kas keraamilised koorijad tuleks jätta tootevalikust välja. Uurimine kinnitas tõepoolest, et ka keraamilised koorijad erinevad põhimõtteliselt teistest laua- ja kööginõudest disainilahenduse ja töötavate osade puhul kasutatud keraamilise materjali füüsikaliste omaduste (kuju ja tugevus), nende tootmisprotsesside ja lõppkasutuse poolest. Seepärast tuleks ka keraamilised koorijad jätta praeguse uurimise tootevalikust välja.
(27)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist väitis üks osapool ka seda, et keraamilisest kordieriidist valmistatud küpsetuskivid tuleks nende erinevate füüsikaliste omaduste (kuju ja kõvadus), tööstusdisainilahenduse ja kasutuse tõttu tootevalikust välja jätta. Keraamiline kordieriit on teatavat liiki eriomadustega alumiiniumoksiidi magneesiumsilikaat, nimelt on sellele omane suurepärane vastupidavus temperatuurivaheldustele. Uurimine kinnitas, et keraamilisest kordieriidist valmistatud küpsetuskividel on samad füüsikalised omadused (kuju ja kõvadus), tööstusdisainilahendus ja kasutus nagu ahjudes või pliitides kasutatavatel tellistel. Seega erinevad need teistest keraamilistest laua- ja kööginõudest. Kaebuse esitajad osutasid pärast lõplike järelduste avalikustamist keraamilisest kordieriidist valmistatud küpsetuskivide ja menetlusega hõlmatud muude toodete sarnasusele. Siiski ei suutnud nad tõendada, et keraamilisest kordieriidist valmistatud küpsetuskividel on samad füüsikalised omadused ja lõppkasutus. Seepärast rahuldatakse taotlus jätta need praeguse uurimise tootevalikust välja.
(28)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist väitis üks Madalmaade ühendus, et keraamilised laua- ja kööginõud, mida kasutatakse reklaamtoodetena, tuleks jätta tootevalikust välja selle tõttu, et neid ei müüda laua- või kööginõudena kasutamiseks, need on oluline majanduslik hoob jaemüügisektorile, need on tarbijate seas väga hinnatud ja et ainult HRV tootjad suudavad pakkuda lühikese ajaga vajalikke koguseid. Paraku ei saa rahuldada taotlust jätta reklaamtoodetena kasutatavad keraamilised laua- ja kööginõud välja praeguse uurimise tootevalikust, sest nende füüsikalised omadused, tootmisprotsessid ja lõppkasutus on samasugused nagu teistel keraamiliste laua- ja kööginõude liikidel.
(29)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist ja uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist, väitsid üks Saksa importija ja hulgimüüja ning Hiina koostööd tegev eksportiv tootja, et sellised erikattega teatavat liiki peenkeraamilised tooted sublimaattrüki jaoks, mille sublimaatkatet saab eemaldada mehaanilise kraapimise teel, tuleks jätta tootevalikust välja selle tõttu, et tegemist on pooltoodetega, millele kujundus tehakse liidus konkreetsete kanalite kaudu, tarbijate erinevate arusaamade tõttu, asjaolu tõttu, et sublimaatkatte väärtus ületab katmata keraamiliste esemete väärtuse ja liidus ei ole selliste toodete tootjaid. Uurimine näitas, et toode on väliselt sarnane teiste sublimaattrükita lauanõudega ja seega on neid raske või peaaegu võimatu eristada. Lisaks näitas uurimine, et selliste toodete lõppkasutus on tavaliselt sama nagu teistel keraamiliste lauanõude liikidel. Samuti leiti, et sellised tooteid toodab mitu liidu tootjat ning liidus valmistatud ja imporditud tooted on otsesed konkurendid. Eespool märgitut arvestades ei rahuldata taotlust jätta välja erikattega teatavat liiki peenkeraamilised nõud sublimaattrüki jaoks.
(30)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist ja uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis üks importija, kes oli taotlenud glasuurialuse käsimaalinguga lauanõude väljajätmist tootevalikust, et komisjoni esialgne analüüs selle kohta oli vigane, sest komisjon ei võtnud arvesse turusegmentide olemasolu, eri liiki lauanõude kvaliteedierinevusi, glasuurialuse käsimaalinguga lauanõude luksuslikumat ja õrnemat olemust ning piiratud asendatavust tarbijate arusaamade tõttu. Samuti väideti, et glasuurialuse käsimaalinguga lauanõusid saab kasutada isegi kaunistamiseks.
(31)
Seoses väidetega, mis käsitlevad eri liiki lauanõude kvaliteedierinevusi ja glasuurialuse käsimaalinguga lauanõude luksuslikkust ja õrnemat olemust, leiab komisjon, et need omadused ei ole glasuurialuse käsimaalinguga lauanõudele eriomased. Veelgi enam, seoses piiratud asendatavusega tarbijate arusaamade tõttu ei esitatud ühtki uut põhjendust, mis võiks muuta ajutise määruse põhjenduses 45 esitatud järeldust, et keskmine tarbija ei tee vahet glasuurialuse käsimaalinguga lauanõudel ja muudel keraamilistel lauanõudel. Ja lõpetuseks, komisjon oli analüüsinud turusegmentide olemasolu ajutise määruse põhjendustes 157 ja 158. Seepärast ei saa need väited lükata ümber ajutise määruse põhjenduses 45 esitatud järeldusi.
(32)
Ajutise määruse põhjenduses 50 tõstatatud väitega tegeleti pärast ajutiste meetmete kehtestamist edasi. Need väited esitati uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist. Importija, kelle tootmine asub HRVs, väitis, et sellised köögi-/lauanõude tooted, mis on täielikult glasuuritud ja/või mille pind on 100 % ulatuses emailitud, v.a nende põhi või selle osa, ja mille glasuuritud/emailitud pinnast on 100 % värvitud mittevalge värviga, tuleks jätta tootevalikust välja. Nõuet analüüsiti põhjalikult ja uurimise käigus selgitati välja, et selliste toodete füüsikalised omadused, tootmisprotsessid ja lõppkasutusviisid on samad nagu teistel keraamiliste laua- ja kööginõude hulka kuuluvatel glasuuritud ja/või emailitud toodetel. Sellest tulenevalt lükatakse taotlus lõplikult tagasi.
(33)
CCCLA taotles pehme luuportselani väljajätmist uurimise tootevalikust selle tõttu, et tegemist on õrna luksustootega, millel on väike mehhaaniline vastupidavus, ja vaidlustas selle mõranemiskindluse. Paraku tuleb märkida, et CCCLA oli ise eelnevalt kinnitanud, et pehme luuportselan on mehaaniliselt väga vastupidav ja mõranemiskindel. Need vastuolulised avaldused õõnestasid selgelt CCCLA väiteid. Esitatud väited ei muuda kuidagi ajutise määruse põhjenduses 28 kokkuvõtlikult esitatud järeldusi. Seepärast lükatakse lõplikult tagasi taotlus jätta pehme luuportselan uuritavast tootevalikust välja.
(34)
Sama osapool väitis uuesti, et kõvaportselan tuleks jätta uurimise tootevalikust välja. Ta kinnitas, et avaldus, mille kohaselt kõvaportselanil ei ole ühemõtteliselt kirjeldatud omadusi, ei ole õige; kõvaportselan on väga vastupidav tänu sellele, et savi sisaldab üle 24 % alumiiniumi, ja seadis seejärel kahtluse alla liidu tootmisvõimsuse selle toote puhul. Eri esildised kõvaportselani kohta on siiski vastuolulised, näiteks tooraine osakaalu ja selle alumiiniumpulbrisisalduse kohta. Lisaks ei vaidlustatud seda, et kõvaportselani toodetakse ka liidus ning et HRVs tegutsevad tootjad valmistavad kõvaportselani, mis konkureerib otseselt liidus toodetud kõvaportselaniga ning uurimisega hõlmatud muude toodetega. Seega lükatakse lõplikult tagasi taotlus jätta kõvaportselan tootevalikust välja.
(35)
Keraamiliste laua- ja kööginõude kõiki liike võib käsitleda sama toote eri liikidena. Seepärast on pärast esialgsete järelduste avalikustamist ja uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist esitatud väide, mille kohaselt uurimine hõlmab suurt hulka samasuguseid tooteid ning et seega oleks pidanud iga tootesegmendi kohta teostama eraldi analüüsid olukorra, dumpingu, kahju, põhjuslike seoste ja liidu huvide kohta, alusetu. Üks osapool, kes väitis, et tootevalik on liiga lai, esitas võrdluse toodete kohta, mis on eri määral kaunistatud, ent tema väited lõppkasutuse kohta (ühel juhul aeda ja lastele, teisel juhul kaunistamiseks) on vaieldavad, sest selge vahe puudub, ning kõnealuseid väiteid võib pigem vaadelda kui kinnitust järeldusele, mis esitati ajutise määruse põhjenduses 55. Samuti tuleb märkida, et importija, kellel on tootmine HRVs, kinnitas, et üle 99 % liidus müüdud keraamilistest laua- ja kööginõudest olid kas valdavalt või ainult valged. Mõni osapool vaidlustas ajutise määruse põhjenduse 58 selle alusel, et asutused ei teinud uurimise raames ühtegi testi teatavate kaupade liidus vabakaubanduseks mittesobivuse kohta. See asjaolu ei mõjuta siiski ajutise määruse põhjenduses 63 esitatud järeldust.
2.3. Järeldus
(36)
Arvestades eespool esitatut, määratletakse tootevalik lõplikult kui HRVst pärit keraamilised laua- ja kööginõud, v.a keraamilised noad, keraamilised maitseainetopsid või vürtsijahvatid ja nende keraamilised jahvatavad osad, keraamilised koorijad, keraamilised noateritajad ja pitsa või leiva küpsetamiseks kasutatavad teatavad keraamilisest kordieriidist küpsetuskivid, mis praegu klassifitseeritakse CN-koodide ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 alla.
(37)
Kuna muid märkusi vaatlusaluste toodete ja samasuguste toodete kohta esitatud ei ole, kinnitatakse käesolevaga kõik ülejäänud määratlused ajutise määruse põhjendustes 24-63.
3. DUMPING
3.1. Turumajanduslik kohtlemine
(38)
Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitsid üks eksportiv tootja, üks liidu tootja ja üks importija, et turumajandusliku kohtlemise määramisel ei peetud kinni tähtajast, st kolmekuulisest perioodist, mis on sätestatud algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c, ja seetõttu tuleks uurimine lõpetada mis tahes dumpinguvastaseid meetmeid kehtestamata. See taotlus seoses turumajandusliku kohtlemise määramisega esitati juba esialgses etapis ja komisjon lükkas selle tagasi ajutise määruse põhjendustes 72 ja 73. Lõplike järelduste avalikustamise järel esitasid sarnase väite veel viis eksportivat tootjat. Oma taotluses toetusid nad Euroopa Kohtu otsustele kohtuasjades Brosmann ja Aokang Shoes (4).
(39)
Esiteks tuletatakse meelde, et kohtuasjad Brosmann ja Aokang Shoes ei ole asjakohased käesoleva uurimise käigus tehtud turumajandusliku kohtlemise määramise analüüsi õiguspärasuse hindamiseks, kuna kõnealused kohtuasjad - vastupidiselt praegusele uurimisele - on seotud olukordadega, kus turumajandusliku kohtlemise määramise hindamist ei tehtud.
(40)
Lisaks ei ole kohtuasjad Brosmann ja Aokang Shoes asjakohased käesoleva uurimise õiguslikkuse hindamise seisukohast, kuna algmäärust on vahepeal muudetud (5). Muudetud algmääruse artikli 2 lõiget 7, milles sätestatakse, et komisjon teeb turumajandusliku kohtlemise määramisi ainult nende ettevõtjate suhtes, kes on kaasatud valimisse algmääruse artikli 17 alusel, ning et selline määramine tehakse seitsme kuu, kuid hiljemalt kaheksa kuu jooksul pärast uurimise algatamist, kohaldatakse kõikide uute ja käimasolevate uurimiste suhtes alates 15. detsembrist 2012, seega ka praeguse uurimise suhtes.
(41)
Igal juhul tuleb järgida kohtupraktika tõlgendust, mille kohaselt turumajandusliku kohtlemise määramise õigust ei rikutud olenemata asjaolust, et kolme kuu pikkusest tähtajast ei peetud kinni. Seepärast kehtib jätkuvalt ajutise määruse põhjenduses 73 esitatud järeldus.
(42)
Kuna turumajandusliku kohtlemise kohta esitatud taotluste arv oli suur ja nende uurimiseks oli vaja teha arvukaid kontrollkäike, ei tehtud turumajandusliku kohtlemise määramist seitsme kuu jooksul. Kuid määramised tehti siiski kaheksa kuu jooksul pärast uurimise algatamist, nagu on nõutud algmäärusega, mida on muudetud määrusega 1168/2012. Väide õiguste võõrandamisest tagasiulatavalt ei ole põhjendatud, nagu on eespool selgitatud.
(43)
Eespool esitatut arvestades lükatakse tagasi taotlus, et dumpinguvastane uurimine tuleks dumpinguvastaseid meetmeid kehtestamata lõpetada selle tõttu, et turumajandusliku kohtlemise määramist ei suudetud teha kolme kuu jooksul.
(44)
Lisaks jäi üks valimisse kaasamata eksportiv tootja, kes ei suutnud tõestada, et tal on üks selge raamatupidamisdokumentide kogum, mida auditeeriti sõltumatult kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega, ja seetõttu lükati tema turumajandusliku kohtlemise kohta esitatud taotlus tagasi, kindlaks oma väitele, et väidetavad võimalikud raamatupidamislikud vead, mille alusel taotlus tagasi lükati, ei olnud olulised ja seepärast oli otsus keelduda turumajandusliku kohtlemise määramisest ebaproportsionaalne ning sellega rikuti proportsionaalsuse põhimõtet. Kõnealune eksportiv tootja jäi oma väitele kindlaks ka pärast lõplike järelduste avalikustamist, kuid ei esitanud uusi argumente.
(45)
Raamatupidamisdokumentide vigade raskusastme kohta esitatud väited on sisuliselt samasugused kui need, mis esitati turumajandusliku kohtlemise uurimise ajal ning komisjon lükkas need tagasi enne turumajandusliku kohtlemise määramist. Sellele vaatamata tuleks seoses väitega, et turumajandusliku kohtlemise taotluse tagasilükkamisega rikutakse proportsionaalsuse põhimõtet, tuletada meelde, et algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud kriteeriumid on kumulatiivsed ja kui kõik kriteeriumid ei ole täietud, ei saa turumajanduslikku kohtlemist seaduslikult võimaldada. Pealegi, kuna tõendamise kohustus lasub turumajanduslikku kohtlemist taotleval äriühingul ja äriühing ei suutnud tõestada, et tal on üks selge raamatupidamisandmete kogum, ei olnud komisjonil muud võimalust kui keelduda turumajanduslikust kohtlemisest. Seetõttu ei saa otsust keelduda turumajanduslikust kohtemisest käsitleda proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisena. Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 7 punktiga d (mida on muudetud määrusega nr 1168/2012 (6)) tehakse otsus turumajandusliku kohtlemise kohta, kui komisjon on oma uurimist piiranud väljavõttelise uuringu kasutamisega, üksnes valimisse kaasatud osapoolte kohta.
3.2. Individuaalne kohtlemine
(46)
Tuletatakse meelde, et kuigi individuaalset kohtlemist taotles 16 eksportivat tootjat, uuriti algmääruse artikli 9 lõike 6 kohaselt ainult valimisse kaasatud individuaalset kohtlemist taotlenud äriühinguid, kelle taotlused seejärel rahuldati. Ülejäänud 11-st eksportivast tootjast seitse taotles individuaalset hindamist.
(47)
Kooskõlas algmääruse artikli 9 lõigetega 5 ja 6 kohaldatakse individuaalset tollimaksu impordi suhtes mis tahes eksportijalt või tootjalt, kellele võimaldatakse individuaalset hindamist vastavalt algmääruse artikli 17 lõikes 3 sätestatule. Järelikult ei saanud neljale äriühingule, kes taotlesid individuaalset kohtlemist, kuid mitte individuaalset hindamist, individuaalset tollimaksu võimaldada.
(48)
Üks eksportiv tootja väitis, et ta oli esitanud kogu nõutava teabe ettenähtud tähtajaks ja seega oleks tulnud uurida tema individuaalse kohtlemise taotlust ning kehtestada individuaalne marginaal kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega Brosmanni kohtuasjas (7).
(49)
Selle väitega ei saa nõustuda. Kuna kõnealune äriühing ei olnud kaasatud valimisse, saaks tema individuaalse kohtlemise taotlust hinnata üksnes individuaalse hindamise raames, kui seda tehakse algmääruse artikli 17 lõike 3 alusel.
(50)
Kuna muid märkusi individuaalse kohtlemise kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 79-81.
3.3. Individuaalne hindamine
(51)
Seitse eksportivat tootjat, kes hõlmasid kümmet juriidilist isikut, esitasid algmääruse artikli 17 lõike 3 kohase individuaalse hindamise taotluse. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 82 ja 83, ei tehtud ajutiste meetmete etapis selliste taotluste kohta ühtegi otsust.
(52)
Eksportivaid tootjaid teavitati 21. detsembril 2012 sellest, et nende individuaalse hindamise taotlusi ei saa vastu võtta, sest see oleks põhjendamatult koormav ning takistaks uurimise õigeaegset lõpetamist.
(53)
Üks eksportiv tootja väitis, et vastavalt algmääruse artikli 17 lõikele 3 on individuaalne hindamine seaduslik õigus ja komisjoni keeldumine hinnata seda individuaalselt on põhjendamatu, sest arvestades komisjoni käsutuses olevaid vahendeid, ei oleks ei äriühingute arv ega taotletud hindamine põhjendamatult koormav ega takistaks uurimise õigeaegset lõpetamist. See väide esitati lõplike järelduste avalikustamise järel uuesti, kuid täiendavaid argumente ei esitatud.
(54)
Otsus selle kohta, kas individuaalse hindamise taotlused rahuldada, tehakse iga juhtumi kohta eraldi, arvestades esitatud taotluste arvu ja nende hindamiseks kasutada olevat aega. Siinkohal tuleks meenutada, et komisjon oli seaduslikult kohustatud tegema turumajandusliku kohtlemise uurimise HRV 16 juriidilise isiku, sh valimisse kaasamata äriühingute juures. Arvestades ajapiiranguid, mis on kehtestatud seaduslike menetlustähtaegadega, ei oleks olnud võimalik teha ühtegi individuaalset hindamist enne esialgseid järeldusi. Võttes arvesse, et pärast seda oli aega piiratult ning esitatud taotluste arvu ja dumpinguvastaste uurimiste eest vastutavate komisjoni talituste kasutada olnud vahendite piiratust, otsustati, et individuaalsete hindamiste läbiviimine oleks kõnealusel juhul põhjendamatult koormav.
3.4. Normaalväärtus
3.4.1. Võrdlusriigi valik
(55)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist uuriti asjakohase võrdlusriigi valimist edasi. Selleks teostati kontrollkäik selle Tai eksportiva tootja ärihoonetesse, kes oli vastanud küsimustikule, nagu on viidatud ajutise määruse põhjenduses 87. Pärast Tai koostööd tegevalt tootjalt saadud teabe uurimist ja kontrollimist otsustati siiski, et Tai tootja ei suutnud esitada piisavalt üksikasjalikke andmeid koduturul müüdud toodete liikide kohta. Seetõttu leiti, et Brasiilia tuleks jätta kõige asjakohasemaks võrdlusriigiks.
(56)
Sellele vaatamata toetas Taist saadud teave teatavaid järeldusi, mis tehti Brasiilias, täpsemalt margitoodete ja kaubamärgita toodete hinnaerinevuste kohta (vt allpool esitatud põhjendus 91).
(57)
Lõplike järelduste avalikustamise järel andis endast märku üks tootjate ühendus, kes vaidlustas Brasiilia valimise asjakohaseks võrdlusriigiks. Eelkõige väitis ta, et Brasiilia valimise ainus põhjus näib olevat asjaolu, et ükski muu riik ei olnud asjakohane. Selle väitega ei saa nõustuda. Ajutise määruse põhjendustest 84-88 tuleneb selgelt, et Brasiiliat peeti asjakohaseks võrdlusmaaks koduturu tegeliku olukorra tõttu. Asjaolu, et pärast ajutiste meetmete kohaldamist jätkas komisjon veel muude võimalike võrdlusmaade analüüsimist, ei anna alust järeldada, et Brasiilia ei ole asjakohane valik.
(58)
Arvestades eespool esitatut ja seda, et ühtegi märkust Brasiilia asjakohaseks võrdlusriigiks valimise aluste kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 84-88.
3.4.2. Normaalväärtuse määramine
(59)
Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitis mitu huvitatud isikut, et normaalväärtuse määramine oli vigane, sest see ei olnud väidetavalt kindlaks määratud samasuguste toodete müügi kohta Brasiilias ning andis seetõttu moonutatud ja eksitavaid tulemusi, eriti peenkeraamikatoodete ja teiste tooteliikide kohta, mida võrdlusriigis ei toodetud ega müüdud. Mõni eksportiv tootja väitis ka seda, et arvutatud normaalväärtuse kindlaksmääramise metoodikat, millele viidatakse ajutise määruse põhjenduses 94, ei avalikustatud nõuetekohaselt.
(60)
Esialgsete järelduste avalikustamise järel esitatud märkused näitavad, et normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatud metoodika ei olnud mõnele huvitatud isikule täielikult arusaadav. Nendele märkustele vastamiseks selgitatakse veel kord, et normaalväärtuse määramise metoodika on olnud järgmine.
(61)
Võttes arvesse, et kõik turumajandusliku kohtlemise taotlused lükati tagasi, määrati normaalväärtus kõikide HRVst valimisse kaasatud eksportivate tootjate jaoks algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a kohaselt andmete põhjal, mis saadi võrdlusriigis asuvalt tootjalt.
(62)
Algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt selgitas komisjon esmalt välja, kas samasuguse toote müük sõltumatutele klientidele Brasiilias on tüüpiline. Leiti, et Brasiilia koostööd tegeva tootja samasuguse toote müük toimus Brasiilia siseturul tüüpilistes kogustes, mis on võrreldavad liitu eksporditud vaatlusaluse toote müügiga, mille eksportisid valimisse kaasatud eksportivad tootjad. Sellega seoses tuletatakse meelde, et vastavalt algmääruse artikli 1 lõikele 4 tähendab „samasugune toode” toodet, mis on vaatlusaluse tootega identne, see tähendab täiesti sarnane, või sellise toote puudumisel muud toodet, mis ei ole vaatlusaluse tootega küll täiesti sarnane, kuid on omadustelt väga sarnane.
(63)
Seejärel uuris komisjon, kas sellist müüki võib algmääruse artikli 2 lõike 4 kohaselt pidada tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuvaks. Selleks tehti kindlaks kasumliku müügi osakaal sõltumatutele klientidele. Müügitehing loeti kasumlikuks, kui ühiku hind oli tootmiskuluga võrdne või sellest suurem. Selleks tehti kindlaks Brasiilia koostööd tegeva tootja tootmiskulu.
(64)
Selline uurimine kinnitas, et kõiki tooteliike, mille müügimaht koduturul ületas 80 %, müüdi omahinnast suurema hinnaga ja kõikide liikide keskmine kaalutud müügihind oli võrdne ühiku tootmiskuluga või ületas seda.
(65)
Seega arvutati normaalväärtus tooteliigi kohta kogu müügi tegelike omamaiste hindade kaalutud keskmisena, olenemata sellest, kas selline müük oli kasumlik või mitte. Sellest järeldub, et vastupidiselt ajutise määruse põhjenduses 94 esitatule ei ole mittekasumliku müügi puhul arvutatud normaalväärtust kindlaks määratud.
3.4.3. Ekspordihind
(66)
Kuna ekspordihindade kohta ei ole märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 95.
3.4.4. Võrdlus
(67)
Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitis mitu huvitatud isikut, et normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdluseks kasutatud metoodika oli üldiselt vigane, sest sellega ei võrreldud samasuguseid tooteid ja kohanduste tegemise alust ei selgitatud piisavalt. Täpsemalt väitis üks eksportiv tootja, et peenkeraamikatoodete korral, mida võrdlustootja ei tooda ega müü, oleks komisjon pidanud normaalväärtuse arvutamise asemel pigem võrdlema jämekeraamika ekspordihinda omamaise hinnaga, mida on nõuetekohaselt kohandatud. Lisaks väitis mitu eksportivat tootjat, et mitme muu tooteliigi puhul, mida eksportivad tootjad toodavad ja müüvad, on Brasiilias müüdava argitoote liigi ekspordihinna ja keskmise kilogrammihinna võrdlemine ainuüksi kasutatud keraamilise materjali liigi põhjal viinud paratamatult selliste toodete võrdlemiseni, mis ei ole samasugused, ja andnud seega vigase tulemuse. Peale selle väitis üks eksportiv tootja, et algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti k kohast margitoodete kujundamist käsitlevat kohandamist on alahinnatud, ja teine eksportiv tootja väitis samas, et selle kohandamise tase ei põhinenud usaldusväärsetel ja tõendatud andmetel ning seega ei ole see põhjendatud. Sama eksportiv tootja väitis ka seda, et tema ekspordihindasid tuleks kohandada eri kaubandustasanditel müüdud koguste erinevuste järgi. Mitu huvitatud isikut väitsid, et füüsikaliste omaduste erinevuste kohandusteks kasutatud metoodika ei ole hästi põhjendatud ja ei ole selge, milliste andmete põhjal sellised kohandused tehti.
(68)
Saadud märkusi arvesse võttes on vaadatud läbi metoodika, mida kasutati hinnavõrdluseks ja kohanduste tegemiseks hindade võrreldavuse eesmärgil vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10. Kõige olulisem on see, et toodete puhul, mida algselt võrreldi argitoodete keskmise kilogrammihinna alusel üksnes kasutatud keraamilise materjali põhjal, on võrdlus tehtud lähima sarnase tootega (vt allpool esitatud põhjendus 77), mis võimaldas täpsemat ja õiglasemat hinnavõrdlust.
(69)
Normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldi tehasehinna alusel. Dumpingumarginaalide määramiseks võrreldi valimisse kaasatud eksportijate individuaalseid tehasehindu võrdlustootja samasuguse toote omamaise müügihinnaga. Mõni asjaomane eksporditehing oli paraku seotud ebatüüpiliste tooteliikidega, nagu salvrätirõngad, noahoidikud ja teekannualused, mille puhul ei olnud õiglast võrdlust võimalik tagada. Seetõttu, ja arvestades asjaolu, et sellised tehingud olid ebaolulised, sest moodustasid vähem kui 0,5 % ekspordimahust, jäeti need välja.
(70)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdlemise tagamiseks võeti kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10. Vajaduse korral võeti kohandamisel arvesse füüsikaliste omaduste erinevusi, kaubandustasandi erinevust ja teisi tegureid, mis mõjutavad hindade võrreldavust, eriti margitoote kujundamist.
(71)
Esiteks uuriti, kas füüsikaliste omaduste kohandus kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 10 punktiga a on õigustatud.
(72)
Juhul kui normaalväärtus määrati lähima sarnase toote alusel (vt eespool esitatud põhjendus 68), kohandati samasuguste toodete hindade õiglase võrreldavuse tagamiseks füüsikaliste omaduste erinevusi.
(73)
Peenkeraamikatoodete puhul võrreldi ekspordihinda võrdlusriigis toodetud ja müüdava lähima sarnase toote omamaise müügihinnaga, st peenkeraamika asemel savist valmistatud selliste toodete müügihinda, mis on igas muus mõttes identsed, ning kohandati seda 5 % võrra ülespoole, et see kajastaks peenkeraamika ja jämekeraamika hinnaerinevust.
(74)
Üks eksportiv tootja väitis, et jämekeraamikatoodetel on kõrgemad tootmiskulud ja jaehind kui peenkeraamikatoodetel. Sellest tulenevalt oleks tulnud jämekeraamikatoodete ekspordihinda kohandada pigem allapoole kui ülespoole. Selle väite toetamiseks tugineb eksportiv tootja eelkõige omaenda hinnangutele jämekeraamika ja peenkeraamika tootmiskulude kohta ning hinnakirja väljavõttele, milles on esitatud jäme- ja peenkeraamikatoodete jaehinnad.
(75)
See teave, mis esitati menetluse eriti hilises etapis ja alles pärast lõplike järelduste avalikustamist, on täielikult vastuolus teabega, mida uurimise käigus olid komisjonile esitanud muud huvitatud isikud, st kaebuse esitaja, liidu tootmisharu ja võrdlusriigi tootja. Kõik kõnealused isikud osutasid, et peenkeraamikatooted on kvaliteetsemad (st vastupidavamad) kui jämekeraamikatooted ning neid on kallim toota, sest peenkeraamikat toodetakse kõrgkuumussavist ja jämekeraamikat madalkuumussavist. Seepärast müüakse peenkeraamikat üldiselt kõrgema hinnaga. Seda teavet kinnitab avalikult kättesaadav turuteave.
(76)
Lisaks tuleks märkida, et kõnealune eksportiv tootja ei tooda ise peenkeraamikat ning seega on esitanud selle kohta ainult tootmiskulude hinnangu. Samuti ei nähtu esitatud hinnakirjast piisavalt veenvalt, et jämekeraamikatooted on üldiselt peenkeraamikatoodetest kallimad. Seega ei ole esitatud tõendid sellised, mis tõestaksid, et peenkeraamikatoodete normaalväärtuse ja ekspordihinna vahelise õiglase hinnavõrdluse jaoks tehtud kohandus on vigane ning seepärast lükatakse väide tagasi.
(77)
Seoses muude tooteliikidega, mille võrdlus põhines algselt üksnes keskmisel kilogrammihinnal ja kasutatud keraamilisel materjalil, on komisjon vaatlusaluseid tooteliike täiendavalt analüüsinud ja võrrelnud ekspordihinda lähima sarnase võrdlusriigis toodetud ja müüdava tooteliigiga. Kui erinev oli vaid üks väike füüsikaline omadus, näiteks glasuuri liik või kaunistus, kuid tooteliigi kõik muud põhiomadused olid samasugused, kohandati lähima sarnase tooteliigi müügihinda tegeliku hinnavahega, mis leiti seoses füüsikalise omaduse erinevusega. Ülejäänud tooteliikide puhul, kus erines rohkem kui üks füüsikaline omadus, võrreldi ekspordihinda lähima sarnase toote keskmise müügihinnaga. Selliste tooteliikide puhul olid lähimal sarnasel tootel samad mitu järgmist põhilist füüsikalist omadust või kõik neist: keraamiline materjal, nõu liik, põhikuju, kaunistus ja glasuur.
(78)
Kaks valimisse kaasatud eksportivat tootjat väitsid, et sarnaselt kohandustele, mis tehti juhul, kui erinev oli ainult üks väike füüsikaline omadus, oleks tulnud kohandusi teha ka juhul, kui erinev oli rohkem kui üks lähima sarnase toote füüsikaline omadus.
(79)
Tuletatakse meelde, et juhul kui erines ainult üks väike füüsikaline omadus, kohandati lähima sarnase toote müügihinda, et võtta arvesse asjaomase erinevuse puhul leitud tegelikku hinnaerinevust, kusjuures kui erinev oli rohkem kui üks füüsikaline omadus, tehti võrdlus sellise toote keskmise müügihinna alusel, millel olid identsed füüsikalised omadused. Seepärast ei olnud viimasel juhul vaja teha samasuguste toodete ühegi füüsikalise omaduse erinevuse tõttu hinna kohandamist, sest neil toodetel olid samad füüsikalised põhiomadused. Seega ei saa selle väitega nõustuda.
(80)
Üks eespool osutatud eksportivatest tootjatest taotles ka täiendavat kohandamist füüsikaliste omaduste erinevuste puhul seoses asjaomase toote kaalu ja heledusega. Ta väitis, et kasutab madala kvaliteediga toorainet ning seetõttu on tema toodete tootmiskulu ja hind madalam kui võrdlusriigis toodetud samasugusel tootel. Seepärast tuleks tema ekspordihinda kohandada piisaval määral. Seoses sellega tuletatakse esiteks meelde, et äriühingule ei antud turumajanduslikku staatust ning et seega ei ole tema tootmiskulusid kontrollitud. Lisaks ei esitatud koos väitega, et tema tooted on tüüpilistest toodetest umbes 5 % raskemad, ühtegi kontrollitavat või tõendavat dokumenti ning seega ei ole väide põhjendatud. Asjaomane eksportiv tootja tunnistas oma esildises, et tema tooted on tavalise heleduse astmega, kuid ta ei selgitanud, miks tuleks seoses sellega teha kohandusi. Seepärast lükatakse kõnealused väited tagasi.
(81)
Teine eksportiv tootja väitis, et komisjon ei võrrelnud osa tema eksportmüügist asjakohase lähima sarnase toote normaalväärtusega. See osa ekspordist hõlmas kaunistatud toodete müüki sõltumatu müüja kaudu, kes oli väidetavalt teinud kaunistuse (dekoori) tasuta. Seetõttu ei sisaldanud ekspordihind kaunistuse kulusid ning seepärast oleks tulnud seda võrrelda kaunistamata toodetele määratud normaalväärtusega või (alternatiivina) kaunistatud ja kaunistamata toodete keskmise normaalväärtusega.
(82)
Tuletatakse meelde, et tootmiskulud ei ole oluline tegur hinnavõrdluse puhul, mis põhineb üksnes samasuguste toodete normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdlusel. Esitatud teabest selgub ka, et kõnealused eksporditud tooted olid tõesti kaunistatud, kuigi eksportiv tootja väidetavalt ei kandnud kõiki kulusid, mis on seotud kaunistusest tuleneva lisaväärtusega. See ei ole siiski tegur, millega saab põhjendada hinna kohandamist, et võtta arvesse võrdlusriigi samasuguse toote füüsikaliste omaduste erinevusi. Igal juhul kui arvestada, et väide esitati menetluse hilises etapis, ei saa kontrollida väite kinnituseks esitatud andmeid. Seetõttu lükatakse see väide tagasi.
(83)
Arvestades HRVs ja Brasiilias toodetud ja müüdavate keraamiliste lauanõude serviiside võimalike kombinatsioonide suurt hulka, seati eesmärk saavutada õiglane hindade võrreldavus, mida peeti vajalikuks eri serviiside rühmitamiseks serviisis olevate esemete arvu ja liigi alusel. Sel viisil rühmitatud serviiside eri kombinatsioonide keskmist omamaist müügihinda võrdlusriigis võrreldi samasuguse rühma serviiside kombinatsioonide ekspordihinnaga.
(84)
Üks eksportiv tootja väitis, et kuna serviis võib koosneda paljudest võimalikest tootekombinatsioonidest, ei võimalda rühmitamise metoodika õiglast hindade võrreldavust, sest selles ei võeta arvesse iga serviisi kuuluva osa omadusi. Seepärast väitis kõnealune eksportiv tootja, et serviise ei tuleks arvesse võtta dumpingumarginaali arvutamisel.
(85)
Tuleb meenutada, et serviiside dumpingumarginaali arvutused põhinevad keskmise kilohinna võrdlemisel ja mitte serviisi üksikute osade võrdlemisel. Seega serviiside puhul ei ole vaja kindlaks määrata iga serviisi eri osade konkreetset kombinatsiooni, et saada õiglast hinnavõrdlust. Kasutatud rühmitamismeetod võtab arvesse serviiside eri kombinatsioonide põhiomadusi, kuna serviisid on kindlaks määratud kui nt kohvi- ja/või teeserviisid, lõunaserviis või muu serviis, ning ka serviisi kuuluvate osade arvu. Seda arvestades leitakse, et serviiside puhul on tehtud õiglane võrdlus algmääruse artikli 2 lõike 10 tähenduses. Seetõttu ei saa kõnealuse väitega nõustuda.
(86)
Peale selle, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 99, tehti uurimise käigus kindlaks, et Hiina eksportivad tootjad liigitavad oma tooted üldiselt kuni viide erinevasse kvaliteediklassi, mida märgistatakse tähtedega A kuni E ja mille hinnad erinevad märkimisväärselt. Eksport liitu koosneb suuremas osas A-, B- või C-klassi toodetest või nende kombinatsioonist. Kõnealune kvaliteediklassideks liigitamine ei ole paraku üldine ega põhine kogu tootmisharule kohaldatavatel üldstandarditel, vaid on pigem ettevõttespetsiifiline ja annab võimaluse erinevate hindade määramiseks. Samas müüb võrdlusriigi tootja Brasiilia siseturul ainult A-klassiga võrdsustatavat toodangut ning seepärast leiti, et hinnavõrdlus on mõjutatud. Seetõttu kohandati Hiina A-klassi ekspordihinda kõrgemaks, et see oleks võrreldav toodanguga, mida võrdlustootja müüb Brasiilia turul. Sellise kohandamise tase määrati vajaduse korral eraldi kindlaks iga valimisse kaasatud äriühingu jaoks, võttes aluseks tegelikud ja kontrollitud hinnaerinevused eri kvaliteediklasside vahel.
(87)
Lõplike järelduste avalikustamise järel väitis üks valimisse kaasatud eksportiv tootja, et osa tema eksportmüügist, mis müüdi sõltumatu müüja kaudu, koosnes nii A-klassi kui ka B-klassi toodetest ning seega tuleks seda kohandada A-klassi hinnatasemele. Ta väitis, et hinnaerinevus oli 25 % ning esitas väite tõendamiseks arvete koopiad ja hinnanoteeringud.
(88)
Seda teavet ei esitatud siiski uurimise ajal, sealhulgas kontrollkäigu ajal, ega ka komisjoni esialgsete järelduste avalikustamise järel. Kõnealune tootja on kogu uurimise vältel hoopis osutanud, et ta eksportis vaid A-klassi tooteid. Ta esitas piiratud arvu hinnanoteeringuid, mitte täieliku hinnakirja, kuigi küsimustikus paluti seda teha, et arvutada väidetav hinnaerinevus eri klasside vahel. Selliste asjaolude korral ning arvestades, et teave esitati menetluse väga hilises etapis, on selle teabe usaldusväärsus küsitav ning seda ei saa mingil juhul kontrollida. Seetõttu lükatakse see väide tagasi.
(89)
Teiseks, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 98, uuriti seda, kas kaubandustasandi kohandus kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 10 punktiga d oli õigustatud. Leiti, et ekspordihind on normaalväärtusest erineval kaubandustasandil, kuna Hiinast eksporditi peamiselt hulgimüügi tasandil, kuid võrdlusriigis toimus müük ka jaetasandil. Edasise uurimisega tehti kindlaks, et erinevad turustusahelad mõjutasid hinnataset mõlemal turul, mõjutades sellega ka ekspordihinna ja normaalväärtuse õiglast hinnavõrdlust. Seega, et ekspordihinda ja normaalväärtust õiglaselt võrrelda, määrati viimane iga tooteliigi kohta ja seda kohandati iga kaubandustasandi jaoks, kasutades hinnaerinevusi, mis leiti olevat võrdlusriigi eri kaubandustasemete vahel. Tuletame meelde, et ajutise määrusega sätestati vajaduse korral täiendav kaubandustasandi kohandus hinnaerinevuste alusel, mis leiti seoses igal kaubandustasandil müüdud kogustega (ajutise määruse põhjendus 98). Sellist täiendavat kohandust peeti põhjendatuks, sest uurimise algetapis oli kindlaks tehtud, et kuigi valdav osa Hiina ekspordist müüdi suurtes kogustes, toimus omamaine müük enamasti väiksemates kogustes, mis põhjustas hinnaerinevuse samal kaubandustasandil. Ent edasine uurimine ja võrdlusriigi omamaiste müügitehingute põhjalik analüüs on vastupidiselt esialgsetele järeldustele kinnitanud, et võrdlustootja müüdud väikeste ja suurte koguste suhe on Hiina eksportivate tootjatega võrreldes samasugune. Järelikult ei ole selline kohandus enam asjakohane ega põhjendatud.
(90)
Kolmandaks, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 100, tehti uurimise käigus kindlaks, et Brasiilia tootja müüb Brasiilia turul ainult margitooteid, samal ajal kui Hiina eksportivad tootjad ei ekspordi margitooteid, vaid keraamilisi laua- ja kööginõusid pigem niinimetatud omatoodete või argitoodetena. Klientide arusaamade kohaselt esindavad margitooted teatavat mainet, tagatud kvaliteeti ja disainilahendust, mis omakorda tõstab turuhinda, samal ajal kui argi- ja omatooteid, ehkki neil on samasugused füüsikalised ja tehnilised omadused, müüakse tavaliselt tunduvalt madalama hinnaga. Kuna margitoote lisaväärtust pole üldiselt võimalik hinnata konkreetsete arvnäitajate abil, sest see erineb kaubamärkide lõikes ja sõltub paljudest erinevatest teguritest, nagu tarbijate arusaamad, kaubamärgi tuntus, ning muudest mõjuritest, mida ei ole võimalik kvantifitseerida, kinnitas Brasiilia tootja seoses käesoleva juhtumiga, et tema margitooteid on Brasiilia turul võimalik müüa oluliselt kõrgemate hindadega kui muid, kaubamärgita tooteid. Lisaks kinnitati Brasiilia laua- ja kööginõudeturgu käsitlevas aruandes, et Brasiilia tarbijad on äärmiselt margiteadlikud ning et Brasiilia võrdlusriigi tootja on pikaajaline ja väga tuntud tootja. Seda arvesse võttes kohandati algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti k kohaselt normaalväärtust 40 % võrra omamaisest müügihinnast madalamale.
(91)
Eespool nimetatud kohandamisega seoses tuletakse meelde, et kaks eksportivat tootjat on seadnud kahtluse alla nii kohanduse tegemise aluse kui ka kohandamise tasandi (vt eespool põhjendus 67). Siiski ei vaidlusta nad seda, et margitoote turuhind on kõrgem kui samasugusel kaubamärgita tootel ning et see mõjutab hinna võrreldavust. Lisaks võrdlusriigi tootja esitatud teabele on nii koostööd tegeva Tai tootja esitatud tegelikud ja kontrollitud hinnaandmed kui ka ühelt liidu tootjalt pärast esialgsete järelduste avalikustamist saadud teave kinnitanud, et kohandamise tasand on asjakohane. Eelkõige leiti, et turuolukord Tais on võrreldav Brasiilia omaga, sest Tais on ainult mõni väga tuntud ja pikaajaline kaubamärk. Seetõttu ei saa kõnealuste väidetega nõustuda.
(92)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist ei vaidlustanud ükski eksportiv tootja seda kohandamist, kuid kaebuse esitajate ühendus väitis, et margitoodetega seoses tehtud kohandamine oli liiga suur, eelkõige muude kui portselantoodete puhul. Selle väite toetamiseks osutas kaebuse esitaja hinnakirjale ja liidu mõne tootja esitatud teabele.
(93)
Kuigi esitatud teave kinnitab komisjoni järeldusi, et kaubamärgi lisaväärtus mis tahes turul on äriühingu- või kaubamärgispetsiifiline, ei ole see teave selline, et seada kahtluse alla kohandamise tase, mis määrati kindlaks võrdlustootja poolt Brasiilia koduturul müüdavatele margitoodetele, kuna esitatud teave käsitles liidu turgu. Võttes arvesse liidu tootjate suurt arvu, liidu turu mitmekesisust koos piirkondlike erinevuste ja kaubamärgi eelistustega ning Hiina impordi suurt turuosa, on olukord liidu turul väga erinev Brasiilia turul valitsevast. Seepärast ning arvestades põhjendustes 90 ja 91 esitatud kaalutlusi, ei saa kõnealuse väitega nõustuda.
(94)
Nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 101, tehti vajaduse korral täiendavad kohandamised, kus võeti arvesse transpordi-, kindlustus-, käitlemis- ja lisakulusid, pakendamis- ja laenukulusid ning pangatasusid kõikidel juhtudel, kui leidis kinnitust, et need mõjutasid hindade võrreldavust.
3.5. Dumpingumarginaalid
(95)
Kuna märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 102-105 sätestatud dumpingumarginaalide arvutamiseks kasutatud metoodika.
(96)
Esialgsete järelduste avaldamise järel teavitati komisjoni sellest, et ajutise määruse I lisas oli ekslikult nimetatud mõnd kaubandusettevõtjat, kes ei tooda vaatlusalust toodet, ning sellega allutati nad dumpinguvastasele tollimaksule, mis on kehtestatud koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele. Komisjon teavitas sellised äriühinguid oma kavatsusest kustutada nad I lisast ja andis neile võimaluse esitada oma märkused. Pärast esitatud märkuste läbivaatamist on mitu kaubandusettevõtjat I lisast kustutatud. Kohastel juhtudel on nad asendatud seotud koostööd tegeva eksportiva tootjaga.
(97)
Võttes arvesse normaalväärtuses ja ekspordihinnas tehtud kohandusi, nagu on sätestatud eespool esitatud põhjendustes 67-94, ja kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, on lõplikud dumpingumarginaalid, mis on väljendatud protsendimäärana CIF-hinnast liidu piiril ilma tollimakse tasumata, järgmised:
Äriühing
Tollimaks (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd; Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Valimisse kaasamata koostööd tegevad eksportivad tootjad
17,9
Kõik muud äriühingud
36,1
4. KAHJU
4.1. Vaatlusperiood
(98)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordasid mitu huvitatud isikut väidet, et vaatlusperiood oleks pidanud algama 2009. aastal 2008. aasta asemel, kuna majanduskriis algas 2008. aastal ja ajavahemiku 2009-2011 suundumus oleks olnud selge. Seoses selle väitega märgitakse, et 2009. aasta ei ole asjakohasem aasta vaatlusperioodi alguseks, kui võtta arvesse asjaolu, et majanduskriisi mõju oli kõnealusel aastal täielikult tuntav ja selle tulemusena vähenes tarbimine võrreldes 2008. aastaga märgatavalt. Seetõttu lükati taotlus lõplikult tagasi.
4.2. Liidu toodang ja liidu tootmisharu
(99)
Ühises esildises seadsid mitu importijat kahtluse alla ajutise määruse põhjenduses 108 esitatud liidu toodangu näitaja arvutamise meetodi. Mitu huvitatud isikut kordas neid märkusi lõplike järelduste avalikustamise järel. Täpsemalt leidsid nad, et kaebuse esitajad ei oleks saanud täita olukorra ülevaatega seotud nõuet, sest kättesaadav PRODCOMi statistika eeldaks hoopis kõrgemat samasuguse toote liidu toodangu taset kui kõnealuses põhjenduses viidatud näitaja 240 200 tonni, mistõttu kaebuse esitajate osa oleks vähem kui 25 % samasuguse toote toodangust liidus. Need isikud olid arvutanud liidu toodangu näitajaks 313 187 tonni uurimisperioodil ning nad said sellise arvu kasutades PRODCOMi andmeid portselanist keraamiliste laua- ja kööginõude kohta ning kohaldades muude kui portselanist keraamiliste laua- ja kööginõude puhul 20 %-list allapoole kohandamist, tehes seda sarnaselt metoodikale, mida kasutas kaebuse esitaja ning mida kasutati uurimises impordimahu kindlaksmääramiseks.
(100)
Sellega seoses tuleks märkida, et esmalt viisid komisjoni talitused dumpinguvastase kaebuse kohustusliku analüüsi raames ja kooskõlas algmääruse artikli 5 lõikega 4 enne algatamist läbi põhjaliku olukorra hindamise. Komisjon analüüsis kaebuses esitatud andmeid ja võttis ühendust kõigi teadaolevate liidu tootjatega ning palus ka neil esitada andmed nii toodangu kohta kui ka oma seisukoha kaebuse suhtes ja aidata komisjonil kindlaks määrata muid võimalikke tootjaid. Toodangu kohta esitasid teavet ka tootjate ühendused.
(101)
Selle väitega seoses märgitakse lisaks, et vaatlusperioodi iga aasta puhul kasutatud liidu toodangu näitaja andmeallikat ja metoodikat selgitati ka ajutise määruse põhjenduses 107, st vastavalt kaebuste esitamise etapis tehtuga põhineb see Euroopa ja riiklike ühenduste esitatud andmetel, mida ristkontrolliti üksiktootjate esitatud andmetega ning ka muude statistiliste allikatega (eelkõige PRODCOM).
(102)
Nagu kaebuse esitajad uurimise ajal selgitasid, põhinesid Euroopa ühenduse esitatud andmed portselantoodete puhul PRODCOMi andmetel portselanist köögi- ja lauanõude kohta, sest selle toote PRODCOMi kood vastas selle uurimisega hõlmatud portselantoodetele. Muude kui portselantoodete puhul ei saanud PRODCOMi kasutada, sest see hõlmas palju rohkem valmistooteid kui selle uurimisega hõlmatud muud kui portselantooted. Seepärast olid riiklikud ühendused kogunud nende toodete kohta asjaomased andmed oma põhjalike teadmiste põhjal oma asjaomastest turgudest ning Euroopa ühendus ristkontrollis seda teavet enne lõplike näitajate esitamist komisjonile. Uurimise käigus neid näitajaid ajakohastati. Lisaks sisaldas mittekonfidentsiaalne toimik kõigi teadaolevate tootjate nimekirja ning komisjoni tähelepanu juhiti vaid sellele, et Rumeenias on veel kolm täiendavat tootjat. Lahknevus PRODCOMi statistika ja 240 200 tonni vahel tuleneb asjaolust, et käesoleva uurimise tootevalik ei vasta muude kui portselantoodete puhul PRODCOMi statistika andmekoodidele, st et see on palju kitsam. Eurostati impordistatistika puhul oleks võinud selle erinevuse tõesti arvesse võtta, kohaldades 20 % allapoole kohandamist, kuid see ei olnud asjakohane PRODCOMi andmebaasis esitatud ELi toodangu näitajate korral. Sama metoodikat kasutades näiksid eelkõige kahe liikmesriigi PRODCOMi näitajad olevat liigselt ülehinnatud.
(103)
Seega on asjaomaste isikute poolt kasutatav ja eespool põhjenduses 99 osutatud metoodika vigane. Lisaks ei esitatud tõendeid selle kohta, et ühegi liikmesriigi, sealhulgas eespool osutatud kahe liikmesriigi esitatud ja mittekonfidentsiaalses toimikus sisalduvad toodangu näitajad oleksid tegelikust väiksemad. Samuti tuleks lisada, et mõne liikmesriigi puhul olid Euroopa ühenduse esitatud ja uurimises kasutatud arvandmed märgatavalt kõrgemad sellest, kui oleks kasutatud PRODCOMi kohandatud arvandmeid. Eelnevat arvesse võttes ei ole põhjust kahelda uurimise käigus esitatud toodangu näitajates ja olukorra hindamise tulemuses.
(104)
Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 107 ja 108.
4.3. Liidu tarbimine
(105)
Ühises esildises vaidlustas mitu importijat ajutise määruse põhjenduses 110 esitatud liidu tarbimise näitajad. See väide põhines liidu toodangut ja müüki käsitlevate PRODCOMi statistiliste andmete ekslikul kasutamisel, nagu on selgitatud eespool punktis 4.2, ja seega lükatakse see tagasi.
(106)
Ent Eurostati impordistatistikat uuesti kontrollides leiti, et andmeid on ajutiste meetmete kehtestamise järel ajakohastatud, mille tulemusel oli toimunud mõni väikene muutus. Seega on liidu tarbimine Eurostati ajakohastatud impordistatistika alusel ja esildiste põhjal, mis käsitlesid liidu tootmisharu müüki liidu turul, muutunud järgmiselt (esitatud täielikkuse huvides):
Tabel 1
Maht (tonnides)
2008
2009
2010
Uurimisperioodil
Liidu tarbimine
826 897
687 587
750 828
727 411
Indeks (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 109, 111 ja 112.
4.4. Import vaatlusalusest riigist
4.4.1. Vaatlusalusest riigist dumpinguhinnaga impordi maht, hind ja turuosa
(108)
Ühises esildises vaidlustas mitu importijat ajutise määruse põhjenduses 113 esitatud näitajad. See väide põhines PRODCOMi statistiliste andmete ekslikul kasutamisel ja lükatakse seetõttu tagasi.
(109)
Eurostati ajakohastatud impordistatistika alusel (vt eespool põhjendus 106), muutus vaatlusaluse toote impordi maht, turuosa ja keskmine hind järgmiselt:
Tabel 2
Import HRVst
2008
2009
2010
Uurimisperioodil
Impordimaht (tonnides)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indeks (2008 = 100)
100
84
96
91
Turuosa (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Importkauba keskmine hind (eurot/tonn)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indeks (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Ajakohastatud mahud, väärtused ja suundumused on peaaegu samasugused kui need, mida analüüsiti ajutises määruses. Hiina impordi turuosa kasvas 2008. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 64,8 %-lt 66,8 %-ni. Impordihind suurenes vaatlusalusel perioodil ligikaudu 18 %: 1 274 eurolt tonni eest 1 498 euroni tonni eest.
(111)
Üks osapool väitis, et Hiina impordi hindade ja mahtude vahel puudub igasugune seos. Selles küsimuses kaalutakse kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 3, kas dumpinguhinnaga import on absoluutnäitajate poolest või liidu tootmis- või tarbimisnäitajate suhtes oluliselt suurenenud. Seoses dumpinguhinnaga impordi mõjuga hindadele pööratakse tähelepanu sellele, kas dumpinguhinnaga impordi mõjul on toimunud oluline hinna allalöömine võrreldes liidu tootmisharu samasuguse toote hinnaga või kas sellise impordi mõjul langeks hinnad oluliselt muud moodi või takistaks see olulisel määral hinnatõuse, mis muidu aset leiaksid. Ükski nimetatud teguritest ei ole iseenesest otsuse tegemisel määrav.
(112)
Eespool esitatut arvestades tuleb märkida järgmist. Esiteks, sel ajal kui liidu tarbimine elavnes (2009-2010), tõusis Hiina impordi hind oluliselt, mis näitab, et seos on siiski olemas. Kuid veelgi olulisem on see, et Hiina hindade arengut vaatlusperioodil tuleks hinnata väga olulise hinnaerinevuse kontekstis, mis ilmnes juba 2008. aastal ning mida näitavad keskmised Hiina impordihinnad (tabel 2) ja keskmised liidu müügihinnad (tabel 9), mis on esitatud ajutises määruses. Selliseid suuri hinnaerinevusi kinnitab hinna allalöömise kõrge tase uurimisperioodil. Järelikult ei takistanud hinnatõus vaatlusperioodil Hiina impordil oma turuosa kasvatada. See import avaldas jätkuvalt tugevat survet liidu tootmisharu hindadele, mis langesid vaatlusalusel perioodil 12 %. Seega ei saa selle märkusega nõustuda.
(113)
Seoses impordihinna (tõusis) ja impordimahu (vähenes) muutumisega ajavahemikul 2008-2011 ja seejärel 2012, mille tõi esile üks valimisse kaasatud Hiina eksportivate tootjate rühm, ei saa kõnealune suureneva keskmise impordihinna suundumus seada kahtluse alla järeldust kahjustava dumpingu kohta uurimisperioodil. Hiina impordimahu muutumisega seoses, ja nagu on juba esile toodud ajutise määruse põhjenduses 114 ja veel kord eespool esitatud põhjenduses 109, näitab turuosa näitaja Hiina impordi turuosa suurenemist 2 protsendipunkti võrra. Veelgi enam, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 116 ja 117 ning eespool esitatud põhjenduses 111, põhjustas Hiina import hinna olulise allalöömise.
4.4.2. Hinna allalöömine
(114)
Esialgsete järelduste avalikustamise järel nõudis mitu huvitatud isikut hinna allalöömise arvutuste kohta rohkem üksikasju kui on esitatud ajutise määruse põhjenduses 116. Lisateavet anti niivõrd, kui seda võimaldas selliste andmete tundlik olemus ja asjaolu, et liidu tootjatele oli tagatud anonüümsus.
(115)
Analoogselt otsusega, mis tehti ajutiste meetmete kehtestamise järel selleks, et jätta ekspordiandmetest välja mõni ebatüüpiline toode dumpingu arvutamiseks (vt eespool põhjendust 69), jäeti sellised tooted välja ka kahju arvutamiseks kasutatud ekspordiandmetest. Selline muudatus mõjutas väga vähe hinna allalöömise marginaale, mis jäid seetõttu samasse vahemikku, millele viidatakse ajutise määruse põhjenduses 117.
(116)
Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 113-117.
4.5. Liidu tootmisharu olukord
4.5.1. Üldised andmed
(117)
Mitu osapoolt väitsid, et asjaolu, et mitu kahju põhjustavat tegurit muutusid 2009. ja 2010. aastal ning uurimisperioodil paremaks, näitab liidu tootmisharu positiivset arengusuundumust. Paraku tuleb märkida, et see analüüs ei ole täielik ning ei võta arvesse selliste tegurite muutumist kogu vaatlusperioodi jooksul. Sellega seoses tuleb arvestada ka ajutise määruse põhjenduses 23 esitatud selgitusi.
(118)
Ühe huvitatud isiku palvel kinnitatakse, et makroökonoomilisi näitajaid hinnati kogu liidu tootmisharu tasandil ja mikroökonoomilisi näitajaid valimisse kaasatud liidu tootjate tasandil, mis hõlmas äriühinguid, kes kaebust ei esitanud.
(119)
CCCLA väitis, et ajutises määruses esitatud mikro- ja makroökonoomilised näitajaid ei olnud representatiivsed, sest liidu kogutoodang oli märgatavalt suurem kui selles uurimises kasutatud näitajad. Võttes siiski arvesse eespool punktis 4.2 esitatud analüüsi ja järeldusi, lükatakse see väide tagasi.
(120)
Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 118-121.
4.5.2. Makroökonoomilised näitajad
4.5.2.1. Toodang, tootmisvõimsus ja võimsuse rakendamine
(121)
Nagu on viidatud eespool jaotises 4.1, vaidlustas mitu importijat ajutise määruse põhjenduses 122 esitatud toodangunäitajad. Ent neid näitajad on ristkontrollitud ja need kinnitatakse.
(122)
Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 122-124.
4.5.2.2. Müügimaht ja turuosa
(123)
Tabeli 2 ajakohastamine ei mõjuta ajutises määruses esitatud tabeleid 4 ja 5.
(124)
Kuna asjakohaseid märkusi müügimahu ja turuosa kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 125 ja 126.
4.5.2.3. Tööhõive ja tootlikkus
(125)
Ühises esildises vaidlustas mitu importijat ajutise määruse põhjendustes 127 ja 128 esitatud tööhõive ja tootlikkuse näitajad, väites, et need ei vasta teatavate Eurostati statistiliste andmete (8) loodud pildile.
(126)
Kuid mõlemate indikaatorite näitajad ristkontrolliti ja loeti täpseks. Näitajad, mis osapooled esile tõid, olid liiga laiaulatuslikud ja need ei olnud seotud samasuguse toote tootmisega. Kuna täiendavaid märkusi tööhõive ja tootlikkuse kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 127 ja 128.
4.5.2.4. Dumpingumarginaalide ulatus
(127)
Kuna dumpingumarginaalide ulatuse kohta ei ole märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 129.
4.5.3. Mikroökonoomilised näitajad
4.5.3.1. Varud
(128)
Ühises esildises vaidlustas mitu importijat ajutise määruse põhjenduses 130 esitatud varude näitajad ja nende asjakohasuse võrreldes avalikult kättesaadavate andmetega teatavate liidu tootjate kohta. Samuti ei olnud nad nõus väitega, et liidu tootmisharu töötab peamiselt tellimuste alusel.
(129)
Seoses tellimuste alusel töötamisega kinnitas uurimine, et valimisse kaasatud liidu tootjate puhul oli see tõesti nii ja see on sektoris tavaline. Veelgi enam, ajutises määruses esitatud varude näitajate puhul oli tegemist kontrollitud varude näitajaga valimisse kaasatud liidu tootjatelt, mida peetakse kõige usaldusväärsemaks näitajaks.
(130)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist esitati eespool kirjeldatud märkused uuesti, kuid uusi väiteid ei esitatud. Kuna täiendavaid märkusi varude kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 130.
4.5.3.2. Müügihind
(131)
Kuna ajutises määruses esitatud müügihindade näitajate kohta ei ole märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 131.
4.5.3.3. Kasumlikkus, rahavoog, investeeringud, investeeringutasuvus, kapitali kaasamise võime ja töötasud
(132)
Pärast järelduste avalikustamist avastati tehniline viga liidu tootmisharu puhaskasumi ja investeeringutasuvuse (IT) arvutustes. See viga parandati ja muudetud näitajad on järgmised:
Tabel 3
2008
2009
2010
Uurimisperioodil
Liidu sõltumatutele klientidele müügi puhaskasum (% müügi netokäibest)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indeks (2008 = 100)
100
74
-13
84
IT (puhaskasumi % investeeringute arvestuslikust puhasväärtusest)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indeks (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Eespool esitatud parandus ei mõjuta oluliselt esialgseid järeldusi kõnealuse kahe näitaja kohta. Ent valimisse kaasatud tootjate kaalutud keskmine kasumitase oli vaatlusperioodil mõnevõrra madalam kui esialgselt oli kindlaks tehtud, kuna see langes 3,8 %-lt 3,2 %-le (mitte 4,2 %-lt 3,5 %-le). Investeeringutasuvus järgis peamiselt kasumi suundumust, kuid nagu ka mitu huvitatud isikut pärast lõplike järelduste avalikustamist osutasid, oli selle areng vaatlusperioodil üldiselt positiivne ja mitte negatiivne.
(134)
Üks huvitatud isik seadis kahtluse alla liidu tootmisharu haavatava seisundi vaatlusperioodi alguses, millele viidatakse ajutise määruse põhjenduses 134. See isik väitis, et arvesse võib võtta ainult dumpingu põhjustatud kahju ja ühelgi muul ajavahemikul peale 2011. aasta ei ole dumpingut kindlaks tehtud. Ent kõnealuses põhjenduses viidati liidu tootmisharu seisundile vaid selleks, et analüüsida, kas vaatlusperioodi alguses saadud tulu saaks arvesse võtta sellise tuluna, mida tootmisharu tavaliselt saaks. Leiti, et seda ei saa arvesse võtta.
(135)
Mitu osapoolt seadis kahtluse alla ajutise määruse põhjenduses 135 viidatud kasumimäära võrdlusaluse ja/või esitas teisi (väiksemaid) võrdlusaluseid.
(136)
Rühm Hiina eksportivaid tootjaid väitis, et uurimisperioodil oli kasumimäär hea tasuvusega. Kuid seda väidet ei põhjendatud. Üks osapool väitis ka, et ajutises määruses näidatud kasumimäärasid saaks lugeda normaalseteks määradeks; see osapool tugines ühe Saksa tootja avalikult kättesaadavatele andmetele tulude kohta ajavahemikul 1999-2007. Üks teine huvitatud isik väitis aga, et ajutises määruses näidatud uurimisperioodi kasumimäära võiks lugeda n-ö normaalseks komisjoni uuringu (9) järelduste alusel, mis hõlmas andmeid ühe Saksa tootja tulu kohta ajavahemikul 2004-2007. Sarnased väited esitati pärast lõplike järelduste avalikustamist.
(137)
Sellega seoses tuletatakse meelde, et ajutises määruses leiti, et vaatlusaluse perioodi alguses saadud tulu ei saa lugeda normaalseks tuluks, sest liidu tootmisharu oli sel ajal juba haavatavas seisundis, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 134. Peale selle leiti, et eespool viidatud avalikult kättesaadavad andmed Saksa tootja tulude kohta ajavahemikul 1999-2007 ei käsitlenud üksnes keraamiliste laua- ja kööginõude tootmist, vaid ka teisi olulisi segmente. Seoses komisjoni uuringuga, millele viidatakse eespool põhjenduses 136, leiti, et arvestades uuringu ulatust, eesmärki ja aega, ei ole see kasumlikkuse määramiseks asjakohane alus. Näiteks vaatlusaluse tootega seoses viidati selles ainult ühe ettevõtte kasumile. Peale selle ei ole kõik kolm esildist, millele viidatakse põhjenduses 136, mis on vastuolus allpool esitatud põhjenduses 141 viidatud esildisega, piisavalt põhjendatud. Seetõttu kinnitatakse, et 3,2 %-list kasumimäära, mida järgiti uurimisperioodi ajal, ei saa kõnealuse toote puhul pidada vastuvõetavaks.
(138)
Üks huvitatud isik väitis, et võrdlusalusena tuleks kasutada Rootsi sisekujunduse, mööbli ja/või toidu jaemüügisektorite kasumimäärasid. Ent arvestades kõige muu hulgas investeeringute taseme erinevust asjaomastesse tootmis- ja jaemüügisektoritesse, tuleks see väide tagasi lükata.
(139)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist teatas üks osapool, et jalatsiuurimises põhjendatuks peetud 6 % kasumit ei olnud praegusel juhul asjakohane pidada tavapäraseks kasumimääraks, kuna see määrati kindlaks 2006. aastal, kui majandusolud oli palju soodsamad kui 2013. aastal. Kõnealuse väitega ei saa nõustuda. Esiteks osutab osapool üldistele majandusoludele ning mitte konkreetsele olukorrale lauanõude turul. On tõsi, et tarbimine vähenes 2009. aastal märgatavalt, kuid see on pärast seda oluliselt elavnenud. Veelgi olulisem on, et tarbimise arengut ei tohiks vaadata eraldiseisvalt. Võttes arvesse dumpinguhinnaga impordi suurt mahtu (turuosa 66,8 %), dumpingu taset (dumpingumarginaalid on vahemikus 13,1 % kuni 36,1 %) ning hinna allalöömise taset (26,5 % kuni 47,6 %), oleks konkurentsi olukord liidu turul olnud väga erinev, kui impordi puhul ei oleks kasutatud dumpinguhindasid. Seega tuleks see väide tagasi lükata.
(140)
Mõni osapool tegi ettepaneku võtta võrdlusaluseks ühes teises dumpinguvastases uurimises, st keraamilisi plaate käsitlevas uurimises (10), kasutatud võrdlusalus. Sarnased märkused esitati ka pärast lõplike järelduste avalikustamist. Ent siinkohal tuleb märkida, et erinevalt nahkjalanõudest ja lauanõudest ei saa keraamilisi plaate lugeda samasuguseks tarbekaubaks. Näiteks on tempo, millega majapidamised ostavad või asendavad keraamilisi lauanõusid, ja viis, kuidas neid turustatakse ja müüakse tarbijatele, sarnasem nahkjalanõudele kui keraamilistele plaatidele. Seega lükatakse tagasi taotlus kasutada kasumimarginaali, mida kohaldati ka keraamilisi plaate käsitlevas uurimises.
(141)
Kaebuse esitajad väitsid, et kasumimäära võrdlusalus peaks olema pigem üle 10 %, sest laua- ja kööginõude tootmine on kapitalimahukas tegevus, mis nõuab lisaks palju uusi investeeringuid ja uuendusi. Kuigi ollakse nõus sellega, et vaatlusalune tootmisharu on tõepoolest kapitalimahukas ja see nõuab pidevat investeerimist, ei olnud taotluse põhjenduseks esitatud teave piisav, et muuta esialgselt kasutatud võrdlusalust. Uurimise käigus ei jõutud järeldusele, et see võrdlusalus oleks kõige asjakohasem kõikide liidu tootjate puhul.
(142)
Importijate rühm vaidlustas ajutises määruses esitatud kasumlikkuse näitajad ja arvutas ajutises määruses esitatud tootmiskulude näitajate, liidu müügihinna ja müügimahtude näitajate ja ekspordi müügihinna näitajate alusel välja kasumlikkuse ning jõudis järeldusele, et tegelikult tootis liidu tootmisharu uurimisperioodil 6 % kasumit. Paraku oli see arvutus vigane, kuna selles kasutati koos eri allikatest pärit andmeid (valimisse kaasatud liidu tootjad, liidu tootmisharu tervikuna ja Eurostat).
(143)
Kuna asjakohaseid täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 132-137.
4.5.3.4. Tootmiskulu
(144)
Ühises esildises leidsid mitu importijat, et ajutise määruse põhjenduses 138 esitatud tootmiskulude näitaja ei järginud Eurostati andmetes näidatud tööjõu- ja energiakulude arengut. Osapooled tõid esile, et liikmesriikides suurenesid tööjõukulud. Ka energiakulude areng liidus ei toeta tootmiskulude vähenemist.
(145)
Sellega seoses märgitakse, et osapoolte esitatud tööjõu- ja energiakulud olid liiga laiaulatuslikud. Veelgi enam, asjaolu, et liidu tootmisharu suutis vähendada tootmiskulu perioodi jooksul, mil üldine arengusuundumus oli vastupidine, näitab liidu tootmisharu erakordseid pingutusi kulude kärpimisel ja konkurentsivõime säilitamisel.
(146)
Ajutises määruses esitatud tootmiskulude näitajad väljendavad valimisse kaasatud liidu tootjate kontrollitud tootmiskulusid. Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 138.
4.5.3.5. Järeldus kahju kohta
(147)
Mitu osapoolt vaidlustas ajutises määruses esitatud järelduse kahju kohta selle alusel, et mitu kahjule osutavat näitajat paranes vaatlusperioodi kõige viimases osas. Kuid see ei saa seada kahtluse alla asjaolu, et vaatlusalusel perioodil halvenes enamik kahjule osutavaid näitajaid. Sellist kahjule osutavate näitajate halvenemist võib täheldada enamiku makroökonoomiliste näitajate puhul, nagu tootmismaht, tootmisvõimsus, müük sõltumatutele klientidele, tööhõive, aga ka kahjunäitajate puhul, mis on seotud liidu tootmisharu finantstulemustega, nagu kasumlikkus ja investeeringud.
(148)
Kuna muid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 139-143.
5. PÕHJUSLIK SEOS
5.1. Sissejuhatus
(149)
Kuna ajutise määruse põhjenduse 144 kohta ei ole märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga kõnealune põhjendus.
5.2. Dumpinguhinnaga impordi mõju
(150)
Mitu osapoolt vaidlustas ajutise määruse põhjenduses 148 esitatud järelduse. Vaatamata sellele, et mõnd ajutise määruse põhjendustes 145 ja 147 esitatud protsendimäära on natuke muudetud, nagu on selgitatud eespool, ei muuda see ajutise määruse põhjendustes 145-148 esitatud asjaolusid ja järeldusi.
(151)
Arvestades Hiina dumpinguhinnaga impordi turuosa muutust, on selge, et vastuolu ajutise määruse põhjendusega 147 ei ole, eriti seoses väitega, et liidu tootmisharu müügihindade ja kasumlikkuse languse põhjuseks liidu turul võib pidada hindade allalöömist, mille põhjustas HRVst liidu turule suunatud dumpinguhinnaga import ja liidu tootmisharu turuosa muutumine, nagu üks osapool väitis.
(152)
Peale selle ei sea asjaolu, et vaatlusalusel perioodil tõusid HRVst pärit impordi hinnad, nagu mitu osapoolt rõhutas, kahtluse alla järeldust hindade allalöömise ja kahjustava dumpingu kohta uurimisperioodil.
(153)
Kuna dumpinguhinnaga impordi mõju kohta ei ole muid märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 145-148.
5.3. Muude tegurite mõju
5.3.1. Import kolmandatest riikidest, mis ei ole vaatlusalune riik
(154)
Nagu on viidatud eespool põhjenduses 106, ajakohastati pärast ajutiste meetmete kehtestamist Eurostati andmeid impordi kohta. Uute andmete ristkontrollimisel eelmiste andmetega, mis olid esitatud ajutises määruses, avastati tehniline viga Taist ja Türgist pärit impordi näitajate arvutustes. See viga on parandatud ja seega on Eurostati andmetel põhinevad lõplikud näitajad samasuguse toote impordi kohta kolmandatest riikidest järgmised:
Tabel 4
2008
2009
2010
Uurimisperioodil
Impordimaht kõigist muudest kolmandatest riikidest (tonnides)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indeks (2008 = 100)
100
81
81
88
Turuosa (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Importkauba keskmine hind (eurot/tonn)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indeks (2008 = 100)
100
99
109
106
Türgist pärit impordi maht (tonnides)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indeks (2008 = 100)
100
94
94
109
Turuosa (%)
3,3
3,7
3,4
4
Importkauba keskmine hind (eurot/tonn)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indeks (2008 = 100)
100
95
101
103
Taist pärit impordi maht (tonnides)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indeks (2008 = 100)
100
80
79
97
Turuosa (%)
3,1
3
2,7
3,5
Importkauba keskmine hind (eurot/tonn)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indeks (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Import kolmandatest riikidest vähenes vaatlusperioodi jooksul 12 %, samal ajal jäi selle impordi turuosa peaaegu muutumatuks.
(156)
Tuleb märkida, et muudest kolmandatest riikidest imporditud kauba keskmised hinnad tõusid vaatlusperioodi jooksul 6 %, jäädes järjekindlalt kõrgemaks kui Hiinast eksporditud kaupade keskmised müügihinnad (uurimisperioodi jooksul 68 %).
(157)
Enne ajutise määruse avaldamist märkis CCCLA, et import Türgist kasvas 2010.-2011. aastal 8 %, Türgist imporditud kaupade hinnad olid väidetavalt ainult u 20 % kõrgemad kui HRVst imporditud kaupade hinnad. Seejärel vaidlustas mitu osapoolt ajutises määruses esitatud järelduse Türgist pärit impordi kohta.
(158)
Võttes arvesse, et ajutises määruses oli oluline ilmne viga Türgist pärit impordi esitamises ja eespool esitatud ajakohastatud andmeid, ei viita miski sellele, et Türgi importkaubad, arvestades nende hindu ja turuosa, saaks katkestada põhjusliku seose vaatlusaluse toote Hiinast pärit ekspordi ja liidu tootmisharule tekitatud kahju vahel. Samuti tuleb märkida, et Türgist pärit impordi mittekaasamist kaebusesse ei saa pidada diskrimineerivaks, sest uurimise algatamise etapis ei olnud piisavalt tõendeid dumpingu, kahju ja põhjusliku seose kohta seoses impordiga Türgist.
(159)
Taist pärit impordi turuosa ei olnud uurimisperioodi jooksul kunagi suurem kui 3,5 %.
(160)
Eespool kirjeldatud asjaolude põhjal järeldatakse, et import muudest kolmandatest riikidest ei mõjutanud oluliselt liidu tootmisharu olukorda määral, mis katkestaks põhjusliku seose HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi ning liidu tootmisharule tekitatud kahju vahel.
5.3.2. Turusegmendid
(161)
Kuna uusi märkusi turusegmentide kohta ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 156-158.
5.3.3. Tarbimine ja nõudlus
(162)
Üks osapool tegi ettepaneku, et kahju põhjuseks võib pidada pikaajalist nõudluse vähenemist liidus toodetud toodete järele. Ent uurimise käigus ei leidnud selline arengusuundumus kinnitust, nagu on juba selgitatud ajutise määruse põhjenduses 112.
(163)
Kuna muid märkusi tarbimise ja nõudluse kohta ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 159-166.
5.3.4. Liidu tootmisharu eksport
(164)
Üks osapool tõstis esile, et vaatlusperioodi ajal olid keskmised liidu ekspordihinnad madalamad kui keskmised müügihinnad liidu turul. See võis mõjutada liidu tootmisharu võimet teha uusi investeeringuid või palgata uusi töötajaid. Sarnane väide esitati uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist. Ent nagu on juba märgitud ajutise määruse põhjenduses 169, ei saa ekspordimüügi tulemuslikkus mõjutada enamikku kahjule osutavaid näitajaid. Veelgi enam, samamoodi võiks väita, et selline müük oli osaliselt liidu turul saadud kahju hüvitamise viis. Ja veel, kuna keskmised hinnad on arvutatud nii, et samasuguse toote müügi koguväärtus on jagatud sellise müügi kogumahuga, võib teistsugune liidu turul müüdud toodete valik anda ekspordimüügiga võrreldes samuti olulisi erinevusi keskmistes müügiväärtustes üldiselt. Ja lõpetuseks, selline ekspordimüük moodustas vähem kui 37 % liidu tootmisharu üldisest müügimahust, st valitsev turg liidu tootmisharu jaoks oli suuresti jätkuvalt liidu siseturg. Seepärast lükatakse tagasi väide, et selline ekspordimüük kahjustas liidu tootmisharu sellisel määral, et see katkestas põhjusliku seose HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi ning liidu tootmisharule tekitatud kahju vahel.
(165)
Kuna liidu tootmisharu ekspordi kohta ei esitatud uusi märkusi, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 167-170.
5.3.5. Impordikvootide tühistamine
(166)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist väitis üks osapool, et impordikvootide tühistamine oleks võinud vaatlusperioodil avaldada mõju liidu tootjatele. Ent ta ei esitanud ühtegi uut fakti, mis võiks muuta ajutise määruse põhjenduses 173 esitatud järeldust.
(167)
Kuna impordikvootide tühistamise kohta ei esitatud ühtegi uut põhjendatud märkust, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 171-173.
5.3.6. Konkurentsivastane tegevus liidu turul
(168)
Ajutiste meetmete kehtestamise järel väitis mitu osapoolt, et nõuetekohaselt ei ole arvesse võetud ajutise määruse põhjenduses 175 osutatud Saksamaa ametiasutuste algatatud uurimist kartelli kohta ega samas põhjenduses viidatud trahve kartelli eest. Nende väidetega seoses tuleb lisaks juba ajutise määruse põhjenduses 174 ja 175 esitatule märkida järgmist.
(169)
Kartelli käsitlev Saksamaa uurimine, mis on seotud väidetava hinnakokkuleppega alates 2005. aasta juulist kuni 2008. aasta veebruarini, on veel käimas. Kuna liidu tootjatele on tagatud konfidentsiaalsus ja Saksamaal käimasoleva uurimise lõplikke tulemusi ei ole veel avalikustatud, ei ole võimalik kommenteerida teostatud analüüsi üksikasju. Siiski võib kinnitada, et ükski valimisse kaasatud liidu tootja ei ole käimasoleva uurimisega seotud. Uurimises jõuti ka järeldusele, et uurimise all olev tegevus ei ole mõjutanud mikroökonoomilisi näitajaid ning kui üldse, siis mõjutab see makroökonoomilisi näitajaid vaid pisut.
(170)
Vannitoaseadmete ja -sisustusega seonduvat kartelli käsitlevate järelduste puhul tuletatakse meelde, et kõnealune hinnakartell tegutses aastatel 1992-2004 ning ainult üks trahvitud tootjatest tegutseb ka laua- ja kööginõude sektoris. Andmed, mida see tootja esitas seoses olukorra ja kahjudega, ei ole kartellitegevusest mõjutatud, sest kasutatud on ainult kõnealuse tootja andmeid laua- ja kööginõude kohta, mitte tema koondandmeid. Seepärast ei ole kõnealuse kartelliga seotud trahv mõjutanud kõnealuse tootja esitatud andmeid. Samuti tuletatakse meelde, et hinnakokkuleppe periood oli ammu enne vaadeldavat perioodi. Kuna liidu tootjate isikud on konfidentsiaalsed, ei ole võimalik avalikustada, kas see äriühing on valimisse kaasatud või mitte. Ent kui valimisse kaasatud liidu tootja oleks oma raamatupidamises kajastanud kirjeid (näiteks trahvi kartelli eest), mis moonutaksid ülevaadet tema kahjust käesoleva uurimise eesmärgil, oleks uuriv asutus need eraldanud, et mitte moonutada asjaomaseid kahju tegureid.
(171)
Seepärast lükatakse tagasi väited eespool nimetatud kartelliuurimiste mõju kohta kahju ja põhjusliku seose analüüsile.
(172)
Üks huvitatud isik märkis, et liidu tootjate vahel olid ebaseaduslikud hinnakokkulepped ja turu jaotamine, kuid ta ei esitanud selle väite kohta tõendeid ning seetõttu lükatakse väide tagasi.
(173)
Kuna uusi märkusi konkurentsivastase tegevuse kohta liidu turul ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 174-176.
5.3.7. Tootmismeetodid
(174)
Kuna uusi märkusi tootmismeetodite kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 177-178.
(175)
Üks importija esitas pärast lõplike järelduste avalikustamist sarnased väited, mis käsitlesid liidu tootjate tootmismeetodite erinevust võrreldes Hiina tehaste käsitöömahukamate meetoditega. Ent ta ei esitanud ühtegi sisulist põhjendust, mis võiks muuta ajutise määruse põhjenduses 178 esitatud järeldust, ning seega lükatakse väide lõplikult tagasi.
5.3.8. Kasutatud kaupade turud
(176)
Kuna uusi märkusi kasutatud kaupade turgude kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 179-180.
5.3.9. Majanduskriis
(177)
Üks osapool väitis, et ajutise määruse põhjenduses 183 esitatud analüüs majanduse taastumise olukorrast aastatel 2010-2011 on vale ning majanduskriisi mõju on alahinnatud. Neid väiteid korrati pärast lõplike järelduste avalikustamist. Kuid ta ei põhjendanud oma väiteid. Samuti tuleb rõhutada, et viidatud põhjenduses väideti, et dumpinguhinnaga import HRVst tugevdas majanduslanguse mõju. Majanduskriisi mõju kohta kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 184 selgelt, et majanduskriis võis anda panuse liidu tootmisharu halbadesse tulemustesse, kuigi see ei katkestanud uurimisperioodil põhjuslikku seost dumpinguhinnaga impordi ja liidu tootmisharule uurimisperioodil tekitatud kahju vahel.
(178)
Kuna uusi märkusi majanduskriisi kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 181-184.
5.3.10. Muud tegurid
(179)
Ühises esildises väitis mitu importijat, et tööhõive langus on tarbekaupade tootmisharus normaalne arengusuundumus. Kuid seda väidet ei põhjendatud. Veelgi enam, isegi kui selline suundumus oleks kõnealuses sektoris normaalne, ei katkestaks see põhjuslikku seost HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi ja olulise töökohtade vähenemise vahel sektoris. Seepärast lükatakse see väide tagasi.
(180)
Üks osapool väitis, et liidu tootmisharu muud struktuursed puudujäägid koos olemasoleva liigvõimsusega, nagu on näidatud ajutise määruse tabelis 3, võivad katkestada põhjusliku seose HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi ja liidu tootjatele tekitatud kahju vahel. Selle väitega seoses tuleb märkida, et kuigi liidu tootmisharu oli juba vaatlusperioodi alguses haavatavas seisundis ning seda oli restruktureeritud, kinnitas uurimine, et ta oli konkurentsivõimeline ning suutis rahuldada kõigi turgude nõudlust. Ajutises määruses esitatud tabelis 3 tuleb toodangu vähenemist vaadelda koosmõjus survega, mida avaldas HRVst odava hinnaga imporditud kaupade suur kogus, sest liidu tootmisharu eksport jäi samaks. Seepärast ei saa väitega nõustuda.
(181)
Üks osapool leidis, et komisjon ei olnud arvestanud kõikide kahju tekitavate tegurite kumulatiivse mõjuga. Mitu osapoolt esitasid selle väite ka pärast lõplike järelduste avalikustamist. Ent arvestades uurimise tulemusi seoses mitme teise esinenud teguriga, ei ole tõenäoline, et nende kumulatiivne mõju oleks katkestanud põhjusliku seose. Tegelikult oli enamiku muude esile toodud tegurite puhul nende mõju väike või puudus üldse.
(182)
Üks osapool leidis, et uuriv asutus ei olnud teinud vahet koosesinemisel ja põhjuslikkusel. Kuid selle kohta esitatud tõendav teave ei olnud sugugi veenev ja seetõttu lükatakse see väide tagasi.
(183)
Kuna uusi märkusi muude tegurite kohta ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 185-190.
5.4. Järeldus põhjusliku seose kohta
(184)
Kuna uusi märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendus 191.
6. LIIDU HUVID
6.1. Sissejuhatavad märkused
(185)
Kuna ajutise määruse põhjenduse 192 kohta ei ole märkusi esitatud, kinnitatakse käesolevaga kõnealune põhjendus.
6.2. Liidu tootmisharu huvid
(186)
Üks kaebust mitteesitanud Poola tootja oli meetmete poolt, kuid neile oli vastu üks kaebust mitteesitanud Ühendkuningriigi tootja, kellel olid vaatlusaluse toote importimise huvid. Viimane arvab, et tollimaks avaldaks negatiivset mõju neile tootjatele, kes laiendavad oma tootevalikut HRVst imporditud kaubaga ning on üleilmastumisega kohanenud tänu ärimudelile, kus suure lisaväärtusega tööd tehakse liidus. Peale selle oleks kliendid vähem huvitatud nende toodete ostmisest, sest nad ei suudaks enam pakkuda täielikku tootevalikut.
(187)
Viimatinimetatud osapoole väitega seoses uuriti kõnealuse äriühingu olukorda. Leiti, et Hiina lauanõude import moodustas äriühingu koguimpordist väikese osa. Ent äriühing väitis lisaselgitusi esitamata endiselt, et see import on tema jaoks oluline. Äriühing ei avaldanud ühtki arvnäitajat enda toodangu kohta. Raamatupidamisaruannete põhjal moodustas äriühingu maksueelne kasum 2011. aastal rohkem kui 10 % kogukäibest ning enamik sellest teeniti väljaspool ELi turgu (vaatlusaluse toote kohta ühtegi arvnäitajat ei esitatud). Sellele toetudes võib eeldada, et meetmete kehtestamine ei ohusta selle äriühingu elujõulisust. Väite kohta, et meetmete tulemusel satub raskustesse ka palju teisi äriühinguid, ei esitatud ühtegi konkreetset tõendit. Veelgi enam, vastustest, mis saadi uurimise algatamisele eelnenud olukorrast ülevaate saamise etapis, ja seejärel esitatud esildistest ei ilmne, et sellises olukorras olevate äriühingute arv oleks märkimisväärne.
(188)
Tollimaksude mõju liidu tootmisharu tootmistegevusele oleks positiivne. Tegelikult on alates hiljutisest ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamisest teatatud mitmest positiivsest arengusuundumusest.
(189)
Eespool nimetatud positiivsed arengusuundumused kinnitavad kaebuse esitajate väidet, et liidu toodangut saaks väga lühikese ajaga oluliselt suurendada, kasutades juba olemasolevaid tehaseid, seadmeid ja tööjõudu, kusjuures pikema aja jooksul oleks saavutatav suurem kasv. Seega oleks ebaõiglase turuhinna kujunemise heastamine neile kasulik, sest uus hinnatase innustaks liidus tootma rohkem tooteid, olenemata sellest, kas tegemist on suurte või väikeste tellimuste, eriliste disainilahenduste või tavapäraste tootemargita toodetega. Selle tulemusel loodaks juurde uusi töökohti, kus on vaja eri liiki oskusi, ja seetõttu väheneks tööpuudus.
(190)
Väidet, et täielikku tootevalikut ei ole võimalik pakkuda, ei saa toetada, sest tarbijad nõuavad pidevalt muutuvat tootevalikut ning mitme tarneallika olemasolu.
(191)
Kuna liidu tootmisharu huvide kohta täiendavaid märkusi ei esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 193-198.
6.3. Sõltumatute importijate huvid
(192)
Kaks suurimat valimisse kaasatud importijat vaidlustasid oma koostöö taseme seoses täieliku kasumlikkuse andmetega ning ostuhinna ja sõltumatutele klientidele edasimüügi hinna vahelise marginaaliga, kusjuures üks neist seadis kahtluse alla selle, et ta ei olevat andnud luba tutvuda oma raamatupidamisdokumentidega, ja väitis, et nendega tutvumine ei oleks midagi muutnud. Osapooled väitsid, et nende suurus ja ärimudel ei võimaldanud neil esitada nii üksikasjalikke andmeid nagu nõuti. Lõplikus etapis kinnitatakse, et üks neist keelas taas kord ligipääsu oma importija raamatupidamisdokumentidele ja vaatamata oma lubadusele seda teha ei suutnud kumbki osapool esitada täielikke ja kasutatavaid andmeid kasumlikkuse kohta ning teavet ostu- ja sõltumatutele klientidele edasimüügi hinna vahelise marginaali kohta sellisel kujul, et asutused oleks saanud neid kasutada sõltumatute importijate olukorra analüüsimisel. Piiratud teave, mille mõlemad äriühingud oma ostu- ja edasimüügihindade kohta esitasid, kuigi see ei olnud veenev, vastas siiski täielikult üldistele saadud andmetele kasumimarginaali kohta, mis on kokkuvõtlikult esitatud ajutise määruse põhjenduses 202.
(193)
Ajutise määruse põhjenduses 203 kutsuti huvitatud isikuid üles esitama täiendavaid, ammendavaid ja kontrollitavaid andmeid, et jätkata meetmete mõju analüüsimist tarneahelale.
(194)
Ajutiste meetmete kehtestamise järel saatis importijate küsimustikule uue vastuse kaks sõltumatut importijat. Samuti saadi esildisi liidu huvide kohta teistelt valimisse kaasamata importijatelt, ühelt Euroopa ja rahvusvaheliselt kaubandusühingult (väliskaubanduse assotsiatsioon), Rootsi importijate, hulgimüüjate ja jaemüüjate ühingult (Svensk Handel), CCCLA-lt ja ühelt importimisest huvitatud liidu tootjalt. Ükski esildis ei sisaldanud veenvaid andmeid meetmete mõju kohta tarneahelale.
(195)
Üks osapool väitis, et tollimaksust mõjutatud tööhõive langev näitaja oli alahinnatud, arvestades asjaolu, et Eurostati statistika kohaselt töötab kaubandusettevõtetes kokku rohkem inimesi (33 miljonit) kui tootmisettevõtetes (31 miljonit). Esitatud näitajad olid siiski seotud importimise ja tootmistegevusega üldiselt ning neid ei saanud kasutada käesolevas uurimises.
(196)
Ühises esildises väitis mitu importijat, et viis valimisse kaasatud importijat andsid vaatlusaluse tootega seoses tööd rohkem kui 10 000 inimesele, mitte 350 inimesele, nagu märgitakse ajutise määruse põhjenduses 200. Arvusid on uuesti kontrollitud. Tuleks rõhutada, et importijate huvide analüüsis on võetud arvesse vaatlusaluse toote impordi ja edasimüügiga, sealhulgas toetavate tegevustega, seotud töökohtade arvu. Selles arvus ei tuleks loomulikult arvesse võtta tööhõivet, mis on seotud muu toote või päritoluga või mis on seotud selliste tegevustega nagu hulgi- ja jaemüük. Tuletatakse meelde, et menetluse varasemas etapis oli 14 importijast koosnev rühm hinnanud importijate tasandil asjaomaste töökohtade arvuks kokku 7 000. Selline arvhinnang näib olevat põhjendatud, võttes aluseks valimisse kaasatud importijate olukorra ekstrapoleerimise sel määral, mil nende arvnäitajaid saab kasutada.
(197)
Mitu osapoolt ei olnud rahul ajutise määruse põhjenduses 202 esitatud kõrge brutomarginaali näitajaga, väites et see on eksitav. Kuid uurimise käigus selgus, et suur osa importijate valimi küsimustele vastanud importijatest teatas, et ostu- ja edasimüügihinna brutomarginaal jäi vahemikku 50-200 %, ning et valimisse kaasatud importijad olid sarnases olukorras. Veelgi enam, esialgsete järelduste avalikustamise järel tõid kaebuse esitajad mitu näidet, mis toetasid ajutise määruse põhjenduses 202 osutatud väljaandes esitatud teavet, st kinnitasid vaatlusaluse toote impordihinna ja jaemüügihinna suhet.
(198)
Üks importimisest huvitatud Ühendkuningriigi tootja selgitas, et selliseid marginaale on vaja liidus kantud teatavate kulude katmiseks. Andmeid, mis oleks võimaldanud arvutada sellised marginaalid käibe põhjal, ei esitatud.
(199)
Kuna valimisse kaasatud importijatest esitas ainult kolm kasutatavaid kasumiandmeid vaatlusaluse toote importimise kohta, mida oli võimalik kontrollida, ja nende kolme importija import moodustas vaid 3 % vaatlusaluse toote koguimpordist, ei peetud asjaomast kaalutud keskmist kasuminäitajat veenvaks ja seetõttu seda ajutises määruses ei nimetatud. Ent tuleb märkida, et see kaalutud keskmine kasum oli hea (6-10 % - vahemik on esitatud konfidentsiaalsuse tõttu).
(200)
Üks importija väitis, et liidus ei toodeta piisavalt värvilist peenkeraamikat ning tal ei ole muud võimalust, kui importida seda HRVst. Sama väide esitati pärast lõplike järelduste avalikustamist. Ent uurimise käigus selgus, et värvilist peenkeraamikat on võimalik hankida mitmest allikast, sh liidu tootjatelt. Peale selle on liidu tootjatel tootmisvõimsust müügi suurendamiseks liidu turul.
(201)
Uurimise ajal kogutud teave ei võimaldanud nõuetekohaselt kvantifitseerida, mil määral oleks importijad võimelised kavandatavate tollimaksumäärade tulemusel kandma üle ostuhinna suurenemist. Ent kui HRVst pärit impordi suhtes kehtestataks lõplik dumpinguvastane tollimaks ja arvestades teavet bruto- ja netomarginaalide kohta, ei viita miski sellele, et importijate äritegevuse elujõulisus satuks ohtu. Üks importija arvas ka seda, et suured turuosalised ja importijad, kelle põhitegevusala ei ole keraamilised laua- ja kööginõud, ei kannaks kahju.
(202)
Seepärast järeldatakse, et meetmete kehtestamine kavandatud tasemel ei avalda olulist kahjulikku mõju vaatlusaluse toote sõltumatutele importijatele tervikuna.
(203)
Kuna täiendavaid uusi märkusi sõltumatute importijate huvide kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 199-211.
6.4. Teiste majandussektorite huvid
(204)
Lisaks ajutise määruse põhjenduses 203 esitatud üleskutsele võttis komisjon ajutiste meetmete avaldamise päeval otse ühendust asjaomaste jaemüüjate ja jaemüüjate ühenduste, jaemüügiga tegeleda võivate importijate ja disaineritega, keda komisjon teadis, ja palus neil täita asjaomased küsimustikud. Mõni küsimustiku saaja, kes oli algselt väitnud, et ta on jaemüüja, vastas, et uurimine teda ei puuduta, kuna ta ei tegele äritegevusega. Lõpuks sai komisjon jaemüüjate küsimustikule seitse uut vastust. Need seitse jaemüüjat müüsid uurimisperioodi jooksul 1 % HRVst imporditud kaubast. Enamik vastuseid olid mitmes mõtted puudulikud, kuid neid analüüsiti siiski nii palju kui võimalik. Disainerite küsimustikule ei saadud ühtegi vastust.
(205)
Nii ei andnud sel viisil saadud teave teiste majandussektorite huvide kohta sisuliselt uusi tõendeid, mis oleks seadnud kahtluse alla ajutise määruse põhjenduses 217 esitatud järelduse.
(206)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist saadi ettepanekuid liidu huvide kohta seoses teiste majandussektoritega nii valimisse kaasatud kui ka kaasamata importijatelt (sh üks reklaamesemete sektoris tegutsev Poola importija), ühelt Euroopa ja rahvusvahelise kaubanduse ühingult (väliskaubanduse assotsiatsioon), ühelt Rootsi importijate, hulgimüüjate ja jaemüüjate ühingult (Svensk Handel), mitmelt jaemüüjalt, CCCLA-lt ja kaheksalt kohviröstimisettevõtjalt (seitse neist asub Itaalias ja ühe peakorter on Austrias).
(207)
Kohviröstimisettevõtjad väitsid, et kuna nende turgu teenindavaid liidu tootjaid on väga vähe (maksimaalselt 5) ja nendest tootjatest enamik impordib HRVst kas otse või sõsarettevõtjate kaudu ning kohviröstijate arv on väga suur (1 500-3 000), takistaksid esialgses etapis kavandatud meetmed neil tulevikus hankida täpselt samasuguseid kaupu. Selle väitega ei saa nõustuda. Esiteks on lõplikud meetmed leebemad kui ajutised meetmed. Teiseks selgus uurimise käigus, et liidu tootjatel on võimalik rakendada oma tootmisvõimsust paremini ja teenindada kohviröstimissektorit paremini, juhul kui HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi põhjustatud kahju kõrvaldatakse. Liidu tootjate suurt hulka arvestades on väga tõenäoline, et liidu tootjate arv, kes saaks täita kohviröstimisettevõtjate tellimusi, oleks suurem kui viis.
(208)
Kohviröstimisettevõtjad väitsid, et dumpinguvastased meetmed kahjustaks nende eksporti konkurentsivõime kaotamise ja Hiina ametiasutuste võimalike vastumeetmete tõttu. Paraku ei näita üksi tõend, et kehtestatud meetmete tase võiks tuua kaasa sellise konkurentsivõime kaotuse, pidades silmas ka seda, et teistel Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetel on seda tooteliiki mõjutavad dumpinguvastased meetmed. Samuti leiti, et väide vastumeetmete kohta ei ole põhjendatud.
(209)
Kohviröstimisettevõtjad väitsid, et dumpinguvastased meetmed põhjustaks paratamatult nende äritegevuse üldise kokkutõmbumise, müügi vähenemise, kohvi hinna üldise tõusu toitlustusettevõtete sektoris (hotellid, restoranid ja toitlustus) ning toodete ja teenuste kvaliteedi halvenemise. Väidetavalt seaks kõik see ohtu märkimisväärse arvu otseseid ja kaudseid töökohti. Ent võttes arvesse kohviröstimisettevõtjate põhitegevusala ja järeldusi meetmete mõju kohta tarneahelale, ei saa selliste väidetega nõustuda. Samuti märgitakse, et kõikide töökohtade arvu esitamist, mis on seotud kohviröstimisettevõtja tegevusega üle maailma, ei saa pidada asjakohaseks aluseks nende töökohtade arvutamisel, mis oleks dumpinguvastaste meetmete kehtestamise tõttu ohus.
(210)
Kaks jaemüüjat väitsid, et liidus ei toodeta piisavalt uut luuportselani ja luuportselani ning neil ole muud võimalust kui importida seda HRVst. Importijate ühendus esitas sama väite pärast lõplike järelduste avalikustamist. Esiteks ja üldiselt tuleb märkida, et dumpinguvastaste meetmete eesmärk on õiglase kaubanduse taastamine, mitte impordi takistamine. Kõnealusel juhul ei saa meetmete taset pidada takistavaks. Teiseks, uurimise käigus selgus, et neid tooteid on võimalik hankida mitmest allikast, sh liidu tootjatelt. Ja lõpetuseks, liidu tootjatel on toomisvõimsust müügi suurendamiseks liidu turul ning nad saaksid rakendada oma tootmisvõimsust paremini, kui dumpinguvastased meetmed lõplikult kehtestataks.
(211)
Üks jaemüüja väitis, et meetmed avaldaks negatiivset mõju teatavatele turismiturgu teenindavatele esemetele. Kuid seda väidet ei kinnitanud ükski sisuline teave. Peale selle on kõnealuste esemete osakaal sektoris väike.
(212)
Üks importija ja jaemüüja väitis, et meetmete kehtestamine põhjustaks turu vertikaalse konsolideerumise üksikute suurte turuosaliste poolt. Kuid arvestades turuosaliste praegust arvu, ei ole see lühikeses kuni keskpikas perspektiivis tõenäoline.
(213)
Seoses küsimustega, mida käsitleti juba ajutises määruses, märgitakse, et mitu osapoolt leidsid, et väiksemate ettevõtjate, nagu jaemüüjad, turustajad ja reklaamesemetega tegelevad ettevõtjad, huvisid ei ole piisavalt arvestatud. Mitu osapoolt esitasid selle väite uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist. Tuleb tunnistada, et üldiselt võivad mikro- ja väikeettevõtjad olla dumpinguvastaste tollimaksude tulemusel igasugusele hinnatõusule haavatavamad. Kuid puuduvad tõendid selle kohta, et kehtestatud meetmete tase avaldaks olulist negatiivset mõju teistele majandustegevuses osalejatele, kes kvalifitseerivad VKEdena. Seetõttu lükati väide lõplikult tagasi.
(214)
Kuna täiendavaid märkusi teiste majandussektorite huvide kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 212-217.
6.5. Tarbijate (kodumajapidamiste) huvid
(215)
Kuigi komisjon võttis ühendust lõpptarbijate huvisid otseselt esindavate osapooltega, näiteks tarbijaühingutega, ei avaldanud üksi neist oma arvamust.
(216)
Mitu osapoolt vaidlustas ajutise määruse põhjenduses 222 esitatud järelduse hinnatõusu kohta. Sarnased väited esitati pärast lõplike järelduste avalikustamist.
(217)
Isegi juhul kui tollimaks jääks täielikult tarbijate kanda, mis ei ole tõenäoline, ja oletades, et imporditasemed ja hinnad jäävad samaks, tähendaks dumpinguvastased tollimaksud aastast lisakulu vähem kui 1 euro kodumajapidamise kohta. See arvutus on tehtud uurimisperioodi impordimahtude ja väärtuste, tollimaksude kavandatud taseme ja liidu kodumajapidamiste arvu alusel.
(218)
Sellist mõju ei saa pidada piisavaks, et see kaaluks üles positiivse mõju liidu tootmisharule, mis tuleneb HRVst pärit dumpinguhinnaga impordi põhjustatud kahju piiramisest.
(219)
Üks osapool väitis, et meetmete tagajärjel tekiks odavamate lauanõude nappus. See väide esitati uuesti pärast lõplike järelduste avalikustamist. Ent selle väitega ei saa nõustuda, sest nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 157, teenindab liidu tootmisharu kõiki (sh odavamate lauanõude) turge.
(220)
Kuna täiendavaid märkusi tarbijate (kodumajapidamiste) huvide kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 218-226.
6.6. Järeldus liidu huvide kohta
(221)
Eespool osutatut silmas pidades kinnitatakse käesolevaga ajutises määruse esitatud hinnang.
(222)
Seega kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendused 227-229.
7. LÕPLIKUD DUMPINGUVASTASED MEETMED
7.1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(223)
Väideti, et dumpingu kahjustava mõju kõrvaldamiseks vajaliku tollimaksu arvutamisel kasutati liiga suurt kasumimarginaali. Nagu on selgitatud punktis 4.5.3.3 eespool, lükati see väide tagasi.
(224)
Mitu osapoolt seadsid kahtluse alla kahjumarginaali arvutamiseks kasutatud kasumimarginaali. Neid märkusi käsitletakse eespool põhjendustes 135-142. Kõnealuste märkuste analüüsi põhjal leitakse, et 6 % kasumimarginaal tuleks säilitada.
(225)
Kuna muid märkusi kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kohta ei ole esitatud, kinnitatakse käesolevaga ajutise määruse põhjendustes 230-234 kirjeldatud metoodika.
7.2. Lõplikud meetmed
(226)
Võttes arvesse järeldusi, mis tehti seoses dumpingu, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvidega ning kooskõlas algmääruse artikli 9 lõikega 4, tuleks vastavalt väiksema tollimaksu reeglile kehtestada lõplikud dumpinguvastased meetmed vaatlusaluse toote impordi suhtes, mis vastaksid dumpingu- või kahjumarginaali määrale, olenevalt sellest, kumb on väiksem. Sellest tulenevalt tuleks kõik tollimaksumäärad määrata dumpingumarginaalide tasemel.
(227)
Eespool esitatud põhjendustes 115 ja 132 osutatud väikese kohanduse tulemusel muutusid natuke dumpinguhinnaga müümise marginaalid, nagu on näidatud allpool esitatud kahjumarginaalides. Kavandatud lõplikud dumpinguvastased tollimaksud on järgmised:
Äriühing
Dumpingumarginaal (%)
Kahjumarginaal (%)
Lõplik tollimaksumäär (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, ja Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Kõik muud koostööd tegevad eksportivad tootjad
17,9
79,0
17,9
Kõik muud äriühingud
36,1
110,1
36,1
(228)
Käesoleva määrusega äriühingute suhtes kehtestatud individuaalsed dumpinguvastase tollimaksu määrad määrati kindlaks käesoleva uurimise järelduste põhjal. Seepärast kajastavad need olukorda, mis tehti uurimise käigus nende äriühingute puhul kindlaks. Kõnealuseid tollimaksumäärasid (erinevalt „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatavast üleriigilisest tollimaksust) kohaldatakse seega üksnes nende toodete impordi puhul, mis on pärit HRVst ning mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega nimetatud konkreetsed juriidilised isikud. Vaatlusaluste toodete impordi suhtes, mille tootja on mõni teine äriühing, keda ei ole konkreetselt nimetatud käesoleva määruse regulatiivosas, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(229)
Selleks et vähendada kõrvalehoidmise riski tollimaksu määrade suure erinevuse tõttu, leitakse, et kõnealusel juhul on vaja erimeetmeid, et tagada dumpinguvastaste tollimaksude nõuetekohane kohaldamine. Sellised erimeetmed hõlmavad käesoleva määruse II lisas sätestatud nõuetele vastava kehtiva faktuurarve esitamist liikmesriigi tollile. Impordi suhtes, mille kohta sellist arvet ei esitata, kohaldatakse kõigile teistele eksportijatele kehtestatud dumpinguvastast jääktollimaksu määra.
(230)
Juhul kui individuaalsest madalamast tollimaksu määrast kasu saava äriühingu ekspordimaht suureneb oluliselt pärast asjaomaste meetmete kehtestamist, tuleb sellise mahu suurenemist käsitleda kui kaubandusstruktuuri muutust meetmete kehtestamise tõttu algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses. Sellisel juhul, ja kui tingimused on täidetud, võib algatada uurimise meetmetest kõrvalehoidmise kohta. Sellise uurimise käigus võib muu hulgas uurida individuaalsete tollimaksumäärade tühistamise vajadust ja sellest tulenevalt üleriigilise tollimaksu kehtestamist.
(231)
Kõik taotlused kehtestatud individuaalsete dumpinguvastase tollimaksu määrade kohaldamiseks (nt pärast juriidilise isiku nime muutmist või uute tootmise või müügiga tegelevate üksuste asutamist) tuleks esitada komisjonile (11) koos kogu asjakohase teabega, eelkõige teabega muudatuste kohta äriühingu tegevuses seoses tootmise ning omamaise ja eksportmüügiga, mis on seotud näiteks kõnealuse nimemuutusega või kõnealuste tootmis- ja müügiüksuste muutmisega. Vajaduse korral muudetakse käesolevat määrust, ajakohastades nende äriühingute nimekirja, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
(232)
Et tagada dumpinguvastase tollimaksu nõuetekohane jõustamine, tuleks üleriigilist tollimaksu määra kohaldada mitte üksnes koostööst hoidunud eksportivate tootjate suhtes, vaid ka nende tootjate suhtes, kes uurimisperioodil liitu ei eksportinud.
(233)
Uute eksportijate ja käesoleva määruse I lisas loetletud koostööd tegevate valimisse kaasamata äriühingute võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks ette näha kord viimati nimetatud äriühingute suhtes kehtestatud kaalutud keskmise tollimaksu kohaldamiseks kõigile uutele eksportijatele, kellel oleks vastasel korral õigus läbivaatamisele algmääruse artikli 11 lõike 4 alusel.
(234)
Kõiki osapooli teavitati olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille alusel kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist HRVst pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordi suhtes ja ajutise tollimaksu alusel tagatud summade lõplikku sissenõudmist (lõplike järelduste avalikustamine). Kõikidele osapooltele anti aega märkuste esitamiseks kõnealuse lõplike järelduste avalikustamise kohta.
(235)
Huvitatud isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja neid võeti vajaduse korral arvesse.
7.3. Ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude lõplik sissenõudmine
(236)
Võttes arvesse tuvastatud dumpingumarginaalide suurusjärku ja liidu tootmisharule põhjustatud kahju, peetakse vajalikuks, et ajutise määrusega kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksu alusel tagatud summad nõutakse lõplikult sisse kehtestatud lõplike tollimaksude summa ulatuses,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesolevaga kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks HRVst pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordi suhtes, v.a keraamilised noad, keraamilised maitseainetopsid või vürtsijahvatid ja nende keraamilised jahvatavad osad, keraamilised koorijad, keraamilised noateritajad ja pitsa või leiva küpsetamiseks kasutatavad teatavad keraamilisest kordieriidist küpsetuskivid, mis praegu klassifitseeritakse CN-koodide ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 alla (TARIC-koodid 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ja 6912009010).
2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse allpool loetletud äriühingute toodetud ja lõikes 1 kirjeldatud toodete netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaks (%)
TARICi lisakood
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
I lisas loetletud äriühingud
17,9
Kõik muud äriühingud
36,1
B999
3. Lõikes 2 loetletud äriühingute suhtes kindlaksmääratud individuaalseid dumpinguvastase tollimaksu määrasid kohaldatakse tingimusel, et liikmesriikide tollile esitatakse II lisas sätestatud nõuetele vastav kehtiv faktuurarve. Kui sellist arvet ei esitata, kohaldatakse kõigi muude äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksumäära.
4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
1. Vabastatakse summad, mis on tagatiseks antud ajutise dumpinguvastase tollimaksuna vastavalt määrusele (EL) nr 1072/2012 HRVst pärit keraamiliste maitseainetopside või vürtsijahvatite ja nende keraamiliste jahvatavate osade, keraamiliste koorijate, keraamiliste noateritajate ja pitsa või leiva küpsetamiseks kasutatavate keraamilisest kordieriidist teatud küpsetuskivide impordilt.
2. Summad, mis on tagatiseks antud ajutise dumpinguvastase tollimaksuna vastavalt määrusele (EL) nr 1072/2012 HRVst pärit keraamiliste laua- ja kööginõude impordilt, v.a keraamilised noad, keraamilised maitseainetopsid või vürtsijahvatid ja nende keraamilised jahvatavad osad, keraamilised koorijad, keraamilised noateritajad ja pitsa või leiva küpsetamiseks kasutatavad keraamilisest kordieriidist teatud küpsetuskivid, nõutakse lõplikult sisse. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra, vabastatakse.
Artikkel 3
Artikli 1 lõiget 2 võib muuta, lisades uue eksportiva tootja koostööd tegevate valimisse kaasamata äriühingute hulka ning kohaldades seetõttu tema suhtes kaalutud keskmist tollimaksumäära 17,9 %, kui uus eksportiv tootja HRVs esitab komisjonile piisavad tõendid selle kohta, et:
a)
ta ei eksportinud uurimisperioodi (1. jaanuar 2011 kuni 31. detsember 2011) jooksul liitu artikli 1 lõikes 1 kirjeldatud toodet,
b)
ta ei ole seotud ühegi HRVs tegutseva eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määrusega kehtestatud meetmeid, ja
c)
ta on tegelikult eksportinud liitu vaatlusalust toodet pärast uurimisperioodi, millel meetmed põhinevad, või ta on võtnud endale tagasivõetamatu lepingulise kohustuse eksportida liitu oluline kogus.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 13. mai 2013