SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.
NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/652,
20. aprill 2015,
millega kehtestatakse arvutusmeetodid ja aruandlusnõuded vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi ning nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ (1) muutmise kohta, eriti selle artikli 7a lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 kohaselt kehtestatav meetod kütuste ja muude mittebioloogilist päritolu energiaallikate kasvuhoonegaaside heite arvutamiseks peaks võimaldama esitada piisavalt täpseid aruandeid, mille alusel saaks komisjon kriitiliselt hinnata tarnijate saavutusi nimetatud direktiivi artikli 7a lõike 2 kohaste kohustuste täitmisel. Arvutusmeetod peaks tagama täpsuse, võttes samal ajal nõuetekohaselt arvesse seotud haldusnõuete keerukust. Samal ajal peaks see motiveerima tarnijaid vähendama nende tarnitava kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukust. Hoolikalt tuleks arvesse võtta ka arvutusmeetodi mõju liidu rafineerimistehastele. Arvutusmeetod peaks põhinema kasvuhoonegaaside heite keskmisel mahukusel, mis kajastab konkreetse kütuse puhul tüüpilist tööstusharu keskmist väärtust. Selle eeliseks oleks väiksem halduskoormus tarnijatele ja liikmesriikidele. Praeguses etapis ei tohiks kavandatud arvutusmeetod nõuda kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukuse eristamist tooraineallika alusel, kuna see mõjutaks praeguseid investeeringuid teatavatesse liidu rafineerimistehastesse.
(2)
Komisjoni soovituses 2003/361/EÜ (2) määratletud väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatest tarnijatele esitatavaid aruandlusnõudeid tuleks direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõiget 1 silmas pidades vähendada nii palju kui võimalik. Samuti ei tohiks väljaspool liitu asuvaid rafineeritud bensiini ja diislikütuse importijaid kohustada esitama üksikasjalikku teavet kõnealuste kütuste valmistamiseks kasutatud toornafta allikate kohta, kuna see teave ei pruugi olla kättesaadav või seda võib olla raske saada.
(3)
Selleks et stimuleerida kasvuhoonegaaside heite täiendavat vähendamist, tuleks tarnija tarnitava kütuse olelusringi jooksul tekkiva kasvuhoonegaaside heite arvutamisel võtta arvesse töötlemiseelses etapis, sealhulgas põletamisel ja ventileerimisel tekkiva heite vähendamist. Selleks et töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamise kohta andmete esitamist tarnijate jaoks lihtsustada, tuleks heite vähendamise arvutamiseks ja tõendamiseks lubada mitmesuguste süsteemide kasutamist. Arvesse tuleks võtta üksnes selliseid töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamise projekte, mis algavad pärast direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punktis b sätestatud kütuse alusstandardi kehtestamise kuupäeva ehk pärast 1. jaanuari 2011.
(4)
Liidus tarbitava toornaftaga seotud kasvuhoonegaaside kaalutud keskmiste vaikeväärtuste kasutamine on lihtne arvutusmeetod, mille abil tarnijad võivad määrata nende tarnitavale kütusele vastava kasvuhoonegaaside sisalduse.
(5)
Töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamist tuleks hinnata ja valideerida kooskõlas rahvusvaheliste standardite põhimõtete ja normidega, eeskätt standarditega ISO 14064, ISO 14065 ja ISO 14066.
(6)
Lisaks on asjakohane hõlbustada liikmesriikides selliste õigusaktide rakendamist, milles käsitletakse töötlemiseelses etapis, sealhulgas põletamisel ja ventileerimisel tekkiva heite vähendamist. Sellel eesmärgil tuleks enne käesoleva direktiivi artiklis 7 sätestatud ülevõtmisperioodi lõppu komisjoni egiidi all ette valmistada muud kui seadusandlikud juhendid, milles käsitletakse töötlemiseelses etapis (st tootmiskohas põletamisel ja ventileerimisel) tekkiva heite vähendamise kontrollimise, koguste määramise, valideerimise, seire ja aruandluse lähenemisviise.
(7)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti b kohaselt tuleb kehtestada meetod, millega määratakse kütuste alusstandard, mis põhineb fossiilkütuste olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogustel energiaühiku kohta 2010. aastal. Kütuse alusstandard peaks põhinema ametlikel andmetel, mille liikmesriigid 2010. aastal tarbitud diislikütuse, bensiini, maanteevälistes liikurmasinates kasutatava gaasiõli, vedelgaasi ja surumaagaasi mahtude kohta ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel esitasid. Kütuse alusstandardiks ei tohiks olla fossiilkütuse võrdlusväärtus, mida kasutatakse biokütuste abil vähendatud kasvuhoonegaaside heite arvutamiseks, mis peaks jääma selliseks nagu see on sätestatud direktiivi 98/70/EÜ IV lisas.
(8)
Kuna asjaomase fossiilkütusesegu koostis muutub aastast aastasse vähe, varieerub ka fossiilkütuste kasvuhoonegaaside heite mahukuse koondmäär aastate lõikes vähe. Seepärast on asjakohane, et kütuse alusstandard põhineb liidu 2010. aasta keskmise tarbimise andmetel, mille liikmesriigid on teatanud ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohaselt.
(9)
Kütuse alusstandard peaks kajastama fossiilkütuste kasvuhoonegaaside heite keskmist mahukust töötlemiseelses etapis ja rafineerimistehastes töödeldavate fossiilkütuste keskmist heite mahukust. Seega tuleks kütuse alusstandardi arvutamisel kasutada vastava kütuse keskmist vaikeväärtust. Kütuse alusstandard peaks jääma samaks kuni 2020. aastani, et tagada tarnijatele õiguskindlus seoses nende kohustustega vähendada nende tarnitavate kütuste kasvuhoonegaaside heite mahukust.
(10)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti d kohaselt tuleks kehtestada meetod elektrimaanteesõidukite panuse arvutamiseks olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisse. Kõnealuse artikli kohaselt peaks arvutusmeetod olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/28/EÜ (3) artikli 3 lõikega 4. Selle kooskõla tagamiseks tuleks kasutada sama kohanduskoefitsienti jõuseadme kasuteguri puhul.
(11)
Tarnijad võivad direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 1 kohase teabe maanteetranspordis kasutamiseks tarnitud elektri kohta lisada liikmesriikidele esitatavatesse aastaaruannetesse. Halduskulude piiramiseks on asjakohane, et arvutusmeetod põhineb tarnijaaruannete puhul pigem maantee-elektrisõidukis või elektri-mootorrattas elektritarbimise arvestuslikul hinnangul kui tegelikul mõõtmisel.
(12)
On asjakohane näha ette üksikasjalik lähenemisviis biokütuste koguse ja nende kasvuhoonegaaside heite mahukuse hindamiseks juhul, kui biokütust ja fossiilkütust töödeldakse sama protsessi käigus. On vaja konkreetset meetodit, sest sellise töötlemise tulemusena saadavat biokütuse kogust ei ole näiteks fossiilkütuste hüdrotöötlusel koos taimerasvadega võimalik mõõta. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7d lõikes 1 on sätestatud, et biokütuste kasutamisest olelusringi jooksul tekkivad kasvuhoonegaaside heitkogused arvutatakse kõnealuse direktiivi artikli 7a ja artikli 7b lõike 2 kohaldamisel sama meetodi alusel. Seepärast on kasvuhoonegaaside heite sertifitseerimine tunnustatud vabatahtlike kavade alusel lubatud direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a kohaldamisel samamoodi nagu kõnealuse direktiivi artikli 7b lõike 2 kohaldamisel.
(13)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikes 1 sätestatud tarnija aruandenõuet tuleks täiendada ühtlustatud vormi ja andmete ühtlustatud määratlusega. Andmete määratluse ühtlustamist on vaja selleks, et üksiku tarnija aruandluskohustustega seotud kasvuhoonegaaside heite mahukust saaks nõuetekohaselt arvutada, kuna andmed on direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti a kohaselt ühtlustatud arvutusmeetodi peamine alus. Need andmed hõlmavad tarnija identifitseerimisandmeid ning turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki.
(14)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikes 1 sätestatud tarnija aruandlusnõuet tuleks täiendada ühtlustatud aruandlusnõuete, aruande vormi ja ühtlustatud määratlusega, mida liikmesriigid kasutaksid liidus tarbitud kütuste kasvuhoonegaaside heite kohta komisjonile andmete esitamisel. Eelkõige võimaldavad need aruandlusnõuded ajakohastada fossiilkütuse võrdlusväärtust, mida on kirjeldatud direktiivi 98/70/EÜ IV lisa C osa punktis 19 ning direktiivi 2009/28/EÜ V lisa C osa punktis 19, ning nad muudavad lihtsamaks direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 ja artikli 9 lõike 2 kohast aruandlust, samuti arvutusmeetodi kohandamist teaduse ja tehnika arenguga, et meetod täidaks kavandatud eesmärki. Need andmed peaksid sisaldama turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki, ostukohta ning turulelastud kütuse või energia päritolu.
(15)
Halduskoormuse vähendamiseks peaksid liikmesriigid võimaldama tarnijatel täita neile esitatavaid aruandlusnõudeid muude liidu või siseriiklike õigusaktide alusel kogutud samaväärsete andmeid põhjal, tingimusel et aruanne esitatakse vastavalt IV lisas esitatud nõuetele ning I ja III lisas sätestatud määratlustele.
(16)
Selleks et lihtsustada tarnijate rühmal aruannete esitamist direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 4 kohaselt, nähakse kõnealuse direktiivi artikli 7a lõike 5 punktiga c ette võimalus kehtestada kõik vajalikud eeskirjad. Rühmaaruannete esitamist on soovitav lihtsustada, et vältida häireid kütuse füüsilises liikumises, kuna erinevad tarnijad lasevad eri liiki kütuseid turule erinevas mahus ja seega peavad nad võib-olla kasutama erineval määral ressursse, et saavutada kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärki. Seetõttu on vaja ühtlustada tarnija identifitseerimist, turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki, ostukohta ning turulelastud kütuse või energia päritolu käsitlevaid määratlusi. Selleks et vältida topeltarvestust tarnijate aruannete ühisel esitamisel vastavalt artikli 7a lõikele 4, on asjakohane ühtlustada arvutus- ja aruandlusmeetodite rakendamist liikmesriikides, sealhulgas aruandlust komisjonile, nii et tarnijate rühmalt nõutav teave oleks seotud konkreetse liikmesriigiga.
(17)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid esitama riigi kütusekvaliteediandmete aastaaruande eelneva kalendriaasta kohta komisjoni otsuses 2002/159/EÜ (4) kehtestatud vormi alusel. Direktiivi 98/70/EÜ Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/30/EÜ (5) tehtud muudatuste ja liikmesriikidele järgnevalt kehtestatud täiendavate aruandlusnõuete järgimiseks on tõhususe ja ühtlustamise huvides vaja selgitada, millised andmed tuleks esitada, ning kohandada tarnijate ja liikmesriikide jaoks andmete esitamise vormi.
(18)
Komisjon esitas meetme eelnõu direktiivi 98/70/EÜ alusel loodud komiteele 23. veebruaril 2012. Komiteel ei õnnestunud arvamust selleks vajaliku kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võtta. Seepärast tuleks komisjonil esitada nõukogule ettepanek vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ (6) artikli 5a lõikele 4,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse kooskõlas direktiiviga 98/70/EÜ arvutusmeetodid ja aruandlusnõuded.
2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kütuste suhtes, mida kasutatakse maanteesõidukite ja väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate (sealhulgas siseveelaevade, kui need ei ole merel), põllu- ja metsamajanduses kasutatavate traktorite ning väikelaevade (kui need ei ole merel) liikumapanemiseks, ning maanteesõidukites kasutatava elektri suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse lisaks direktiivis 98/70/EÜ juba määratletud mõistetele järgmisi mõisteid:
1) „töötlemiseelses etapis tekkiv heide”- kogu kasvuhoonegaaside heide, mis tekib enne tooraine sisenemist rafineerimis- või töötlemisettevõttesse, kus I lisas osutatud kütust toodetakse;
2) „looduslik bituumen”- rafineerimistehase tooraine allikas, millel on järgmised omadused:
a)
selle tihedus Ameerika Naftainstituudi (American Petroleum Institute - API) järgi on 10 kraadi või vähem, mõõdetuna kaevandamiskoha reservuaaris vastavalt ASTM (7) katsemeetodile D287;
b)
aasta keskmine viskoossus reservuaaritemperatuuril on suurem kui järgmise võrrandi abil arvutatuna: viskoossus (sentipuaas, cP) = 518,98e-0,038T; kus T on temperatuur Celsiuse kraadides;
c)
see kuulub kombineeritud nomenklatuuri koodiga CN 2714 määratletud bituminoosse liiva mõiste alla, nagu on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ) nr 2658/87, (8) ning
d)
selle tooraine allikat saab kasutusele võtta kaevandamise teel või soojendatud maapinnast raskusjõu toimel väljamise meetodil, kus soojusenergiat saadakse peamiselt muudest allikatest kui lähteainest endast;
3) „põlevkivi”- rafineerimistehase tooraine allikas, mis asub põlevkivikihis, mis sisaldab tahket kerogeeni ja kuulub määruses (EMÜ) nr 2658/87 CN-koodiga 2714 määratletud põlevkivi mõiste alla. Tooraineallikat saab kasutusele võtta kaevandamise teel või soojendatud maapinnast raskusjõu toimel väljamise meetodil;
4) „kütuse alusstandard”- kütuste alusstandard, mis põhineb fossiilkütuste olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogustel energiaühiku kohta 2010. aastal;
5) „tavaline tooraine”- rafineerimistehase tooraine, mille tihedus API järgi on suurem kui 10 kraadi mõõdetuna päritolukoha naftakihis ja katsemeetodil ASTM D287 ning mis ei kuulu määruses (EMÜ) nr 2658/87 CN-koodiga 2714 määratletud mõiste alla.
Artikkel 3
Tarnitavate kütuste (v.a biokütused) ja tarnitava energia kasvuhoonegaaside heite mahukuse arvutusmeetod ning tarnijate aruandlus
1. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 2 kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et tarnijad kasutavad nende poolt tarnitava kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukuse määramiseks käesoleva direktiivi I lisas sätestatud arvutusmeetodit.
2. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 1 ja artikli 7a lõike 2 teise lõigu kohaldamisel nõuavad liikmesriigid tarnijatelt andmete esitamist vastavalt käesoleva direktiivi I lisas sätestatud määratlustele ja arvutusmeetodile. Andmed tuleb esitada igal aastal, kasutades käesoleva direktiivi IV lisas sätestatud vormi.
3. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 4 kohaldamiseks tagab iga liikmesriik, et tarnijate rühm, kes valib enda käsitamise ühe tarnijana, järgib oma artikli 7a lõike 2 kohaseid kohustusi selles liikmesriigis.
4. Väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatest tarnijate suhtes kohaldavad liikmesriigid käesoleva direktiivi I lisas sätestatud lihtsustatud meetodit.
Artikkel 4
Kütuse alusstandardi ja kasvuhoonegaaside heite mahukuse vähendamise arvutamine
Selleks et kontrollida, kas tarnijad täidavad neile direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikega 2 pandud kohustust, nõuavad liikmesriigid, et tarnijad võrdleksid oma kütuste ja elektri olelusringi jooksul tekkiva kasvuhoonegaaside heite vähendamisel saavutatud tulemusi käesoleva direktiivi II lisas sätestatud kütuse alusstandardiga.
Artikkel 5
Liikmesriikide aruandlus
1. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 alusel komisjonile aruannete esitamisel edastavad liikmesriigid komisjonile andmed nimetatud direktiivi artikli 7a järgimise kohta vastavalt käesoleva direktiivi III lisa sätetele.
2. Liikmesriigid kasutavad käesoleva direktiivi III lisas sätestatud andmete esitamiseks Euroopa Keskkonnaameti süsteemi ReportNet, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 401/2009 (9). Liikmesriigid esitavad andmed elektrooniliselt Euroopa Keskkonnaameti hallatavasse keskandmevaramusse.
3. Andmed tuleb esitada igal aastal, kasutades selleks IV lisas sätestatud vormi. Liikmesriigid teatavad komisjonile andmete edastamise kuupäeva ning andmete kontrollimise ja komisjonile esitamise eest vastutava pädeva asutuse kontaktisiku nime.
Artikkel 6
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste eeskirjade rakendamine. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teevad kõnealused sätted komisjonile teatavaks 21. aprilliks 2017 ja teavitavad teda viivitamata kõikidest hilisematest neid sätteid mõjutavatest muudatustest.
Artikkel 7
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 21. aprilliks 2017. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellest viivitamata.
2. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike meetmete teksti.
Artikkel 8
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 9
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Luxembourg, 20. aprill 2015