PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 501/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí („Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Stávající opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 30,6 %. Na základě šetření týkajícího se obcházení antidumpingových opatření podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4).
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) zvýšila platné antidumpingové clo na 48,5 %.
(4)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada v říjnu 2011 rozhodla prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (7), že by výše uvedená opatření („stávající opatření“) měla být zachována.
(5)
V březnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle čl. 11 odst. 3 a čl. 13 odst. 4 antidumpingového základního nařízení.
(6)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 502/2013 (9) změnila prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009.
(7)
V dubnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (10) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 (11).
(8)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (12) o tom, že zjištění plynoucí z předmětného šetření mohou být použita v antisubvenčním řízení uvedeném v 7. bodě odůvodnění.
(9)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (13) ukončila antisubvenční řízení uvedené v 7. bodě odůvodnění, aniž by uložila nějaká opatření.
1.2 Žádost
(10)
Dne 14. srpna 2012 obdržela Komise žádost podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a aby zavedla celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něho deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska.
(11)
Žádost předložilo Evropské sdružení výrobců jízdních kol (EBMA) jménem tří výrobců jízdních kol v Unii: In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. a MAXCOM Ltd.
1.3 Zahájení šetření
(12)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, rozhodla se Komise prošetřit možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a zavést celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska.
(13)
Šetření bylo zahájeno dne 25. září 2012 nařízením Komise (EU) č. 875/2012 (14) („zahajovací nařízení“).
(14)
Důkazy prima facie, které má Komise k dispozici, prokázaly, že po zvýšení antidumpingového cla na dotčený výrobek, které bylo uloženo nařízením (ES) č. 1095/2005, uvedeném v 3. bodě odůvodnění, došlo k podstatné změně obchodních toků týkajících se vývozu z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie. Zdá se, že tato změna obchodních toků nemá jiné dostatečné opodstatnění nebo důvod, než je zvýšení cla.
(15)
Zdá se, že tato změna je důsledkem překládky jízdních kol pocházejících z ČLR a směřujících do Unie přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku nebo Tunisko a montáží v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku.
(16)
Z důkazů dále vyplývá, že vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek jsou mařeny, pokud se jedná o množství i ceny. Zdá se, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, nahradil ve velkém množství dovoz tohoto výrobku pocházejícího z ČLR. Dále existují dostatečné důkazy o tom, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, probíhá za ceny, které jsou pod úrovní ceny nepůsobící újmu, která byla stanovena v šetření, jež vedlo k uložení stávajících opatření.
(17)
Existují také důkazy o tom, že ceny výrobku, který je předmětem šetření, jsou ve srovnání s běžnou hodnotou, která byla pro dotčený výrobek stanovena dříve, dumpingové.
1.4 Šetření
(18)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření orgány ČLR, Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, výrobce/vývozce v těchto zemích, známé dotčené dovozce v Unii a výrobní odvětví Unie.
(19)
Výrobcům/vývozcům v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří jsou Komisi známi, nebo prostřednictvím zastoupení Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska při Evropské unii byly zaslány formuláře pro osvobození. Výrobcům/vývozcům v ČLR, kteří jsou známi Komisi, nebo prostřednictvím zastoupení ČLR při Evropské unii byly zaslány dotazníky. Dotazníky byly rovněž zaslány známým dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(20)
Zúčastněné strany dostaly ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení. Všechny strany byly informovány o tom, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k tomu, že by zjištění vycházela pouze z dostupných údajů.
(21)
Formulář pro osvobození vyplnili čtyři výrobci/vývozci v Indonésii, jeden v Malajsii, šest na Šrí Lance a dva v Tunisku. Z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval žádný. Na dotazník odpověděli tři dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(22)
Komise provedla inspekce v prostorách těchto společností:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonésie,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonésie,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonésie,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonésie,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malajsie,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Šrí Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Šrí Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Šrí Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Šrí Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Šrí Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunisko,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunisko.
1.5 Posuzované období a období šetření
(23)
Šetření se vztahovalo na období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012 („období šetření“). Za období šetření byly shromážděny údaje za účelem prošetření mimo jiné údajné změny obchodních toků po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005. Za období od 1. září 2011 do 31. srpna 2012 („posuzované období“ nebo „PO“) byly shromážděny podrobnější údaje s cílem přezkoumat možné maření vyrovnávacího účinku platných opatření a existenci dumpingu.
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Obecné informace
(24)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda došlo ke změně obchodních toků mezi ČLR, čtyřmi dotčenými zeměmi a Unií; zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod; zda existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny anebo množství výrobku, který je předmětem šetření, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k dříve určené běžné hodnotě, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.
2.2 Dotčený výrobek a výrobek, který je předmětem šetření
(25)
Dotčeným výrobkem jsou jízdní kola a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70 („dotčený výrobek“).
(26)
Výrobek, který je předmětem šetření, je tentýž jako výše vymezený výrobek, avšak zasílaný z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti stejných kódů KN jako dotčený výrobek („výrobek, který je předmětem šetření“).
(27)
Z šetření vyplynulo, že výše vymezená jízdní kola vyvážená z ČLR do Unie a jízdní kola zasílaná z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a stejné využití, a je tedy třeba je považovat za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3 Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu
2.3.1 Indonésie
(28)
Čtyři indonéské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly 91 % celkového dovozu z Indonésie do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu z Indonésie byly použity údaje z databáze Comext (15).
(29)
Nebylo možno ověřit údaje předložené jednou z těchto společností, která uvedla, že nevede žádné pracovní výkazy, které se používají pro vyplnění formuláře pro osvobození. Tato společnost proto nedokázala vysvětlit ani prokázat, jak byly vykázané údaje získány. Údaje předložené touto společností se dále ukázaly jako nespolehlivé, neboť vykazované údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, se ukázaly jako nesprávné (např. nákupy, objem výroby). Šetření dále odhalilo, že obchodní ředitel této společnosti byl zároveň zaměstnáván čínským výrobcem jízdních kol, který byl hlavním dodavatelem materiálu (dílů jízdních kol) pro tuto indonéskou společnost.
(30)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření.
(31)
Společnost namítla, že ochotně spolupracovala, jelikož předložila všechny požadované dokumenty s výjimkou pracovních výkazů, o nichž tvrdí, že nebyly původně požadovány. O předložení pracovních výkazů se ale žádalo v oznámení o inspekci zaslaném společnosti před provedením inspekce na místě. Společnost dále tvrdila, že výpočet výrobních a nákupních hodnot byl zkreslen chybným vysvětlením jejího pracovníka a že kontrola vývozních obchodů potvrdila správnost údajů. V této souvislosti je třeba upozornit, že přes několik vysvětlení podaných pracovníky nebylo možno dospět k souladu mezi údaji získanými na místě a údaji uvedenými ve formuláři pro osvobození. Pokud jde o hodnotu prodeje na vývoz, údaje skutečně odpovídaly. Pracovníci společnosti účastnící se inspekce nedokázali Komisi vysvětlit původ údajů uvedených ve formuláři pro osvobození ani způsob jejich výpočtu. Společnost dále potvrdila, že obchodní ředitel zároveň pracuje pro čínského výrobce jízdních kol.
(32)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(33)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů. Ostatní tři společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.2 Malajsie
(34)
Jediná malajsijská společnost, která předložila žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovala 20 až 30 % celkového dovozu z Malajsie do Unie během posuzovaného období. Celkový objem dovozu jízdních kol z Malajsie do Unie byl stanoven podle údajů z databáze Comext. Společnost byla považována za spolupracující.
2.3.3 Šrí Lanka
(35)
Šest šrílanských společností, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovalo 69 % celkového dovozu ze Šrí Lanky do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu ze Šrí Lanky byly použity údaje z databáze Comext.
(36)
Jedna ze společností během šetření stáhla žádost o osvobození s odůvodněním, že ukončila výrobu jízdních kol na Šrí Lance. K údajům týkajícím se této společnosti proto nebylo přihlédnuto.
(37)
Druhá společnost spolupracovala nedostatečně. Předložené údaje se nepodařilo ověřit, protože nebylo možno spolehlivě určit hodnotu a množství dílů čínského původu nakoupených touto společností. Také nebylo možno ověřit hodnotu a množství dílů použitých ve výrobním procesu, neboť byly nakupovány třetí stranou a této společnosti byly zasílány pouze za účelem montáže.
(38)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost se nevyjádřila.
(39)
Spolupráce ze strany další společnosti byla také shledána jako nedostatečná. Poskytnuté informace se nepodařilo ověřit na místě, jelikož společnost zatajila důležité informace. Nepřipravila totiž informace výslovně vyžádané před provedením inspekce na místě, jako jsou pracovní výkazy nebo seznam společností, které jsou s ní ve spojení, a tím bránila postupu ověřování. Také se ukázalo, že nákupní hodnota dílů místního původu vykázaná touto společností není spolehlivá, jelikož šetření odhalilo přinejmenším několik vazeb mezi dotčenou společností a místním dodavatelem dílů jízdních kol, které přesahovaly obvyklý rozsah vztahů mezi kupujícím a prodávajícím a jež tato společnost nedokázala objasnit.
(40)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost reagovala zpochybněním zjištění a doplněním důkazů a vysvětlení. Žádný z nově předložených důkazů nebylo možno přijmout. Zaprvé je nebylo možno ověřit, neboť byly předloženy až po inspekci v prostorách společnosti. Většina z nich byla v rozporu s vysvětlením a důkazy získanými na místě. Zadruhé, nově předložená vysvětlení byla shledána nedostatečnými, protože neobjasnila hlavní nezodpovězené otázky, zejména vztahy ke společnostem ve spojení.
(41)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(42)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů.
2.3.4 Tunisko
(43)
Dvě tuniské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly v posuzovaném období veškerý dovoz z Tuniska do Unie podle databáze Comext. Tyto společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.5 Čínská lidová republika
(44)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, žádný z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval. Zjištění o dovozu dotčeného výrobku do Unie na jedné straně a vývozu jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska na straně druhé proto vycházejí v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení z dostupných údajů. Pokud jde o dovoz do Unie, byly použity údaje o dovozu zaznamenané v databázi Comext. Pro určení objemu vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska byly použity národní statistiky ČLR.
2.4 Změna obchodních toků
2.4.1 Dovoz do Unie z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
(45)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z ČLR se od roku 2005, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005, snížil o 38,2 %. V následujících letech tento pokles pokračoval. Celkově se dovoz z ČLR snížil v období šetření o více než 80 %.
(46)
Současně se od roku 2005 dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Indonésie zvyšoval a v roce 2006 se ve srovnání s rokem 2004 více než zdvojnásobil. Dovoz se nadále zvyšoval s výjimkou roku 2009, kdy ale rovněž převýšil úroveň roku 2004. Až do posuzovaného období se dovoz od roku 2009 opět setrvale zvyšoval. V posuzovaném období se dovoz z Indonésie ve srovnání s rokem 2004 zvýšil o 157 %.
(47)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Malajsie dosáhl před zvýšením antidumpingového cla v červenci 2005 zanedbatelných hodnot. V roce 2005 došlo k jeho výraznému nárůstu (více než dvěstěkrát) následovaném v roce 2009 poklesem o 46 % a opětovným nárůstem o 38 % v roce 2010. Přestože se dovoz z Malajsie v roce 2011 a během posuzovaného období opět snížil, úroveň dovozu během posuzovaného období stále vysoce přesahovala úroveň dovozu z roku 2004 před zpřísněním antidumpingových opatření, konkrétně dosáhla počtu 185 158 jízdních kol oproti 10 749 jízdním kolům v roce 2004, dovoz se tedy zvýšil o 1 623 %.
(48)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie ze Šrí Lanky výrazně vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 a v následujících letech tento trend pokračoval, až vyvrcholil v roce 2010, kdy dosáhl téměř 500 % nárůstu. V roce 2011 a během posuzovaného období se dovoz výrobku, který je předmětem šetření, ze Šrí Lanky snížil, ačkoli stále vysoce přesahoval úroveň z roku 2004, tedy před zpřísněním antidumpingových opatření, a celkový dovoz ze Šrí Lanky se mezi rokem 2004 a posuzovaným obdobím tedy zvýšil o 282 %.
(49)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z Tuniska se po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 zvýšil o téměř 30 % a o dalších více než 20 % v roce 2006. V letech 2006 a 2007 se více než zdvojnásobil a vrcholu dosáhl v roce 2007. V období 2008-2010 se dovoz snižoval, aby se následně v roce 2011 zvýšil a potom během posuzovaného období mírně snížil. Během období šetření se dovoz z Tuniska zvýšil o 200,3 %.
(50)
Tabulka 1 ukazuje počet jízdních kol z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska dovezených do Unie v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. v období šetření.
Tabulka 1
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
ČLR
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonésie
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malajsie
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Šrí Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunisko
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Zdroj:
statistiky Comext
2.4.2 Vývoz z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska
(51)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie se poprvé zvýšil v roce 2008 (o 56,2 %). Mezi rokem 2008 a posuzovaným obdobím se dovoz s výjimkou roku 2009 stále zvyšoval. Během období šetření se vývoz z ČLR do Indonésie zvýšil celkem o 83,8 %.
(52)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Malajsie vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 téměř o 30 % a poté se dále zvyšoval, až dosáhl vrcholu v roce 2011, oproti roku 2004 došlo tedy k nárůstu o 110,8 %. Během posuzovaného období se vývoz z ČLR do Malajsie lehce snížil, přesto se však udržel na úrovni vysoce přesahující úroveň z roku 2004. Během období šetření se čínský vývoz do Malajsie celkově zvýšil o 99,6 %.
(53)
Vývoz jízdních kol z ČLR na Šrí Lanku se po zvýšení antidumpingového cla v červenci 2005 také zvýšil. Následně došlo k jeho mírnému poklesu v roce 2007, ale v letech 2010 a 2011 se oproti roku 2004 více než zdvojnásobil. Během období šetření se čínský vývoz na Šrí Lanku celkově zvýšil o 132,5 %.
(54)
Vývoz z ČLR do Tuniska byl před zvýšením antidumpingového cla zanedbatelný. Od roku 2005 se vývoz do Tuniska výrazně zvyšoval a v roce 2008 dosáhl vrcholu (z 2 534 kusů v roce 2004 na 389 445 kusů v roce 2008). Přestože se po tomto roce vývoz z ČLR do Tuniska opět snížil a držel se na nižší úrovni, stále se pohyboval na mnohem vyšší úrovni než v roce 2004. Celkově se čínský vývoz jízdních kol do Tuniska zvýšil z 2 534 kusů v roce 2004 na 170 772 kusů v posuzovaném období.
(55)
Tabulka 2 ukazuje vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. během období šetření.
Tabulka 2
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
Indonésie
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malajsie
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Šrí Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunisko
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Zdroj:
čínské statistiky
2.4.3 Objem výroby
(56)
Společnosti v Indonésii a Tunisku zvýšily výrobu mezi rokem 2009 a posuzovaným obdobím o 54 % a 24 %. Šrílanské společnosti však ve stejném období výrobu mírně snížily.
(57)
Pokud jde o Malajsii, jediná malajsijská spolupracující společnost zahájila výrobu a vývoz jízdních kol v roce 2010. Jelikož žádná další společnost nespolupracovala, nepodařilo se získat informace o skutečné výrobě jízdních kol v této zemi.
Tabulka 3
Výroba jízdních kol spolupracujícími společnostmi v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku
Objemy výroby v jednotkách
2009
2010
2011
PO
Indonésie
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Šrí Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunisko
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5 Závěr ohledně změny obchodních toků
(58)
Celkové snížení objemu vývozu z ČLR do Unie a souběžné zvýšení vývozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie a zvýšení vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005 představuje změnu obchodních toků mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Unií na straně druhé ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení.
2.6 Povaha obcházení platných opatření
(59)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje, aby byla změna obchodních toků způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné zasílání výrobku, který je předmětem stávajících opatření, prostřednictvím třetích zemí a montáž dílů při montážní operaci v Unii nebo třetí zemi. Existence montážních operací je určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
2.6.1 Indonésie
(60)
Vývoz čtyř původně spolupracujících indonéských společností činil v posuzovaném období 91 % celkového indonéského vývozu do Unie.
(61)
U tří ze čtyř původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky.
(62)
V případě čtvrté společnosti bylo zjištěno, jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, že je třeba použít článek 18 základního nařízení. Šetření odhalilo, že tato společnost nevlastnila dostatečné zařízení zdůvodňující objem vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto lze vzhledem k neexistenci jiných důvodů uzavřít, že se podílela na praktikách obcházení prostřednictvím překládky.
(63)
Vývozci, na něž připadá zbývající část vývozu do Unie, nespolupracovali, což popisuje 29. až 33. bod odůvodnění.
(64)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Indonésií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění, na zjištění týkající se jedné indonéské společnosti uvedená v 62. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří indonéští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, byla tudíž potvrzena existence překládky výrobků čínského původu v Indonésii.
(65)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Indonésii představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U tří ze čtyř společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(66)
U čtvrté společnosti byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak je uvedeno v 29. až 33 bodě odůvodnění. Jelikož tato společnost neposkytla spolehlivé údaje, nemohlo být stanoveno, zda provádí montážní operace.
(67)
Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení nebyla proto zjištěna.
2.6.2 Malajsie
(68)
Vývoz jediné spolupracující malajsijské společnosti činil v posuzovaném období 20 až 30 % celkového malajsijského vývozu do Unie. Tato společnost zahájila výrobu a vývoz dotčeného výrobku do Unie až na konci roku 2011. U této společnosti nebyly zjištěny žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci vyvážející do Unie nespolupracovali, jak vyplývá z 34. bodu odůvodnění.
(69)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Malajsií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří malajsijští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že zbývající objem vývozu, který nepochází od uvedené společnosti, je předmětem praktik překládky.
(70)
Existence překládky výrobků čínského původu v Malajsii je tudíž potvrzena.
(71)
V případě Malajsie bylo šetření rozšířeno tak, aby se vztahovalo i na jiné praktiky obcházení odhalené při šetření, tj. na montáž, jak stanoví 12. bod odůvodnění zahajovacího nařízení.
(72)
V případě jediné spolupracující společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení s cílem zjistit, zda některé montážní operace v Malajsii představují obcházení stávajících opatření. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(73)
Společnost zahájila činnost v roce 2010, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečňovala jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(74)
Společnost kromě toho nakupovala z ČLR kompletní sady dílů pro montáž jízdních kol, s výjimkou tří druhů dílů. V tomto případě představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Hodnota přidaná během montáže mimoto nepřesáhla 25 % výrobních nákladů této společnosti. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) byla tudíž splněna.
(75)
Srovnáním dříve stanovené běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s cenami, za jaké společnost vyvážela během posuzovaného období do Unie, vyjádřeným jako procentní podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením a provedeným podle čl. 2 odst. 11 a 12, se kromě toho prokázal významný dumping ze strany dotčené společnosti, pokud jde o dovoz výrobku, který je předmětem šetření. Srovnání bylo provedeno u každého typu výrobku, který je předmětem šetření, vyváženého během posuzovaného období do Unie. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden podle hlavních kategorií výrobku a vycházel z dostupných údajů. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení byla splněna.
(76)
Na základě těchto skutečností bylo prokázáno, že uvedená společnost prováděla montážní operace. Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž v Malajsii potvrzena.
2.6.3 Šrí Lanka
(77)
Vývoz původně spolupracujících šrílanských společností činil v posuzovaném období 69 % celkového šrílanského vývozu do Unie. U tří z šesti původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci nespolupracovali, jak vyplývá z 35. až 42. bodu odůvodnění.
(78)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Šrí Lankou a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří šrílanští výrobci/vývozci se nepřihlásili anebo nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že vývoz prováděný těmito výrobci/vývozci je předmětem praktik překládky.
(79)
Existence překládky výrobků čínského původu na Šrí Lance je tudíž potvrzena.
(80)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace na Šrí Lance představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(81)
U tří z šesti společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(82)
U dvou dalších společností byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak se vysvětluje v 37. až 42. bodě odůvodnění, a jedna společnost ukončila spolupráci během inspekce na místě (viz 36. bod odůvodnění). Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení proto nebyla zjištěna.
2.6.4 Tunisko
(83)
Vývoz spolupracujících tuniských společností představoval celkový dovoz z Tuniska do Unie v posuzovaném období.
(84)
Kontrolou obou spolupracujících společností nebyla zjištěna žádná překládka výrobků čínského původu v Tunisku.
(85)
U obou spolupracujících společností byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Tunisku představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U první spolupracující společnosti představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Z šetření však vyplynulo, že hodnota přidaná dílům během montáže přesahuje 25 % výrobních nákladů této společnosti. Na základě těchto skutečností bylo zjištěno, že tato společnost neprováděla montážní operace.
(86)
V případě druhé tuniské společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(87)
Společnost zahájila činnost v roce 2006, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečnila jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(88)
Bylo také zjištěno, že většinovým vlastníkem dotčené společnosti je čínský výrobce jízdních kol.
(89)
Společnost kromě toho nakupovala všechny díly v ČLR, a proto materiál čínského původu (díly jízdních kol) představoval více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Šetření dále odhalilo, že jediný dodavatel služeb a čínských dílů byl ve spojení s čínským většinovým vlastníkem dotčené společnosti. Hodnota přidaná přivezeným dílům během montáže v této společnosti navíc nepřesáhla 25 % jejích výrobních nákladů. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení se proto považují za splněná.
(90)
Kontrolou byl dále odhalen značný počet chyb na seznamu vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto byl vytvořen nový seznam na základě vzorku prodejních faktur pokrývajících přibližně 25 % celkového vývozu na trh Unie. Vzhledem k neexistenci podrobných informací o vývozních obchodech dané společnosti do Unie byla následně podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení porovnána běžná hodnota s vývozní cenou srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s váženými průměrnými vývozními cenami této společnosti do Unie. Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie se ukázalo jako významné. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se v průměru pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden na základě váženého průměru. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že byla splněna kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení. Na základě toho bylo stanoveno, že uvedená společnost prováděla montážní operace.
(91)
Existence montážních operací v Tunisku ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž potvrzena.
2.7 Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla
(92)
Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod překládky či montážních operací kromě snahy vyhnout se stávajícím opatřením týkajícím se dotčeného výrobku. Kromě cla nebyly zjištěny žádné jiné skutečnosti, jež bylo možné považovat za vyrovnání nákladů na překládku a montáž, zejména pokud jde o náklady na dopravu a opětovné naložení jízdních kol pocházejících z ČLR v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku.
2.8 Maření vyrovnávacího účinku antidumpingového cla
(93)
Aby bylo možné posoudit, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen mařily vyrovnávací účinky stávajících opatření uložených na dovoz dotčeného výrobku z ČLR, byly použity údaje z databáze Comext jakožto nejlepší dostupné údaje o množství a cenách vývozu uskutečňovaného původně spolupracujícími výrobci/vývozci, v jejichž případě byl použit článek 18 základního nařízení, a nespolupracujícími společnostmi. U spolupracujících společností, které se podílely na praktikách obcházení, bylo použito jimi uváděné množství a ceny. Takto stanovené vývozní ceny byly porovnány s naposledy stanovenou úrovní nutnou pro odstranění újmy pro výrobce v Unii, tj. v prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005 a zmíněném v 3. bodě odůvodnění.
(94)
Ze srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené v prozatímním přezkumu v roce 2005 a vážené průměrné vývozní ceny v posuzovaném období stávajícího šetření je zřejmé, že u každé ze čtyř dotčených zemí docházelo k výraznému prodeji pod cenou.
(95)
Zvýšení dovozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie bylo z hlediska množství považováno za významné, jak se uvádí v oddíle 2.4.1 v 45. až 50. bodě odůvodnění.
(96)
Z tohoto důvodu byl vyvozen závěr, že platná opatření jsou mařena z hlediska množství i cen.
2.9 Důkazy o existenci dumpingu
(97)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení bylo nakonec zkoumáno, zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě stanovené dříve pro dotčený výrobek.
(98)
V prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005, zmíněném v 3. bodě odůvodnění, byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Mexiku, jež bylo během uvedeného šetření určeno jako vhodná země srovnatelná s tržním hospodářstvím ČLR („dříve stanovená běžná hodnota“).
2.9.1 Indonésie
(99)
U podstatné části indonéského vývozu bylo zjištěno, že se jedná o skutečnou indonéskou výrobu vyváženou třemi indonéskými společnostmi, u nichž bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jak je uvedeno v 61. a 65. bodě odůvodnění. Za účelem stanovení cen vývozu z Indonésie, které jsou dotčeny praktikami obcházení, bylo proto přihlédnuto pouze k vývozu nespolupracujících výrobců/vývozců. Použily se tedy nejlepší dostupné údaje a vývozní ceny byly stanoveny na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období z Indonésie do Unie uvedené v databázi Comext.
(100)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(101)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Indonésie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(102)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.2 Malajsie
(103)
Vzhledem k nízké míře spolupráce malajsijských výrobců výrobku, který je předmětem šetření, musela být vývozní cena z Malajsie stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext.
(104)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením. V důsledku nízké míry spolupráce vycházely úpravy z informací předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(105)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Malajsie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(106)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.3 Šrí Lanka
(107)
Vzhledem k nízké míře spolupráce ze strany šrílanských společností byla vývozní cena stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s dostupnými údaji o vývozu poskytnutými společnostmi, které se nedopouštěly obcházení uložených opatření.
(108)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. V souladu s tím a vzhledem k nedostupnosti dalších údajů byly provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(109)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu ze Šrí Lanky v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(110)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.4 Tunisko
(111)
Vývozní cena byla stanovena na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s údaji o vývozu poskytnutými společností, která se nedopouštěla obcházení uložených opatření.
(112)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(113)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Tuniska v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(114)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
3. OPATŘENÍ
(115)
Vzhledem k výše uvedenému lze uzavřít, že docházelo k obcházení konečného antidumpingového cla na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR ve smyslu článku 13 základního nařízení prostřednictvím překládky v Indonésii, Malajsii a na Šrí Lance a montáže v Malajsii a v Tunisku.
(116)
V souladu s první větou čl. 13 odst. 1 základního nařízení by stávající opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být rozšířena na dovoz téhož výrobku zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z těchto zemí.
(117)
Měla by být tedy rozšířena opatření nyní stanovená v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011, tedy konečné antidumpingové clo ve výši 48,5 %, které se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením.
(118)
V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily na území Unie a podléhají celní evidenci zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska vybrána cla.
4. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
4.1 Indonésie
(119)
Čtyři společnosti v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(120)
Jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, v případě jedné společnosti byl použit článek 18. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
(121)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 65. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádným výrobcem/vývozcem dopouštějícím se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto tři společnosti proto byly osvobozeny od rozšířených opatření.
4.2 Malajsie
(122)
Jediná společnost v Malajsii, která požádala v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnila formulář pro osvobození.
(123)
Jak je uvedeno v 72. až 76. bodě odůvodnění, společnost se dopouštěla obcházení uložených opatření. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.3 Šrí Lanka
(124)
Uvedených šest společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnilo formulář pro osvobození.
(125)
Jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění, jedna ze společností stáhla během šetření žádost o osvobození, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze této společnosti osvobození udělit.
(126)
V případě dalších dvou společností byl použit článek 18 základního nařízení, jak je uvedeno v 36. až 42. bodě odůvodnění, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze těmto společnostem osvobození udělit.
(127)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, se prokázalo, že se neúčastnily obcházení uložených opatření, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 80. a 81. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto společnosti proto mohly být osvobozeny od rozšířených opatření.
4.4 Tunisko
(128)
Uvedené dvě společnosti v Tunisku, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(129)
První společnost se nepodílela na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření. Tento výrobce dále prokázal, že není ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tato společnost proto mohla být osvobozena od rozšířených opatření.
(130)
Jak je uvedeno v 89. bodě odůvodnění, druhá společnost se podílela na praktikách obcházení. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.5 Zvláštní opatření
(131)
Má se za to, že je v tomto případě zapotřebí zvláštních opatření, aby se zaručilo řádné uplatňování těchto osvobození. Tato zvláštní opatření spočívají v požadavku předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení. Na dovoz, k němuž taková faktura přiložena není, se vztahuje rozšířené antidumpingové clo.
4.6 Noví výrobci/vývozci
(132)
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 11 odst. 3 základního nařízení, budou ostatní výrobci/vývozci v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří se v rámci tohoto řízení nepřihlásili, a během posuzovaného období nevyváželi do Unie výrobek, který je předmětem šetření, pokud zamýšlejí podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13. odst. 4 základního nařízení, muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla tuto žádost o osvobození posoudit. Takové osvobození lze udělit po posouzení situace na trhu s výrobkem, který je předmětem šetření, výrobní kapacity a jejího využití, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti přetrvávání praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, jakož i důkazů o dumpingu. Komise v takovém případě rovněž zpravidla provede inspekci na místě. Žádost je třeba odeslat Komisi co nejdříve spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o změny činností společnosti spojených s výrobou a prodejem.
(133)
Bude-li osvobození uděleno, platná rozšířená opatření se odpovídajícím způsobem změní. Následně bude každé udělené osvobození sledováno, aby byl zaručen soulad s podmínkami stanovenými v příslušném osvobození.
5. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(134)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily.
(135)
Jedna indonéská společnost zopakovala svá tvrzení uvedená v 31. bodě odůvodnění, aniž by však předložila nové důkazy. Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit, neboť společnost nevedla žádné pracovní výkazy dokládající údaje uvedené ve formuláři pro osvobození. Vykázané údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, tj. nákupy a objem výroby, se kromě toho ukázaly jako nesprávné. Tato tvrzení se proto odmítají.
(136)
Dle jedné malajsijské společnosti by skutečnost, že podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola jen mírně překročil 60 % práh, neměla vést Komisi k zamítnutí žádosti této společnosti o osvobození. Společnost také předložila několik faktur za nákup dílů, u kterých byl údajně mylně uveden čínský původ, přestože ve skutečnosti pocházely z Indonésie.
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že prahové hodnoty stanovené v čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení jsou velmi jasné, a není proto důležité, v jaké míře překročil podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola 60 % práh, nýbrž že díly čínského původu by měly představovat méně než 60 % výrobních nákladů na jízdní kola. Tyto faktury kromě toho nebyly uvedeny na soupisu nákupů předloženém společností a jejich hodnota navíc nebyla taková, aby ovlivnila původní závěr Komise. Tato tvrzení se proto odmítají.
(138)
Společnost také tvrdila, že k zamítnutí její žádosti o osvobození neexistuje dostatečný právní základ, neboť k závěrům se dospělo na základě výpočtu bez přihlédnutí k její konkrétní situaci. V reakci na to byly uvedené společnosti poskytnuty další informace k analýze uvedené v 72. až 75. bodě odůvodnění.
(139)
Společnost dále tvrdila, že nárůst dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se v jejím případě shoduje s uvolněním všeobecného systému preferencí pro Malajsii, a proto zvýšení vývozu této společnosti do Unie v roce 2010 nemá hospodářský důvod ve zpřísnění antidumpingových opatření uložených ČLR. V odpovědi na toto tvrzení Komise uvedla, že uvolnění pravidel všeobecného systému preferencí sice mohlo zvýšit motivaci této společnosti vyvážet do Unie, avšak tato skutečnost nepopírá zjištění, že společnost zahájila činnost po zpřísnění antidumpingových opatření vůči ČLR a že díly nakupovala především z ČLR (viz 73. bod odůvodnění). Argument této strany byl proto odmítnut.
(140)
Tato společnost rovněž uvedla, že vykázané údaje týkající se hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů jízdních kol nebyly řádně zkontrolovány, jelikož se nijak nerozlišovalo mezi nakoupenými a spotřebovanými díly. K tomu je třeba uvést, že dle údajů předložených společností byly hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů stejné. Vykázaná hodnota dílů nakoupených v roce 2011 se také shodovala s hodnotou spotřebovaných dílů uvedenou ve výroční zprávě společnosti za rok 2011. Údaje o nakoupených a spotřebovaných dílech vykázané za posuzované období a za rok 2010 byly použity tak, jak je společnost uvedla. Tento argument byl tedy odmítnut.
(141)
Dotčená společnost předložila další vyúčtování nákladů podle modelu výrobku, které údajně prokazují splnění požadavku, aby z ČLR pocházelo maximálně 60 % dílů z celkové hodnoty montovaného výrobku. Tato informace se rozcházela s vyúčtováním nákladů (dle modelů) získaných a zkontrolovaných na místě u vybraných modelů, u nichž se potvrdilo, že společnost nesplnila požadavek na 60 % práh. Nové informace předložené touto společností nebyly podloženy žádnými důkazy a v zásadě popíraly ověřené informace. K těmto informacím nebylo přihlédnuto.
(142)
Společnost dále tvrdila, že jednala v dobré víře, jelikož se domnívala, že jedná v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1063/2010 (16), kterým se stanoví příslušná pravidla týkající se původu. V této souvislosti je třeba uvést, že účelem šetření obcházení není ověřit dodržování příslušných pravidel původu. Takové ověření nebylo při tomto šetření obcházení provedeno, a proto nelze údajné dodržování pravidel původu v tomto případě potvrdit. Ačkoli společnost tvrdila, že pravidla původu dodržovala, vzhledem k uvedeným skutečnostem to v tomto případě nijak nevylučuje možnost obcházení, jak je definována v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (17). Z uvedených důvodů se toto tvrzení odmítá.
(143)
A nakonec, společnost tvrdila, že dumpingové rozpětí mělo být vypočteno podle údajů týkajících se konkrétně této společnosti. Toto tvrzení bylo uznáno, jak uvádí 75. bod odůvodnění, a společnost byla řádně informována.
(144)
Jedna společnost ze Šrí Lanky vznesla námitky proti relevanci dokumentů požadovaných během inspekce na místě, na základě čehož tvrdila, že její žádost o osvobození neměla být zamítnuta. V této souvislosti je třeba uvést, že doklady o původu dílů použitých při montáži jízdních kol vyvážených do Unie mají pro posouzení, zda jsou dodrženy podmínky čl. 13 odst. 2 písm. b), velký význam. Kromě toho, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit. Společnost také při inspekci na místě připustila, že díly nakoupené v ČLR nezanesla do účetnictví, takže nebylo možno určit, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Tato tvrzení se proto odmítají.
(145)
Další společnost ze Šrí Lanky uvedla, že pokud by jí bylo známo již od počátku šetření, že na vývoz do Unie ze Šrí Lanky se může vztahovat rozšířené antidumpingové clo, nebyla by stáhla žádost o osvobození. Předpokládá se ale, že si společnost v okamžiku stažení žádosti o osvobození byla vědoma, že je možné uložit antidumpingové cla, které bylo rozšířeno od dne zavedení evidence dovozu ze Šrí Lanky do Unie, tj. ode dne zahájení šetření obcházení. O takovém důsledku byla společnost informována třikrát: prostřednictvím 20. bodu odůvodnění zahajovacího nařízení, při slyšení na začátku šetření a během inspekce na místě. Toto tvrzení proto nelze přijmout.
(146)
Jiná společnost ze Šrí Lanky předložila nové informace, které měla předložit před inspekcí, ale vzhledem k pokročilé fázi šetření nebylo možno tyto informace již ověřit. Společnost mimoto tvrdila, že již předložila všechny požadované informace.
(147)
Jak je uvedeno v 39. a 40 bodě odůvodnění, tato společnost nepředložila všechny informace vyžádané ke kontrole na místě. Prokázalo se zejména, že nákupní hodnotu dílů místního původu, kterou tato společnost vykázala, nelze považovat za spolehlivou. Nemohlo být tedy stanoveno, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(148)
Společnost také tvrdila, že inspekce na místě neproběhla vzhledem k délce a jazykovým problémům řádně. K tomu uvádíme, že společnost byla založena krátce před inspekcí, a byla proto naplánována pouze jednodenní kontrolní návštěva. Kontrola trvala celý pracovní den. Na konci kontroly společnost nepožádala o možnost předložit další informace, které nemohla při kontrole dodat.
(149)
Před kontrolou na místě byla společnost mimoto informována, že kontrola bude provedena v angličtině, proti čemuž nevznesla námitek. Během kontroly doprovázel zástupce Komise tlumočník, který měl řešit případné jazykové komunikační problémy. V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že většina dokumentů předložených společností během inspekce byla v anglickém jazyce, a to včetně účetních dokladů.
(150)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se všechna tvrzení této společnosti odmítají,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. S ohledem na účel tohoto nařízení se konečné antidumpingové clo použitelné na „všechny ostatní společnosti“ uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšiřuje na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kód TARIC 8712003010 a 8712007091), s výjimkou jízdních kol vyráběných těmito společnostmi:
Země
Společnost
Doplňkový kód TARIC
Indonésie
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonésie
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonésie
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonésie
B767
Šrí Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Šrí Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Šrí Lanka
B770
Tunisko
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunisko
B771
2. Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně uvedeným v odstavci 1 tohoto článku nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se antidumpingové clo uložené odstavcem 1 tohoto článku.
3. Clo rozšířené odstavcem 1 tohoto článku se vybere z dovozu zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, celně evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009, s výjimkou výrobků vyrobených společnostmi, které jsou uvedeny v odstavci 1.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Evropské unie a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování subjektu žádajícího o osvobození. Žádost musí být zaslána na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro obchod, ředitelství H:
European Commission
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgie
Fax + 32 22956505
2. V souladu s čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 může Komise po konzultaci s poradním výborem prostřednictvím rozhodnutí povolit, aby byl dovoz uskutečňovaný společnostmi, jež neobcházejí antidumpingová opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, osvobozen od cla rozšířeného podle článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 501/2013,
29. mai 2013,
millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste impordi suhtes määrusega (EL) nr 990/2011 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud jalgrataste impordile olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka või Tuneesia või mitte
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 13,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Kehtivad meetmed
(1)
Määrusega (EMÜ) nr 2474/93 (2) kehtestas nõukogu 30,6 % suuruse lõpliku dumpinguvastase tollimaksu Hiina Rahvavabariigist (edaspidi ka „HRV”) pärinevate jalgrataste impordi suhtes. Pärast algmääruse artikli 13 kohast meetmetest kõrvalehoidmise uurimist laiendati kõnealust tollimaksu nõukogu määrusega (EÜ) nr 71/97 (3) teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste varuosade impordile. Lisaks otsustati luua maksuvabastuskava, lähtudes algmääruse artikli 13 lõikest 2. Kava üksikasjad on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 88/97 (4).
(2)
Pärast dumpinguvastaste tollimaksude aegumise läbivaatamist vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2 otsustas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1524/2000 (5) eespool nimetatud meetmed säilitada.
(3)
Pärast vahepealset läbivaatamist vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 otsustas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1095/2005 (6) suurendada kehtivat dumpinguvastast tollimaksu 48,5 protsendini.
(4)
2011. aasta oktoobris, pärast dumpinguvastaste tollimaksude aegumise läbivaatamist vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2 otsustas nõukogu rakendusmäärusega (EL) nr 990/2011 (7), et eespool nimetatud meetmed tuleks säilitada (edaspidi „kehtivad meetmed”).
(5)
2012. aasta märtsis avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate (8) HRVst pärit jalgrataste impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamise algatamise kohta kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 3 ja artikli 13 lõikega 4.
(6)
2013. aasta mais muutis nõukogu määrusega (EL) nr 502/2013 (9) rakendusmäärust (EL) nr 990/2011, millega pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 3 kohast vahepealset läbivaatamist kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks.
(7)
2012. aasta aprillis avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate (10) subsiidiumivastase menetluse algatamise kohta Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste importimise suhtes Euroopa Liitu kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 (11) artikliga 10.
(8)
2012. aasta novembris avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate (12), mille kohaselt võib käimasoleva uurimise tulemusi kasutada põhjenduses 7 osutatud subsiidiumivastases uurimises.
(9)
2013. aasta mais lõpetas komisjon otsusega 2013/227/EL (13) põhjenduses 7 osutatud subsiidiumivastase menetluse ilma meetmeid kehtestamata.
1.2. Taotlus
(10)
14. augustil 2012 esitati komisjonile algmääruse artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohane taotlus uurida võimalikku kõrvalehoidmist HRVst pärit jalgrataste impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest ning kehtestada Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud jalgrataste impordi suhtes registreerimisnõue, olenemata sellest, kas need riigid on deklareeritud päritolumaana või mitte.
(11)
Taotluse esitas Euroopa Jalgrattatootjate Ühendus (European Bicycle Manufacturers Association - EBMA) kolme liidu jalgrattatootja (In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. ja MAXCOM Ltd) nimel.
1.3. Algatamine
(12)
Olles pärast nõuandekomiteega konsulteerimist kindlaks teinud, et on olemas piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid uurimise algatamiseks algmääruse artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohaselt, otsustas komisjon uurida võimalikku kõrvalehoidmist HRVst pärit jalgrataste impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest ning kehtestada Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud jalgrataste impordi suhtes registreerimisnõue, olenemata sellest, kas need riigid on deklareeritud päritolumaana või mitte.
(13)
Komisjon algatas uurimise 25. septembri 2012. aasta määrusega (EL) nr 875/2012 (14) (edaspidi „algatamismäärus”).
(14)
Esmapilgul usutavate tõendite kohaselt toimus pärast põhjenduses 3 nimetatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1095/2005 vaatlusaluse toote importimise suhtes dumpinguvastase tollimaksu tõstmist oluline kaubandusstruktuuri muutus, mis hõlmas eksporti HRVst ning Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast liitu. Kaubandusstruktuuri muutumisel ei paistnud muud piisavat põhjust ega õigustust kui tollimaksu tõstmine.
(15)
Kõnealune muutus tundub olevat tekkinud HRVst pärit jalgrataste lähetamisest Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia kaudu importimiseks liitu ning nende kokkupanemisest Indoneesias, Sri Lankal ja Tuneesias.
(16)
Lisaks ilmnes tõenditest, et kehtivate dumpinguvastaste meetmete parandavat mõju vaatlusalusele tootele oli kahjustatud nii koguste kui ka hindade osas. Uurimisega hõlmatud toodet imporditakse märkimisväärses koguses ning see on ilmselt asendanud HRVst pärit vaatlusaluse toote impordi. Lisaks oli piisavalt tõendeid selle kohta, et uurimisega hõlmatud toodet imporditakse hindadega, mis on madalamad meetmete kehtestamiseni viinud uurimise käigus kindlaks määratud mittekahjustavast hinnast.
(17)
Lõpuks oli tõendeid selle kohta, et võrreldes esialgse uurimise käigus eelnevalt kindlaks määratud normaalväärtusega müüdi vaadeldavat toodet dumpinguhinnaga.
1.4. Uurimine
(18)
Komisjon teatas ametlikult uurimise algatamisest HRV ning Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia ametiasutustele, nende riikide tootjatele/eksportijatele, teadaolevalt asjaga seotud liidu importijatele ja liidu tootmisharule.
(19)
Komisjon saatis talle teada olevatele Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia tootjatele ja eksportijatele dumpinguvastastest meetmetest vabastamise taotluse vormid otse või asjaomase riigi esinduse kaudu Euroopa Liidus. Komisjon saatis talle teada olevatele HRV tootjatele ja eksportijatele küsimustikud otse või HRV esinduse kaudu Euroopa Liidus. Küsimustikud saadeti ka teadaolevatele liidu sõltumatutele importijatele.
(20)
Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda ärakuulamist algatamismääruses sätestatud tähtaja jooksul. Kõiki isikuid teavitati sellest, et koostööst keeldumise tagajärg võib olla algmääruse artikli 18 kohaldamine ja järelduste tegemine kättesaadavate andmete alusel.
(21)
Vabastamistaotlused saatis täidetuna tagasi neli Indoneesia, üks Malaisia, kuus Sri Lanka ja kaks Tuneesia tootjat ja eksportijat. Hiina tootjad/eksportijad koostööd ei teinud. Küsimustikule vastas kolm liidu sõltumatut importijat.
(22)
Komisjon korraldas kontrollkäigud järgmiste äriühingute valdustesse:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indoneesia;
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indoneesia;
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indoneesia;
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonesia;
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malaisia;
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Sri Lanka;
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Sri Lanka;
-
City Cycle Industries, Colombo, Sri Lanka;
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Sri Lanka;
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Sri Lanka;
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka;
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tuneesia;
-
Euro Cycles, Sousse, Tuneesia.
1.5. Aruandeperiood ja uurimisperiood
(23)
Uurimisperiood hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2004 kuni 31. augustini 2012 (edaspidi „uurimisperiood”). Andmeid koguti uurimisperioodi kohta muu hulgas selleks, et uurida väidetavaid kaubandusstruktuuri muutusi pärast dumpinguvastase tollimaksu tõstmist 2005. aastal. Üksikasjalikumaid andmeid koguti ajavahemikku 1. septembrist 2011 kuni 31. augustini 2012 hõlmava aruandeperioodi kohta (edaspidi „aruandeperiood”), et uurida kehtivate meetmete parandava mõju võimalikku kahjustamist ja dumpingu esinemist.
2. UURIMISE TULEMUSED
2.1. Üldised kaalutlused
(24)
Kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 1 hinnati võimalikku meetmetest kõrvalehoidmist, analüüsides järgmist: kas HRV, nelja vaadeldava riigi ja liidu vahelise kaubanduse struktuuris esines muutusi; kas muutused tulenesid tavast, protsessist või toimingust, mille puhul ei esinenud ühtki muud piisavat põhjust või majanduslikku õigustust peale tollimaksu kehtestamise; kas oli tõendeid kahju tekitamise kohta või selle kohta, et tollimaksu parandavat mõju kahjustati uurimisega hõlmatud toote hindade ja/või koguste osas ning kas esines tõendeid dumpingu kohta võrreldes vaatlusaluse toote jaoks esialgse uurimise käigus varem kindlaks määratud normaalväärtustega, vajaduse korral kooskõlas algmääruse artikli 2 sätetega.
2.2. Vaatlusalune toode ja uurimisega hõlmatud toode
(25)
Vaatlusalune toode on HRVst pärit jalgrattad ja muud mootorita rattad (sealhulgas kolmerattalised veojalgrattad, kuid mitte monorattad), mis kuuluvad praegu CN-koodide 8712 00 30 ja ex 8712 00 70 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
(26)
Uurimisega hõlmatud toode on sama mis eespool määratletud ja on praegu liigitatud sama CN-koodi alla kui vaatlusalune toode, kuid see on lähetatud Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt või Tuneesiast, olenemata sellest, kas need riigid on deklareeritud päritolumaana või mitte.
(27)
Uurimine näitas, et HRVst liitu eksporditud ning Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt või Tuneesiast liitu lähetatud eespool määratletud jalgratastel on ühesugused füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ja sama kasutusotstarve, mistõttu neid käsitatakse samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.
2.3. Koostöö ulatus ja kaubandusmahu kindlakstegemine
2.3.1. Indoneesia
(28)
Nelja Indoneesia äriühingu import, kes esitasid vabastamistaotluse kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, moodustas aruandeperioodil 91 % Indoneesiast liitu suunduvast koguimpordist. Indoneesiast pärit impordi kogumaht on arvutatud välja Comexti (15) esitatud andmete alusel.
(29)
Ühe äriühingu esitatud andmeid ei olnud võimalik kontrollida, kuna äriühingu väite kohaselt ei olnud vabastamistaotluse täitmiseks kasutatud töölehti enam alles. Seetõttu ei suutnud äriühing selgitada ega tõendada esitatud arvandmete päritolu. Lisaks ei olnud äriühingu esitatud andmed usaldusväärsed, kuna äriühingu valdustes kättesaadavate raamatupidamisandmete põhjal kontrollitud ja ümberarvutatud arvandmed osutusid ebatäpseteks (näiteks ostutehingud, tootmismaht). Lisaks selgus uurimise käigus, et äriühingu müügidirektor töötas samal ajal Hiina jalgrattatootja heaks, kes oli suurim tooraine (jalgratta varuosade) tarnija Indoneesia äriühingule.
(30)
Kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 4 teatati seepärast asjaomasele äriühingule, et esitatud teavet on kavas mitte arvesse võtta, ning anti võimalus esitada kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgitused.
(31)
Äriühing teatas, et on väga koostööaldis ning esitab kõik nõutavad dokumendid, välja arvatud töölehed, mida väidetavalt varem ei olnud nõutud. Töölehti oli siiski nõutud kontrollimiseelses teates, mis saadeti äriühingule enne kohapealse kontrollkäigu läbiviimist. Lisaks väitis äriühing, et tootmis- ja ostuväärtuste arvutused olid mõjutatud ühe töötaja ekslikest selgitustest ning et eksporditehingute kontrollandmed olid täpsed. Seoses sellega rõhutatakse, et olenemata töötajatelt saadud mitmetest selgitustest ei olnud lõpuks võimalik ühitada kohapealsel kontrollkäigul saadud andmeid vabastamistaotluses esitatud andmetega. Eksportmüügi võrdlusandmed olid see-eest täpsed. Lisaks ei suutnud kontrollkäigul osalenud äriühingu töötajad selgitada vabastamistaotluses esitatud andmete päritolu ega kogumise meetodit. Lisaks kinnitas äriühing müügidirektori samaaegset töösuhet Hiina jalgrattatootjaga.
(32)
Seepärast ei saanud asjaomase äriühingu esitatud teavet arvesse võtta.
(33)
Seoses sellega põhinesid uurimise järeldused asjaomase äriühingu kohta kättesaadavatel andmetel kooskõlas algmääruse artikliga 18. Teisi kolme äriühingut käsitati koostööd tegevana.
2.3.2. Malaisia
(34)
Ainus Malaisia äriühing, kes esitas vabastamistaotluse kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esindas aruandeperioodil 20-30 % Malaisiast liitu suunduvast koguimpordist. Malaisiast liitu suunatud jalgrataste koguimpordi maht määrati kindlaks Comexti andmete alusel. Äriühingut käsitati koostööd tegevana.
2.3.3. Sri Lanka
(35)
Kuus Sri Lanka äriühingut, kes esitasid vabastamistaotluse kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esindasid aruandeperioodil 69 % Sri Lankalt liitu suunduvast koguimpordist. Sri Lankalt pärit impordi kogumaht määrati kindlaks Comexti andmete alusel.
(36)
Üks äriühing võttis uurimise käigus vabastamistaotluse tagasi, põhjendades seda asjaoluga, et oli lõpetanud oma jalgrattatootmise Sri Lankal. Seetõttu ei võetud nimetatud äriühinguga seotud andmeid arvesse.
(37)
Teise äriühingu koostööd hinnati ebapiisavaks. Esitatud andmeid ei olnud võimalik kontrollida, sest äriühingu ostetud Hiina päritoluga varuosade väärtust ega mahtu ei olnud võimalik usaldusväärselt kindlaks määrata. Lisaks ei olnud võimalik kontrollida tootmisprotsessis kasutatud varuosade väärtust ega mahtu, sest need oli ostnud kolmas isik ning üksnes lähetanud ettevõttesse kokkupanemiseks.
(38)
Kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 4 teatati seepärast asjaomasele äriühingule, et esitatud teavet ei ole kavas arvesse võtta, ning anti võimalus esitada kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgitused. Äriühing selgitusi ei esitanud.
(39)
Veel ühe äriühingu koostööd peeti ebapiisavaks. Esitatud teavet ei olnud võimalik kohapeal kontrollida, sest äriühing ei avaldanud olulist teavet. Täpsemalt ei valmistanud äriühing ette enne kohapealset kontrolli konkreetselt nõutud teavet, nagu näiteks töölehti ega temaga seotud äriühingute loetelu, takistades seega kontrollimise läbiviimist. Samas peeti ebausaldusväärseks äriühingu esitatud teavet kohalikku päritolu varuosade ostuväärtuse kohta, eriti kuna uurimisel leiti, et vähemalt teatavad sidemed äriühingu ja jalgratta varuosade kohaliku tarnija vahel ületasid ostja ja müüja tavapärast suhet ning äriühing ei suutnud neid selgitada.
(40)
Kooskõlas algmääruse artikli 18 lõikega 4 teatati kõnealusele äriühingule, et tema esitatud teavet ei ole kavas arvesse võtta, ning talle anti võimalus esitada oma märkused kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Vastuseks vaidlustas äriühing järeldused ning esitas täiendavaid tõendeid ja selgitusi. Uusi tõendeid ei olnud võimalik vastu võtta. Seda esiteks seetõttu, et neid ei oleks enam saanud kontrollida, kuna need esitati pärast kohapealset kontrollimist. Peamiselt leiti, et uued tõendid olid vastuolus kohapeal kogutud selgituste ja tõenditega. Uusi tõendeid ei peetud piisavateks, kuna need ei vastanud peamistele lahtistele küsimustele ja eelkõige puudusid selgitused seotud äriühingute kohta.
(41)
Seepärast ei saanud asjaomase äriühingu esitatud teavet arvesse võtta.
(42)
Uurimise tulemused asjaomase äriühingu kohta põhinesid kättesaadavatel andmetel kooskõlas algmääruse artikliga 18.
2.3.4. Tuneesia
(43)
Kaks Tuneesia äriühingut, kes esitasid vabastamistaotluse kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esindasid aruandeperioodil kogu Tuneesiast liitu suunatud importi, nagu see on esitatud Comextis. Äriühinguid käsitati koostööd tegevana.
2.3.5. Hiina Rahvavabariik
(44)
Nagu öeldud põhjenduses 21, ei teinud koostööd ükski HRV tootja/eksportija. Seepärast põhinevad järeldused vaatlusaluse toote importimise kohta liitu ning jalgrataste eksportimise kohta HRVst Indoneesiasse, Malaisiasse, Sri Lankale ja Tuneesiasse kättesaadavatel faktidel vastavalt algmääruse artikli 18 lõikele 1. Liitu suunatud impordi puhul kasutati Comexti impordiandmeid. Indoneesiasse, Malaisiasse, Sri Lankale ja Tuneesiasse suunatud HRVst pärineva ekspordi mahu kindlaksmääramiseks kasutati HRV riiklikku statistikat.
2.4. Kaubandusstruktuuri muutumine
2.4.1. HRVst, Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast liitu suunatud import
(45)
Vaatlusaluse toote import HRVst liitu langes alates 2005. aastast (pärast dumpinguvastaste meetmete karmistamist 2005. aasta juulis) 38,2 % ning langus jätkus ka järgmistel aastatel. Uurimisperioodil langes HRVst pärit import rohkem kui 80 %.
(46)
Samal ajal on uurimisega hõlmatud toote import Indoneesiast liitu alates 2005. aastast kasvanud. 2006. aastaks oli see võrreldes 2004. aastaga kahekordistunud. Impordi kasv jätkus, v.a 2009. aastal, kuid ka siis olid tasemed võrreldes 2004. aastaga palju suuremad. Alates 2009. aastast kasvas import järjepidevalt kuni aruandeperioodini. Aruandeperioodil kasvas import Indoneesiast võrreldes 2004. aastaga 157 %.
(47)
Mis puudutab uurimisega hõlmatud toote importi Malaisiast liitu, siis enne dumpinguvastase tollimaksu tõstmist 2005. aasta juulis oli see praktiliselt olematu. 2005. aastal kasvas see hüppeliselt (rohkem kui 200 korda), langes siis 2009. aastal 46 %, misjärel kasvas 2010. aastal taas 38 %. Olgugi et 2011. aastal ja aruandeperioodil import Malaisiast taas vähenes, ületas Malaisiast pärineva impordi tase sellegipoolest kaugelt 2004. aasta taseme (s.o enne dumpinguvastaste meetmete karmistamist), st jalgrattaid imporditi sel vahemikul 185 158, 2004. aastal oli see näitaja 10 749, mis teeb impordi kasvuks 1 623 %.
(48)
Uurimisega hõlmatud toote import Sri Lankalt liitu kasvas oluliselt pärast dumpinguvastase tollimaksu tõstmist 2005. aastal ning kasv jätkus ka järgmistel aastatel peaaegu 500 %, jõudes 2010. aastaks haripunkti. 2011. aastal ja aruandeperioodi vältel kahanes uurimisega hõlmatud toote import Sri Lankalt liitu, kuid impordi tase oli sellegipoolest kaugelt kõrgem 2004. aasta tasemest (s.o enne dumpinguvastaste meetmete karmistamist), st ajavahemikus 2004. aastast kuni aruandeperioodini oli Sri Lankalt pärit koguimpordi kasv 282 %.
(49)
Vaatlusaluse toote import Tuneesiast liitu kasvas 2005. aastal peaaegu 30 % (s.o pärast dumpinguvastase tollimaksu tõstmist) ning 2006. aastal rohkem kui 20 %. Ajavahemikus 2006-2007 see rohkem kui kahekordistus, jõudes 2007. aastal oma haripunkti. Aastatel 2008-2010 import vähenes, seejärel 2011. aastal kasvas taas ning aruandeperioodil kahanes kergelt. Uurimisperioodil kasvas Tuneesiast pärit import 200,3 %.
(50)
Allolevas tabelis 1 on näidatud HRVst, Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast liitu suunatud jalgrataste impordi kogused ajavahemikus 1. jaanuarist 2004 kuni 31. augustini 2012, st uurimisperioodil.
Tabel 1
(Ühikut)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (aruandeperiood)
Hiina Rahvavabariik
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Indeks (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indoneesia
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Indeks (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malaisia
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Indeks (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Sri Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Indeks (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tuneesia
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Indeks (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Allikas:
Comexti statistika
2.4.2. HRV eksport Indoneesiasse, Malaisiasse, Sri Lankale ja Tuneesiasse
(51)
Jalgrattaeksport HRVst Indoneesiasse kasvas esmakordselt 2008. aastal (56,2 %). Vahemikus 2008. aasta kuni aruandeperiood (v.a 2009. aasta) impordi kasv jätkus. Uurimisperioodil kasvas eksport HRVst Indoneesiasse kokku 83,8 %.
(52)
Jalgrattaeksport HRVst Malaisiasse kasvas 2005. aastal peaaegu 30 % (s.o pärast dumpinguvastaste meetmete karmistamist) ning pärast seda kasv jätkus, jõudes 2011. aastal oma haripunkti, kui kasv oli võrreldes 2004. aastaga 110,8 %. Aruandeperioodil kahanes eksport HRVst Malaisiasse veidi, ehkki võrreldes 2004. aastaga jäi eksporditase oluliselt kõrgemale tasemele. Kokku suurenes HRV eksport Malaisiasse uurimisperioodil 99,6 %.
(53)
Pärast dumpinguvastase tollimaksu tõstmist 2005. aasta juulis kasvas ka jalgrattaeksport HRVst Sri Lankale. 2007. aastal see kergelt langes, kuid 2010.-2011. aastal rohkem kui kahekordistus võrreldes 2004. aastaga. Kokku suurenes HRV eksport Sri Lankale uurimisperioodil 132,5 %.
(54)
Eksport HRVst Tuneesiasse oli enne dumpinguvastase tollimaksu tõstmist praktiliselt olematu. 2005. aastast kasvas eksport Tuneesiasse hüppeliselt ning jõudis haripunkti 2008. aastal (2 534 ühikult 2004. aastal 389 445 ühikuni 2008. aastal). Olgugi et HRV eksport Tuneesiasse vähenes 2008. aastal ja jäi kesiseks, oli eksporditase oluliselt kõrgem kui 2004. aastal. Kokku kasvas HRV eksport Tuneesiasse 2 534 jalgrattalt 2004. aastal 170 772 jalgrattani uurimisperioodil.
(55)
Tabelis 2 on esitatud jalgrattaeksport HRVst Indoneesiasse, Malaisiasse, Sri Lankale ja Tuneesiasse ajavahemikus 1. jaanuarist 2004 kuni 31. augustini 2012, st uurimisperioodil.
Tabel 2
(Ühikut)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (aruandeperiood)
Indoneesia
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Indeks (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malaisia
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Indeks (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Sri Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Indeks (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tuneesia
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Indeks (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Allikas:
Hiina statistika
2.4.3. Tootmismaht
(56)
2009. aasta ja aruandeperioodi vahelisel ajal suurendasid Indoneesia ja Tuneesia äriühingud oma tootmismahtusid vastavalt 54 % ja 24 %. Sri Lanka äriühingute toodang samal ajavahemikul veidi vähenes.
(57)
Mis puutub Malaisiasse, siis ainus koostööd teinud Malaisia äriühing alustas jalgrataste tootmist ja eksportimist 2010. aastal. Kuna ülejäänud äriühingud ei soovinud koostööd teha, ei olnud võimalik hankida teavet uurimisega hõlmatud toote võimaliku tegeliku tootmistaseme kohta asjaomases riigis.
Tabel 3
Koostööd tegevate Indoneesia, Sri Lanka ja Tuneesia äriühingute jalgrataste tootmismaht
Tootmismaht ühikutena
2009
2010
2011
Aruandeperiood
Indoneesia
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Indeks
100
134
154
154
Sri Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Indeks
100
120
93
94
Tuneesia
430 022
483 135
575 393
532 425
Indeks
100
112
134
124
2.5. Kaubandusstruktuuri muutumise kokkuvõte
(58)
HRVst liitu toimuva ekspordi üldine vähenemine ja ekspordi samaaegne suurenemine Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast liitu ning ekspordi suurenemine HRVst Indoneesiasse, Malaisiasse, Sri Lankale ja Tuneesiasse pärast dumpinguvastaste meetmete karmistamist 2005. aasta juulis tõid kaasa muutused ühelt poolt eespool nimetatud riikide ning teiselt poolt liidu vahelise kaubanduse struktuuris algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses.
2.6. Kõrvalehoidmise laad
(59)
Algmääruse artikli 13 lõike 1 alusel tuleneb kaubandusstruktuuri muutus tavast, protsessist või toimingust, millel ei ole piisavat nõuetekohast põhjendust või majanduslikku õigustust peale tollimaksu kehtestamise. Tava, protsess või toiming hõlmab muu hulgas toote, mille suhtes meetmed kehtivad, lähetamist läbi kolmandate riikide ja toote osade kokkupanekut liidus või kolmandas riigis. Selleks määratakse vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2 kindlaks kokkupaneku toimumine.
2.6.1. Indoneesia
(60)
Nelja algselt koostööd teinud Indoneesia äriühingu eksport moodustas aruandeperioodil 91 % Indoneesia koguekspordist liitu.
(61)
Neljast algselt koostööd teinud äriühingust kolme puhul ei tuvastatud uurimisel lähetamisi.
(62)
Neljanda äriühingu suhtes kohaldati, nagu on osutatud põhjendustes 29-33, algmääruse artiklit 18. Uurimisel leiti, et nimetatud äriühingul ei olnud piisavalt seadmeid, mis põhjendaksid aruandeperioodil liitu suunatud ekspordi mahtu, ning muude põhjenduste puudumisel võib järeldada, et äriühing oli seotud meetmetest kõrvalehoidmisega lähetamise teel.
(63)
Ülejäänud liitu suunatud ekspordi osas koostööd ei tehtud, nagu on kirjeldatud põhjendustes 29-33.
(64)
Võttes arvesse põhjenduses 58 osutatud Indoneesia ja liidu vahelise kaubandusstruktuuri muutumist algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses ning põhjenduses 61 esitatud tähelepanekuid ühe Indoneesia äriühingu kohta, samuti asjaolu, et mitte kõik Indoneesia tootjad ja eksportijad ei andnud endast teada ega teinud koostööd, sai kinnitust Hiina päritoluga toodete lähetamine Indoneesia kaudu.
(65)
Selleks et teha kindlaks, kas Indoneesias aset leidnud kokkupanemine on meetmetest kõrvalehoidmine algmääruse artikli 13 lõike 2 tähenduses, analüüsiti iga koostööd teinud äriühingu tooraine (jalgrattaosade) päritolu ja tootmise maksumust. Neljast algselt koostööd teinud äriühingust kolme suhtes ei moodustanud HRV päritoluga tooraine (jalgrattaosad) 60 % või rohkem kokkupandud toote osade koguväärtusest. Seepärast ei olnud vajalik kindlaks teha, kas kokkupanemise ajal sissetoodud osadele lisandunud väärtus oli suurem kui 25 % tootmiskuludest. Seega leiti, et nimetatud kolm äriühingut ei ole meetmetest kõrvale hoidnud seoses kokkupanemisega.
(66)
Neljanda äriühingu suhtes kohaldati algmääruse artikli 18 lõiget 1, nagu on osutatud põhjendustes 29-33. Kuna äriühing ei suutnud esitada usaldusväärseid andmeid, ei olnud võimalik kindlaks teha, kas ta oli seotud kokkupanemisega või mitte.
(67)
Seega ei leidnud kinnitust kokkupaneku toimumine vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2.
2.6.2. Malaisia
(68)
Ainsa koostööd teinud Malaisia äriühingu eksport moodustas aruandeperioodil 20-30 % Malaisia koguekspordist liitu. Nimetatud äriühing alustas vaatlusaluse toote tootmist ja eksportimist liitu alles 2011. aasta lõpus. Äriühingu puhul ei tuvastatud lähetamistoiminguid. Ülejäänud ekspordi puhul, mis oli suunatud liitu, ei tehtud koostööd, nagu on tehtud selgeks põhjenduses 34.
(69)
Võttes arvesse põhjenduses 58 osutatud Malaisia ja liidu vahelise kaubandusstruktuuri muutumist algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses ning asjaolu, et mitte kõik Malaisia tootjad ja eksportijad ei andnud endast teada ega teinud koostööd, võib järeldada, et ülejäänud eksport, mis ei olnud seotud asjaomase äriühinguga, toimus toodete lähetamise raames.
(70)
Seega on leidnud kinnitust HRV päritoluga toodete lähetamine Malaisia kaudu.
(71)
Malaisia puhul laiendati uurimist ka muudele uurimise käigus kindlaks tehtud kõrvalehoidmise võtetele, näiteks kokkupanemisele, nagu on osutatud algatamismääruse põhjenduses 12.
(72)
Ainsa koostööd teinud äriühingu puhul analüüsiti algmääruse artikli 13 lõikes 2 sätestatud kriteeriume, et teha kindlaks, kas Malaisias aset leidnud kokkupanemine on kehtivatest meetmetest kõrvalehoidmine. Uurimise järeldused olid järgmised.
(73)
Äriühing alustas tegevusega 2010. aastal, seega pärast HRV suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete karmistamist. Leiti, et äriühing on orienteeritud ekspordile ja sihiks on liidu turg, kuna siseturul või kolmandate riikide turgudel toimunud müügikogused olid tühised. Samuti tuvastati, et tootmises kasutatud varuosad pärinesid esmajoones HRVst. Seetõttu peeti algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis a sätestatud kriteeriume täidetuks.
(74)
Lisaks ostis äriühing HRVst sisse kokkupandavaid jalgrattakomplekte, v.a kolme liiki varuosa. Kõnealusel juhul moodustas HRV päritoluga tooraine (jalgrattaosad) 60 % või rohkem lõpptoote osade koguväärtusest. Lisaks leiti, et kokkupanemise ajal sissetoodud osadele lisandunud väärtus ei moodustanud rohkem kui 25 % äriühingu tootmiskuludest. Artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatud kriteeriumid olid seega täidetud.
(75)
Lisaks osutas algmääruse artikli 2 lõigete 11 ja 12 kohaselt varem kindlaks määratud normaalväärtuse (vt põhjendus 98) ja äriühingu liidu-suunalise ekspordi aruandeperioodi hindade (väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist) võrdlus sellele, et asjaomase äriühingu uurimisaluse toote import toimus dumpinguhindadega. Võrdlus viidi läbi iga aruandeperioodil liitu eksporditud uurimisaluse toote liigi puhul. Lisaks leiti, et asjaomase äriühingu ekspordihinnad olid oluliselt madalamad kahju kõrvaldamist võimaldavast tasemest, mis kehtestati liidu tööstuse jaoks esialgses uurimises. Arvutused tehti peamiste tootekategooriate kaupa kättesaadava teabe alusel. Seega leiti, et kehtiva tollimaksu parandavat mõju on hindade osas kahjustatud. Seetõttu järeldati, et algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis c sätestatud kriteeriumid on täidetud.
(76)
Eespool esitatut arvesse võttes leiti, et äriühing oli seotud kokkupanemisega. Seega leidis kinnitust, et toimus kokkupanek vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2.
2.6.3. Sri Lanka
(77)
Algselt koostööd teinud Sri Lanka äriühingute eksport moodustas aruandeperioodil 69 % Sri Lanka koguekspordist liitu. Kuuest algselt koostööd teinud äriühingust kolme puhul ei tuvastatud uurimisel lähetamistoiminguid. Ülejäänud ekspordi puhul ei tehtud koostööd, nagu on selgitatud põhjendustes 35-42.
(78)
Võttes arvesse põhjenduses 58 osutatud Sri Lanka ja liidu vahelise kaubandusstruktuuri muutumist algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses ning asjaolu, et mitte kõik Sri Lanka tootjad ja eksportijad ei andnud endast teada ja/või ei teinud koostööd, saab kinnitada, et nende tootjate ja eksportijate eksport toimus lähetamise raames.
(79)
Seega on leidnud kinnitust HRV päritoluga toodete lähetamine Sri Lanka kaudu.
(80)
Selleks et teha kindlaks, kas Sri Lankal toimunud kokkupanemine on kehtivatest meetmetest kõrvalehoidmine algmääruse artikli 13 lõike 2 tähenduses, analüüsiti iga koostööd teinud äriühingu tooraine (jalgrattaosade) päritolu ja tootmiskulusid.
(81)
Kuuest algselt koostööd teinud äriühingust kolme suhtes ei moodustanud HRV päritoluga tooraine (jalgrattaosad) 60 % või rohkem kokkupandud toote osade koguväärtusest. Seepärast ei olnud vajalik kindlaks teha, kas kokkupanemise ajal sissetoodud osadele lisandunud väärtus oli suurem kui 25 % tootmiskuludest. Seega leiti, et nimetatud kolm äriühingut ei ole meetmetest kõrvale hoidnud seoses kokkupanemisega.
(82)
Kahe äriühingu suhtes kohaldati algmääruse artikli 18 lõiget 1, nagu on osutatud põhjendustes 37-42, samas kui üks äriühing loobus kohapealse kontrolli ajal koostööst, nagu on märgitud põhjenduses 36. Seega ei leidnud kinnitust kokkupaneku toimumine vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2.
2.6.4. Tuneesia
(83)
Koostööd teinud Tuneesia äriühingute eksport kattis kogu impordi, mis suundus aruandeperioodil Tuneesiast liitu.
(84)
Kahe koostööd teinud äriühingu kontrollimisel ei tuvastatud HRVst pärit toodete lähetamist Tuneesia kaudu.
(85)
Selleks et teha kindlaks, kas Tuneesias aset leidnud kokkupanemine on kehtivatest meetmetest kõrvalehoidmine algmääruse artikli 13 lõike 2 tähenduses, analüüsiti iga koostööd teinud äriühingu tooraine (jalgrattaosade) päritolu ja tootmiskulusid. Käesoleval juhul moodustas HRV päritoluga tooraine (jalgrattaosad) 60 % või rohkem ühe koostööd teinud äriühingu lõpptoote osade koguväärtusest. Uurimine näitas siiski, et kokkupanemise ajal sissetoodud osadele lisandunud väärtus moodustas rohkem kui 25 % tootmiskuludest. Eeltoodut arvesse võttes leiti, et äriühing ei olnud seotud kokkupanemisega.
(86)
Artikli 13 lõikes 2 sätestatud kriteeriume analüüsiti ka teise Tuneesia äriühingu puhul. Uurimise järeldused olid järgmised.
(87)
Äriühing alustas tegevusega 2006. aastal, seega pärast HRV suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete karmistamist. Leiti, et äriühing on orienteeritud ekspordile ja sihiks on liidu turg, kuna siseturul või kolmandate riikide turgudel toimunud müügikogused olid tühised. Samuti tuvastati, et tootmises kasutatud varuosad pärinesid esmajoones HRVst. Seetõttu leiti, et algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis a sätestatud kriteeriumid on täidetud.
(88)
Samuti selgus, et kõnealuses äriühingus oli enamusosanik HRV jalgrattatootja.
(89)
Lisaks ostis äriühing kõik varuosad HRVst, mistõttu moodustas HRV päritoluga tooraine (jalgrattaosad) 60 % või rohkem lõpptoote osade koguväärtusest. Lisaks selgus uurimise tulemusel, et ainus teenuste ja HRVst pärit varuosade tarnija oli seotud asjaomase äriühingu Hiina enamusosanikuga. Samuti ei moodustanud kokkupanemise ajal sissetoodud osadele lisandunud väärtus rohkem kui 25 % äriühingu tootmiskuludest. Sellele tuginedes peeti algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatud kriteeriume seega täidetuks.
(90)
Lisaks tuvastati kontrolli käigus mitmeid vigu aruandeperioodil liitu eksporditud toodete nimekirjas ning seega koostati uus toimik, võttes aluseks valimisse kaasatud müügi arved, mis hõlmasid ligikaudu 25 % liidu turule suunatud koguekspordist. Kuna puudus üksikasjalik teave asjaomase äriühingu liitu suunatud eksporditehingute kohta, võeti seega algmääruse artikli 2 lõigete 11 ja 12 kohaselt normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdluse aluseks varem kindlaks määratud kaalutud keskmine normaalväärtus (vt põhjendus 98) ja asjaomase äriühingu liitu suunatud ekspordi kaalutud keskmine hind. Dumpingumarginaal väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril leiti olevat märkimisväärne. Lisaks leiti, et asjaomase äriühingu ekspordihinnad olid keskmiselt oluliselt madalamad kahju kõrvaldamist võimaldavast tasemest, mis kehtestati liidu tootmisharu jaoks esialgses uurimises. Arvutuse aluseks oli kaalutud keskmine hind. Seega leiti, et kehtiva tollimaksu parandavat mõju on hindade osas kahjustatud. Seetõttu järeldati, et algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis c sätestatud kriteeriumid on täidetud. Eespool esitatut arvesse võttes leiti, et äriühing oli seotud kokkupanemisega.
(91)
Seega leidis kinnitust, et Tuneesias toimus kokkupanek vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 2.
2.7. Muu piisava põhjuse või majandusliku õigustuse puudumine peale tollimaksu kehtestamise
(92)
Uurimise käigus ei tuvastatud lähetamiseks ega kokkupanemiseks muid piisavaid põhjuseid või majanduslikku õigustust peale tollimaksu kehtestamise. Peale tollimaksu ei leitud muid tegureid, mis võiksid kompenseerida HRVst pärit jalgrataste Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia kaudu lähetamise ja seal aset leidva kokkupaneku kulud, eelkõige seoses transpordi ja uuesti pealelaadimisega.
2.8. Dumpinguvastase tollimaksu parandava mõju kahjustamine
(93)
Selleks et hinnata, kas imporditud tooted kahjustasid koguste ja hindade osas dumpinguvastase tollimaksu parandavat mõju, kasutati Comexti andmeid kui parimaid kättesaadavaid andmeid ekspordikoguste ja -hindade kohta algselt koostööd teinud tootjate/eksportijate puhul, kelle suhtes kohaldati algmääruse artiklit 18, ning koostööst keeldunud äriühingute puhul. Võimaluse korral kasutati koostööd tegevate äriühingute puhul, kes näisid olevat seotud meetmetest kõrvalehoidmisega, nende esitatud ekspordikoguseid ja -hindu. Sellisel moel kindlaks määratud ekspordihindu võrreldi kõige hilisema (2005. aasta vahepealse läbivaatamise raames) kindlaks tehtud kahju kõrvaldamist võimaldava tasemega, millele on osutatud põhjenduses 3.
(94)
2005. aasta vahepealse läbivaatamise raames kindlaks määratud kahju kõrvaldamist võimaldava taseme ja käesoleva uurimise aruandeperioodil kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus näitas kõigi asjaomase nelja riigi puhul müüki turuhinnast oluliselt madalama hinnaga.
(95)
Leiti, et Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankast ja Tuneesiast pärinev liitu suunatud eksport kasvas märkimisväärselt, nagu on kirjeldatud punktis 2.4.1 (põhjendused 45-50).
(96)
Seega järeldati, et kehtivate meetmete parandavat mõju kahjustatakse nii koguste kui ka hindade osas.
2.9. Tõendid dumpingu kohta
(97)
Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 1 uuriti, kas oli tõendeid dumpingu kohta võrreldes vaatlusaluse toote suhtes varem kindlaks määratud normaalväärtusega.
(98)
2005. aasta vahepealse läbivaatamise raames, millele on osutatud põhjenduses 3, kehtestati normaalväärtus Mehhiko hindade alusel, mis leiti olevat sobiv turumajanduslik võrdlusriik HRV-le (edaspidi „varem kindlaksmääratud normaalväärtus”).
2.9.1. Indoneesia
(99)
Leiti, et märkimisväärse osa Indoneesia ekspordist on tõepoolest tootnud kolm Indoneesia äriühingut, kes ei ole seotud kõrvalehoidmisega, nagu selgitatud põhjendustes 61 ja 65. Et määrata kindlaks Indoneesia ekspordi hinnad, mis on kujunenud meetmetest kõrvalehoidmise tulemusena, võeti seetõttu arvesse üksnes koostööst keeldunud tootjate/eksportijate eksporti. Aluseks võeti seega parimad kättesaadavad faktid, st Indoneesiast pärit jalgrataste keskmine ekspordihind aruandeperioodi vältel, nagu see kajastub Comextis.
(100)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hinna võrreldavust. Vastavalt sellele tehti kohandusi, et võtta arvesse transpordi-, kindlustus- ja pakendamiskulude erinevusi, millest teatasid liidu tootmisharu esindajad oma taotluses algatada käimasolev uurimine.
(101)
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12 võrreldi dumpingu arvutamiseks varem kindlaks määratud kaalutud keskmist normaalväärtust ja Indoneesia impordi vastavaid kaalutud keskmisi ekspordihindu aruandeperioodil, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist.
(102)
Sel viisil kindlaks määratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus osutas dumpingule.
2.9.2. Malaisia
(103)
Uurimisega hõlmatud toote Malaisia tootjate vähese koostöö tõttu võeti Malaisia ekspordihinna kindlaksmääramiseks aluseks kättesaadavad faktid, s.o jalgrataste keskmine ekspordihind aruandeperioodi vältel, nagu see kajastub Comextis.
(104)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hinna võrreldavust. Vastavalt sellele tehti kohandusi, et võtta arvesse transpordi-, kindlustus- ja pakendamiskulude erinevusi. Vähesest koostööst tulenevalt põhinesid kohandused teabel, mille esitasid liidu tootmisharu esindajad oma taotluses algatada käimasolev uurimine.
(105)
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12 võrreldi dumpingu arvutamiseks varem kindlaks määratud kaalutud keskmist normaalväärtust ja Malaisia impordi vastavaid kaalutud keskmisi ekspordihindu aruandeperioodil, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist.
(106)
Sel viisil kindlaks määratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus osutas dumpingule.
2.9.3. Sri Lanka
(107)
Sri Lanka tootjate vähese koostöö tõttu võeti Sri Lanka ekspordihinna kindlaksmääramiseks aluseks kättesaadavad faktid, s.o jalgrataste keskmine ekspordihind aruandeperioodi vältel, nagu see kajastub Comextis. Seda võrreldi meetmetest kõrvalehoidmisega mitte seotud äriühingute olemasolevate andmetega ekspordi kohta.
(108)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hinna võrreldavust. Vastavalt sellele ning muu teabe puudumisel tehti kohandusi, et võtta arvesse transpordi-, kindlustus- ja pakendamiskulude erinevusi, millest teatasid liidu tootmisharu esindajad oma taotluses algatada käimasolev uurimine.
(109)
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12 võrreldi dumpingu arvutamiseks varem kindlaks määratud kaalutud keskmist normaalväärtust ja Sri Lanka impordi vastavaid kaalutud keskmisi ekspordihindu aruandeperioodil, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist.
(110)
Sel viisil kindlaks määratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus osutas dumpingule.
2.9.4. Tuneesia
(111)
Ekspordihinna kindlaksmääramisel võeti aluseks jalgrataste keskmine ekspordihind aruandeperioodi vältel, nagu see kajastub Comextis. Seda võrreldi meetmetest kõrvalehoidmisega mitte seotud äriühingu andmetega ekspordi kohta.
(112)
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hinna võrreldavust. Vastavalt sellele tehti kohandusi, et võtta arvesse transpordi-, kindlustus- ja pakendamiskulude erinevusi, millest teatasid liidu tootmisharu esindajad oma taotluses algatada käimasolev uurimine.
(113)
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12 võrreldi dumpingu arvutamiseks varem kindlaks määratud kaalutud keskmist normaalväärtust ja Tuneesia impordi vastavaid kaalutud keskmisi ekspordihindu aruandeperioodil, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist.
(114)
Sel viisil kindlaks määratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdlus osutas dumpingule.
3. MEETMED
(115)
Eespool esitatut arvestades järeldatakse, et HRVst pärit jalgrataste impordi suhtes kehtestatud lõplikust dumpinguvastasest tollimaksust kõrvalehoidmine algmääruse artikli 13 tähenduses toimus lähetamise teel Indoneesia, Malaisia ja Sri Lanka kaudu ning kokkupanemise teel Malaisias ja Tuneesias.
(116)
Vastavalt algmääruse artikli 13 lõike 1 esimesele lausele tuleks vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtestatud meetmeid laiendada ka Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud samasugusele tootele, olenemata sellest, kas need riigid on deklareeritud päritolumaana või mitte.
(117)
Laiendatavad meetmed peaksid olema rakendusmääruse (EL) nr 990/2011 artikli 1 lõikes 2 kehtestatud meetmed, st 48,5 % suurune lõplik dumpinguvastane tollimaks, mida kohaldatakse vaba netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist.
(118)
Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 3 ja artikli 14 lõikele 5, millega nähakse ette, et kõik laiendatud meetmed peaksid kehtima impordi suhtes, mis on sisenenud Euroopa Liitu algatamismäärusega kehtestatud registreerimise alusel, tuleb Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud jalgrataste registreeritud impordilt sisse nõuda tollimaksud.
4. VABASTAMISTAOTLUSED
4.1. Indoneesia
(119)
Neli Indoneesia äriühingut, kes taotlesid vabastamist võimalikest laiendatud meetmetest kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esitasid vastuse vabastamistaotluse vormile.
(120)
Nagu on osutatud põhjendustes 29-33, kohaldati artiklit 18 ühe äriühingu suhtes. Arvestades põhjenduses 58 kirjeldatud järeldusi kaubandusstruktuuri muutuste ja lähetamise kohta, ei saa selle äriühingu vabastamistaotlust rahuldada.
(121)
Kolme ülejäänud koostööd teinud äriühingu puhul, kes taotlesid võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, ei tuvastatud nende seotust käesoleva uurimisega hõlmatud kõrvalehoidmisega, nagu on sedastatud põhjenduses 65. Lisaks tõendasid need tootjad, et nad ei ole seotud ühegi meetmetest kõrvalehoidmises osaleva tootja või eksportijaga ega HRV jalgrattatootjate või -eksportijatega. Seega võib nende kolme äriühingu vabastamistaotlused rahuldada.
4.2. Malaisia
(122)
Üks Malaisia äriühing, kes taotles võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esitas vastuse vabastamistaotluse vormile.
(123)
Nagu on osutatud põhjendustes 72-76, leiti, et nimetatud äriühing oli seotud kõrvalehoidmisega. Arvestades põhjenduses 58 kirjeldatud järeldusi kaubandusstruktuuri muutuste ja lähetamise kohta, ei saa selle äriühingu vabastamistaotlust rahuldada.
4.3. Sri Lanka
(124)
Kuus Sri Lanka äriühingut, kes taotlesid võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esitasid vastuse vabastamistaotluse vormile.
(125)
Nagu on osutatud põhjenduses 36, võttis üks äriühing uurimise käigus vabastamistaotluse tagasi ning arvestades põhjenduses 58 kirjeldatud järeldusi kaubandusstruktuuri muutuste ja lähetamise kohta, ei saa selle äriühingu vabastamistaotlust rahuldada.
(126)
Kahe ülejäänud äriühingu suhtes kohaldati põhjenduste 36-42 kohaselt algmääruse artiklit 18 ning arvestades põhjenduses 58 kirjeldatud järeldusi kaubandusstruktuuri muutuste ja lähetamise kohta, ei saa äriühingute vabastamistaotlust rahuldada.
(127)
Kolme ülejäänud koostööd teinud Sri Lanka äriühingu puhul, kes taotlesid võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, ei tuvastatud seotust käesoleva uurimisega hõlmatud kõrvalehoidmisega, nagu sedastatud põhjendustes 80 ja 81. Lisaks tõendasid need tootjad, et nad ei ole seotud ühegi kõrvalehoidmises osaleva äriühinguga ega ühegi HRV jalgrattatootja- või -eksportijaga. Seega võib nende äriühingute vabastamistaotlused rahuldada.
4.4. Tuneesia
(128)
Kaks Tuneesia äriühingut, kes taotlesid võimalikest laiendatud meetmetest vabastamist kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, esitasid vastuse vabastamistaotluse vormile.
(129)
Ühe äriühingu puhul ei tuvastatud seotust käesoleva uurimisega hõlmatud kõrvalehoidmisega. Lisaks tõendas tootja, et ta ei ole seotud ühegi kõrvalehoidmises osaleva äriühinguga ega ühegi HRV jalgrattatootja või -eksportijaga. Seega võib asjaomase äriühingu vabastamistaotluse rahuldada.
(130)
Nagu on osutatud põhjenduses 89, leiti, et teine äriühing oli seotud kõrvalehoidmisega. Arvestades põhjenduses 58 kirjeldatud järeldusi kaubandusstruktuuri muutuste ja lähetamise kohta, ei saa selle äriühingu vabastamistaotlust rahuldada.
4.5. Erimeetmed
(131)
Et tagada nimetatud vabastuste nõuetekohane kohaldamine, on käesoleval juhul vaja erimeetmeid. Kõnealused erimeetmed seisnevad nõudes esitada liikmesriikide tolliasutustele kehtiv ja käesoleva määruse lisas sätestatud nõuetele vastav faktuurarve. Kui imporditavatele kaupadele ei ole sellist arvet lisatud, kohaldatakse nende suhtes laiendatud dumpinguvastast tollimaksu.
4.6. Uued taotlejad
(132)
Ilma et see piiraks algmääruse artikli 11 lõike 3 kohaldamist, nõutakse, et Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia tootjad või eksportijad, kes ei andnud endast kõnealuse menetluse käigus teada ega eksportinud uurimisalust toodet liitu aruandeperioodil ning kes kavatsevad esitada taotluse vabastuse saamiseks laiendatud dumpinguvastasest tollimaksust vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4 ja artikli 13 lõikele 4, vastaksid küsimustikule, et komisjonil oleks võimalik kindlaks teha, kas vabastus võib olla õigustatud. Sellise vabastuse võib anda pärast seda, kui on hinnatud uurimisega hõlmatud toote turusituatsiooni, tootmisvõimsust ja tootmisvõimsuse rakendamist, hanke- ja müüginäitajaid, tõendeid dumpingu kohta ning sellise praktika jätkumise tõenäosust, milleks puudub piisav põhjendus või majanduslik õigustus. Tavaliselt korraldab komisjon ka kohapealse kontrollkäigu. Taotlus tuleb komisjonile saata võimalikult kiiresti koos kogu vajaliku teabega, eelkõige igasuguste muudatuste kohta äriühingu tootmis- ja müügitegevuses.
(133)
Kui vabastus on põhjendatud, tehakse vastav muudatus kehtivatesse laiendatud meetmetesse. Seejärel jälgitakse kõiki vabastuse saanuid, et tagada vabastuse andmisega kehtestatud tingimuste täitmine.
5. TEATAVAKSTEGEMINE
(134)
Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille alusel eespool nimetatud järeldused tehti, ning neile anti võimalus esitada märkusi.
(135)
Üks Indoneesia äriühing kordas põhjenduses 31 osutatud väiteid, kuid ei esitanud uusi kinnitavaid tõendeid. Nagu on märgitud põhjenduses 29, ei olnud äriühingu esitatud andmeid võimalik kontrollida, kuna äriühing ei koostanud ühtegi töötoimikut, mis oleks toetanud vabastamistaotluse vormis esitatud arvandmeid. Lisaks osutusid ebatäpseteks äriühingu valdustes kättesaadavate raamatupidamisandmete põhjal kontrollitud ja ümberarvutatud arvandmed (st ostutehingud ja tootmismaht). Seetõttu lükati need väited tagasi.
(136)
Üks Malaisia äriühing väitis, et asjaolu, et Hiina päritolu varuosade osakaal jalgrataste tootmiskuludest oli vaid veidi üle 60 % künnise, ei peaks tooma kaasa tema vabastamistaotluse tagasi lükkamist komisjoni poolt. Sellele lisaks esitas äriühing mõned ostuarved varuosade kohta, mille päritolu oli väidetavalt esitatud valesti. Nimelt ei olnud varuosad pärit HRVst, vaid hoopis Indoneesiast.
(137)
Sellega seoses tuleks märkida, et algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatud piirmäärad on väga selged, mistõttu ei ole tähtis, kui palju ületab Hiina päritolu varuosade osakaal jalgrataste tootmiskuludest 60 % künnise, vaid see, et Hiina päritolu varuosad peaksid moodustama alla 60 % jalgrataste tootmiskuludest. Lisaks ei olnud neid arveid võimalik siduda äriühingu esitatud ostutehingute loeteluga ning pealegi ei olnud esitatud arvete väärtus nii ulatuslik, et muuta komisjoni algset hinnangut. Seetõttu lükati need väited tagasi.
(138)
Lisaks väitis kõnealune äriühing, et ei ole piisavat õiguslikku alust lükkamaks tagasi äriühingu vabastustaotlust, kuna järeldused põhinevad arvutustel, mis ei võta piisavalt arvesse asjaomase äriühingu konkreetset olukorda. Vastuseks sellele väitele esitati äriühingule täiendavad selgitused põhjendustes 72-75 kirjeldatud analüüsi kohta.
(139)
Lisaks väitis äriühing, et asjaomase äriühingu uurimisaluse toote impordi kasv langes kokku üldise soodustuste süsteemi kohaldamise leevendamisega Malaisia suhtes, mistõttu ei olnud äriühingu liitu suunatud ekspordi kasv 2010. aastal majanduslikult õigustatud HRV suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete karmistamisega. Vastuseks sellele väitele leiti, et kuigi üldiste soodustuste süsteemi eeskirjade leevendamine võis suurendada äriühingu motivatsiooni liitu eksportida, ei ole see vastuolus järeldusega, et äriühing alustas oma tegevust pärast HRV suhtes kehtestatud dumpinguvastaste tollimaksude suurendamist, ja sellega, et äriühing tarnis varuosad peamiselt HRVst (vt põhjendus 73). Seepärast lükati huvitatud isiku väide tagasi.
(140)
Sama äriühing väitis veel, et ostetud ja tarbitud jalgrattaosade väärtust käsitlevad esitatud andmed ei olnud nõuetekohaselt kontrollitud, kuna ei tehtud vahet ostetud ja tarbitud osadel. Sellega seoses märgitakse, et äriühingu esitatud arvnäitajatele tuginedes leiti, et ostetud ja tarbitud osade väärtus on ühesugune. Lisaks vastas 2011. aastal ostetud osade esitatud väärtus äriühingu poolt 2011. aasta aastaaruandes esitatud tarbitud osade väärtusele. Aruandeperioodi ja 2010. aasta kohta esitatud ostetud ja tarbitud varuosi käsitlevaid andmeid võeti arvesse selliselt, nagu äriühing need esitas. Seepärast lükati kõnealune väide tagasi.
(141)
Asjaomane äriühing esitas täiendavaid kulude jaotusi tootemudelite kohta, näidates oma väidetavat vastavust nõudele, et HRVst tarnitud varuosad ei moodusta üle 60 % kokkupandud toote osade koguväärtusest. Kõnealune teave oli vastuolus kohapealse kontrollimise käigus valitud mudelite puhul kogutud ja kontrollitud kulude jaotustega, millega seoses leidis kinnitust, et äriühing ei pidanud kinni 60 % künnisest. Äriühingu poolt sellega seoses esitatud uut teavet tõendid ei toetanud ning sisuliselt oli see vastuolus kontrollitud teabega. Sel põhjusel ei võetud kõnealust teavet arvesse.
(142)
Lisaks väitis äriühing, et tegutses heas usus ja väidetavalt järgis komisjoni määrust (EL) nr 1063/2010 (16), millega sätestatakse kohaldatavad päritolureeglid. Sellega seoses märgitakse, et meetmetest kõrvalehoidmise uurimise eesmärk ei ole kontrollida vastavust kohaldatavatele päritolureeglitele. Käesoleva meetmetest kõrvalehoidmise uurimise raames ei viidud sellist kontrolli läbi ning seega ei saa praegusel juhul kinnitada väidetavat vastavust päritolureeglitele. Nendel põhjustel ei välista väidetav vastavus päritolureeglitele mingil juhul meetmetest kõrvalehoidmise võimalust, nagu see on määratletud algmääruse artikli 13 lõikes 2 (17). Seda kõike arvesse võttes lükatakse kõnealune väide tagasi.
(143)
Lõpuks väitis äriühing, et dumpingumarginaali arvutused oleksid pidanud põhinema äriühinguspetsiifilistel andmetel. Selle väitega nõustuti, nagu on kirjeldatud ka põhjenduses 75, ning äriühingut teavitati vastavalt.
(144)
Sri Lanka äriühing vaidlustas kontrollkäigu ajal nõutud dokumentide asjakohasuse ning väitis seega, et tema vabastamistaotlust ei tohiks tagasi lükata. Sellega seoses tuleks märkida, et liitu eksporditud jalgrataste kokkupanekul kasutatud varuosade päritolu tõendavad dokumendid on artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatud tingimuste täitmise hindamiseks väga olulised. Lisaks, nagu on mainitud ka põhjenduses 37, ei olnud äriühingu esitatud andmeid võimalik kontrollida. Lisaks võttis ärihing kohapealse kontrollimise käigus omaks, et HRVst ostetud varuosad ei kajastu arvepidamises ning seega ei olnud võimalik tuvastada algmääruse artikli 13 lõikes 2 sätestatud tingimuste täitmist. Seetõttu lükati need väited tagasi.
(145)
Teine Sri Lanka äriühing väitis, et kui ta oleks teadnud, et Sri Lanka poolt liitu suunatud ekspordi suhtes võidakse uurimise algusest alates kohaldada Sri Lankale laiendatud dumpinguvastast tollimaksu, ei oleks ta oma vabastamistaotlust tagasi võtnud. Siiski rõhutatakse, et eeldatakse, et vabastamistaotluse tagasi võtmise ajal on äriühing teadlik laiendatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise võimalusest alates Sri Lankalt liitu suunatud ekspordi registreerimise kuupäevast, st alates meetmetest kõrvalehoidmise uurimise algatamisest. Äriühingut on sellest tagajärjest teavitatud kolm korda: algatamismääruse põhjenduse 20 kaudu, uurimise alguses läbiviidud ärakuulamise ajal ning kohapealse kontrollimise ajal. Seetõttu ei olnud võimalik väitega nõustuda.
(146)
Veel üks Sri Lanka äriühing esitas uut teavet, mida ta oleks pidanud esitama enne kontrollkäiku, ning hilise uurimisjärgu tõttu ei olnud seda teavet enam võimalik kontrollida. Lisaks väitis ettevõte, et ta oli esitanud kogu nõutava teabe.
(147)
Nagu on märgitud põhjendustes 39 ja 40, ei esitanud äriühing kohapealseks kontrollimiseks kogu nõutud teavet. Eelkõige peeti ebausaldusväärseks äriühingu esitatud kohalikku päritolu varuosade ostuväärtust. Selle tulemusel ei olnud võimalik tuvastada algmääruse artikli 13 lõikes 2 sätestatud tingimuste täitmist.
(148)
Lisaks väitis äriühing, et kohapealse kontrollimise puhul esines selle pikkuse ja keeleküsimustega seoses eeskirjade eiramisi. Sellega seoses tuleks märkida, et äriühing asutati hiljuti ning seega kavandati kontrolliks vaid üks päev. Kontrolliks läks terve täistööpäev. Kontrollimise lõppedes ei taotlenud äriühing võimalust esitada täiendavat teavet, mida tal ei olnud võimalik esitada kontrollimise ajal.
(149)
Lisaks oli äriühingut enne kohapealse kontrollimise algust teavitatud sellest, et kontroll viiakse läbi inglise keeles, ning viimane ei esitanud sellele ühtegi vastuväidet. Lisaks saatis komisjoni kohapealse kontrolli ajal tõlk, et tulla toime võimalike keelealaste probleemidega. Sellele lisaks rõhutatakse, et enamik dokumente, mis äriühing kontrollimise ajal esitas, olid tegelikult inglise keeles, sealhulgas raamatupidamisega seotud dokumendid.
(150)
Eespool esitatut arvesse võttes lükatakse kõik äriühingu väited tagasi,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesoleva määruse eesmärki arvesse võttes laiendatakse rakendusmääruse (EL) nr 990/2011 artikli 1 lõikega 2 kõikidele muudele äriühingutele kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste ja muude mootorita rataste (sealhulgas kolmerattalised veojalgrattad, kuid mitte monorattad) importimisel Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast lähetatud ja praegu CN-koodide ex 8712 00 30 ja ex 8712 00 70 (TARICi koodid 8712003010 ja 8712007091) alla kuuluvate jalgrataste ja muude mootorita rataste (sealhulgas kolmerattalised veojalgrattad, kuid mitte monorattad) impordi suhtes, olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Indoneesia, Malaisia, Sri Lanka ja Tuneesia või mitte, välja arvatud järgmiste äriühingute toodetud jalgrattad:
Riik
Äriühing
TARICi lisakood
Indoneesia
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indoneesia
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonesia
B766
Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indoneesia
B767
Sri Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Sri Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd, No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Sri Lanka
B770
Tuneesia
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tuneesia
B771
2. Vabastusi, mille on saanud käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud äriühingud või milleks komisjon on artikli 2 lõike 2 kohaselt loa andnud, kohaldatakse juhul, kui liikmesriikide tolliasutustele esitatakse lisas sätestatud nõuetele vastav kehtiv faktuurarve. Vastava arve puudumisel kohaldatakse lõikega 1 kehtestatud dumpinguvastast tollimaksu.
3. Käesoleva artikli lõikega 1 laiendatud tollimaks nõutakse sisse määruse (EL) nr 875/2012 artikli 2 ning määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohaselt registreeritud impordilt, mis on lähetatud Indoneesiast, Malaisiast, Sri Lankalt ja Tuneesiast, olenemata sellest, kas need riigid on deklareeritud päritolumaana või mitte, välja arvatud lõikes 1 loetletud äriühingute toodangu puhul.
4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksualaseid sätteid.
Artikkel 2
1. Artikli 1 alusel laiendatud tollimaksust vabastamise taotlused esitatakse kirjalikult ühes Euroopa Liidu ametlikest keeltest ja neile peab alla kirjutama vabastuse taotlejat esindama volitatud isik. Taotlus tuleb saata järgmisel aadressil:
Euroopa Komisjon
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgium
Faks +32 22956505
2. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 13 lõikele 4 võib komisjon pärast konsulteerimist nõuandekomiteega anda oma otsusega loa vabastada käesoleva määruse artikliga 1 laiendatud tollimaksust nende äriühingute import, kes ei hoia kõrvale rakendusmäärusega (EL) nr 990/2011 kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest.
Artikkel 3
Tolliasutused lõpetavad määruse (EL) nr 875/2012 artikli 2 kohase impordi registreerimise.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 29. mai 2013