PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1337/2013,
13. detsember 2013,
milles sätestatakse eeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 kohaldamiseks seoses värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba-, kitse- ja kodulinnuliha päritoluriigi või lähtekoha tähisega
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrust (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004, (1) eriti selle artikli 26 lõiget 8,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1169/2011 artikli 26 lõikes 2 on sätestatud kohustus märkida kõnealuse määruse XI lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri koodidega hõlmatud liha (st värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba- või kitse- ja kodulinnuliha) märgistusel päritoluriik või lähtekoht.
(2)
Tuleb leida tasakaal tarbijate teavitamise vajaduse ning ettevõtjate ja riiklike asutuste lisakulu vahel, mis lõpuks mõjutab toote lõpphinda. Mõjuhinnangus ja komisjoni tellitud uuringus vaadeldi mitmeid võimalusi, kuidas märkida päritoluriiki või lähtekohta seoses looma kõige olulisemate eluetappidega. Tulemused näitavad, et tarbijad nõuavad eelkõige teavet selle kohta, kus loom on kasvatatud. Samas nõuaks aga looma sünni kohta kohustusliku teabe esitamine uute jälgitavuse süsteemide loomist põllumajandusettevõtete tasandil, millest tulenevad vastavad kulud; samas saab märgistusel mõistliku hinnaga näidata looma tapmispaiga, mis kujutab endast tarbija jaoks väärtuslikku teavet. Seoses geograafilise tasandiga on tõendeid, et liikmesriigi või kolmanda riigi tähis oleks tarbijate jaoks kõige asjakohasem teave.
(3)
Määruses (EL) nr 1169/2011 on mõiste „päritoluriik” määratletud kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklitega 23-26 (2). Loomsete saaduste puhul osutab see mõiste riigile, kus toode on täielikult saadud; kui seda mõistet kohaldatakse liha suhtes, osutatakse riigile, kus loom on sündinud, kasvatatud ja tapetud. Kui toidu tootmises on osalenud mitu riiki, siis osutab kõnealune mõiste riigile, kus tooted on läbinud viimase olulise majanduslikult põhjendatud töötlemise või toimingu. Kui seda põhimõtet järgitaks ka siis, kui liha on saadud eri riikides sündinud, kasvatatud ja tapetud loomadelt, ei oleks tarbijate jaoks teave liha päritolu kohta piisav. Seega on kõigis sellistes olukordades vaja märgistusel ette näha sellise liikmesriigi või kolmanda riigi tähis, kus loom on kasvatatud ajavahemikus, mille arvele langeb oluline osa iga liigi normaalsest kasvatustsüklist, ning sellise liikmesriigi või kolmanda riigi tähis, kus loom on tapetud. Mõistet „päritolu” tuleks kasutada sellise liha puhul, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud ning seega täielikult saadud ühes liikmesriigis või kolmandas riigis.
(4)
Kui looma on kasvatatud mitmes liikmesriigis või kolmandas riigis ning üheski riigis ei ole ettenähtud kasvuperiood lõpetatud, tuleks kasvatamise kohta käsitlevad asjakohased andmed näha ette nii, et saaks paremini arvesse võtta tarbija vajadusi ja vältida märgistuse liigset keerukust.
(5)
Lisaks tuleks sätestada eeskirjad seoses pakenditega, mis sisaldavad sellistelt loomadelt saadud liha jaotustükke, kes on kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides või kolmandates riikides.
(6)
Sellise märgistussüsteemi puhul on vaja jälgitavuse eeskirju kõigil liha tootmise ja turustamise etappidel (tapmisest pakendamiseni), et tagada seos märgistatud liha ja sellise looma või loomade rühma vahel, kellelt kõnealune liha on saadud.
(7)
Tuleks sätestada erieeskirjad liha importimiseks sellistest kolmandatest riikidest, mille kohta märgistamiseks nõutav teave ei ole kättesaadav.
(8)
Võttes arvesse hakkliha ja lihalõikmete tootmise protsessi eripära, tuleks ettevõtjatel lubada kasutada tähiste lihtsustatud süsteemi.
(9)
Pidades silmas kaubanduslikku huvi käesoleva määruse kohaselt esitatava teabe suhtes, tuleks toidukäitlejatele anda võimalus lisada märgistusel kohustuslikele tähistele muud elemendid, mis käsitlevad liha päritolu.
(10)
Kuna määruse (EL) nr 1169/2011 asjaomaseid sätteid kohaldatakse alates 13. detsembrist 2014 ning kõnealuse määruse artikliga 47 on ette nähtud nimetatud määruse kohaste rakenduseeskirjade kohaldamine alates iga kalendriaasta 1. aprillist, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. aprillist 2015.
(11)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad, milles käsitletakse määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri vastavate koodidega hõlmatud värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba- või kitseliha ning kodulinnuliha päritoluriigi või lähtekoha tähist.
Artikkel 2
Mõisted
1. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse mõistet „toidukäitleja” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (3) artikli 3 punktis 3, mõistet „ettevõte” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 (4) artikli 2 lõike 1 punktis c ning mõisteid „hakkliha”, „tapamaja” ja „lihalõikusettevõte” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 (5) I lisa vastavalt punktides 1.13, 1.16 ja 1.17 sätestatud tähenduses.
2. Samuti kohaldatakse järgmisi mõisteid:
a) „lihalõikmed”- väikesed lihatükid, mis on hõlmatud määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud koondnomenklatuuri koodidega, tunnistatud toidukõlblikuks ning mis tulenevad üksnes konditustamise toimingust ja tekivad rümpadest kontide eemaldamisel või liha tükeldamisel;
b) „partii”- määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud koondnomenklatuuri koodidega hõlmatud liha, mis on saadud ühest liigist, kondiga või kondita, tükeldatud või tükeldamata, hakitud või hakkimata, mis on lõigatud, hakitud või pakitud peaaegu samaväärsetes tingimustes.
Artikkel 3
Jälgitavus
1. Toidukäitlejad kehtestavad identifitseerimise ja registreerimise süsteemi ning kasutavad seda artiklis 1 osutatud liha tootmise ja turustamise igas etapis.
2. Seda süsteemi kohaldatakse sellisel viisil, et oleks tagatud:
a)
seos liha ja looma või loomade rühmaga, kellelt see on saadud; tapmisetapis on tapamaja kohustatud vastutama kõnealuse seose eest;
b)
artiklis 5, 6 või 7 osutatud tähistega seotud teabe edastamine (vastavalt vajadusele koos lihaga) ettevõtjatele järgmistes tootmise ja turustamise etappides.
Iga toidukäitleja vastutab oma tootmise ja turustamise etapis esimeses lõigus sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemi rakendamise eest.
Toidukäitleja, kes pakendab või märgistab liha vastavalt artiklile 5, 6 või 7, peab tagama seose tarbijale või toitlustusettevõttele liha identifitseerimiseks esitatud partii koodi ja selliste liha asjaomase partii või asjaomaste partiide vahel, millest pakend või märgistatud partii koosneb. Kõik sama partii koodiga pakendid peavad vastama samadele tähistele vastavalt artiklile 5, 6 või 7.
3. Lõikes 1 osutatud süsteemiga registreeritakse vastavalt vajadusele eelkõige loomade, rümpade või jaotustükkide saabumine toidukäitleja ettevõttesse ja ettevõttest väljaviimine ning tagatakse vastavus saabumiste ja väljaviimiste vahel.
Artikkel 4
Loomade rühm
1. Artiklis 3 osutatud loomade rühma suurus vastab
a)
selliste rümpade arvule, mis rümpade tükeldamisel asjaomases lihalõikusettevõttes on üheskoos tükeldatud ja moodustavad ühe partii;
b)
selliste rümpade arvule, mis rümpade edasisel tükeldamisel või hakkimisel asjaomases lihalõikus- või lihahakkimisettevõttes moodustavad ühe partii.
2. Partii suurus ei tohi ületada ühe päeva toodangut ühes ettevõttes.
3. Välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklit 7, tagavad ettevõtted, kus liha on tükeldatud või hakitud, et kõik ühe partii moodustavad rümbad vastavad loomadele, kelle liha suhtes kohaldatakse identseid märgistustähiseid vastavalt artikli 5 lõikele 1 või artikli 5 lõikele 2.
Artikkel 5
Liha märgistamine
1. Artiklis 1 osutatud sellise liha märgistus, mis on ette nähtud lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele tarnimiseks, sisaldab järgmisi andmeid:
a)
liikmesriik või kolmas riik, kus looma kasvatati, märgitud vastavalt „Kasvatatud: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)” vastavalt järgmistele kriteeriumidele:
i)
sigade puhul:
-
juhul kui looma tapavanus on rohkem kui kuus kuud, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma viimane, vähemalt nelja kuu pikkune kasvatamisperiood,
-
juhul kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud ja eluskaal vähemalt 80 kg, liikmesriik või kolmas riik, kus pärast looma 30 kg eluskaalu saavutamist oli looma viimane kasvatamisperiood,
-
juhul kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud ja eluskaal vähem kui 80 kg, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma kogu kasvatamisperiood;
ii)
lammaste ja kitsede puhul: liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma viimane, vähemalt kuue kuu pikkune kasvatamisperiood, või juhul, kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma kogu kasvatamisperiood;
iii)
kodulindude puhul: liikmesriik või kolmas riik, kus oli kodulindude viimane, vähemalt ühe kuu pikkune kasvatamisperiood, või juhul, kui kodulindude tapavanus on vähem kui üks kuu, liikmesriik või kolmas riik, kus oli kodulinnu kogu kasvatamisperiood pärast nuumamist;
b)
liikmesriik või kolmas riik, kus tapmine toimus, märgitud vastavalt „Tapetud: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)”, ning
c)
tarbijale või toitlustusettevõttele tarnitava lihapartii identifitseerimise kood.
Kui punktis a osutatud kasvatamisperioodi ei lõpetata üheski liikmesriigis või kolmandas riigis, kus looma kasvatati, asendatakse punktis a osutatud tähis järgmisega „Kasvatatud: mitmes ELi liikmesriigis” või kui loomade liha on liitu imporditud, siis „Kasvatatud: mitmes kolmandas riigis” või „Kasvatatud: mitmes ELi liikmesriigis ja kolmandas riigis”.
Kui punktis a osutatud kasvatamisperiood ei ole lõpetatud üheski liikmesriigis või kolmandas riigis, kus looma kasvatati, võib punktis a osutatud tähise asendada järgmisega: „Kasvatatud: (liikmesriikide või kolmandate riikide loetelu, kus looma kasvatati)”, kui toidukäitleja tõendab pädevale asutusele nõuetekohaselt, et looma kasvatati kõnealustes liikmesriikides või kolmandates riikides.
2. Lõike 1 punktides a ja b osutatud tähised võib asendada järgmisega: „Pärit: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)”, kui toidukäitleja tõendab pädevale asutusele nõuetekohaselt, et artiklis 1 osutatud liha on saadud loomalt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud ühes liikmesriigis või kolmandas riigis.
3. Kui sama liigi looma või eri liiki loomade liha tükid vastavad erinevatele märgistustähistele vastavalt lõigetele 1 ja 2 ning on tarbijale või toitlustusettevõttele esitatud samas pakendis, näidatakse märgistusel järgmine teave:
a)
iga liigi kohta asjaomaste liikmesriikide või kolmandate riikide loetelu vastavalt lõikele 1 või 2;
b)
tarbijale või toitlustusettevõttele tarnitava lihapartii identifitseerimise kood.
Artikkel 6
Kolmandatest riikidest pärit liha käsitlev erand
Erandina artikli 5 lõike 1 punktist a peab artiklis 1 osutatud sellise liha puhul, mis on imporditud liidu turule viimiseks ning mille kohta ei ole kättesaadav artikli 5 lõike 1 punktis a sätestatud teave, olema märgitud tähis „Kasvatatud kolmandas riigis” ja „Tapetud: (sellise liikmesriigi või kolmanda riigi nimi, kus loom on tapetud)”.
Artikkel 7
Hakkliha ja lihalõikmeid käsitlevad erandid
Erandina artikli 5 lõike 1 punktidest a ja b, artikli 5 lõikest 2 ja artiklist 6 kasutatakse seoses hakkliha ja lihalõikmetega järgmisi tähiseid:
a)
„Päritolu: EL”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides;
b)
„Kasvatatud ja tapetud: ELis”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides;
c)
„Kasvatatud ja tapetud: kolmandates riikides”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult liitu imporditud lihast;
d)
„Kasvatatud: kolmandates riikides” ja „Tapetud: ELis”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on tapaloomadena liitu imporditud ja tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis;
e)
„Kasvatatud ja tapetud: ELis ja kolmandates riikides” kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud:
i)
lihast, mis on saadud loomadelt, kes on kasvatatud ja tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis, ning liitu imporditud lihast, või
ii)
lihast, mis on saadud liitu imporditud loomadelt, kes on tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis.
Artikkel 8
Vabatahtlik lisateave märgistusel
Toidukäitlejad võivad täiendada artiklis 5, 6 või 7 osutatud andmeid liha päritolu käsitleva lisateabega.
Esimeses lõigus osutatud lisateave ei tohi olla vastuolus artiklis 5, 6 või 7 osutatud tähistega ning peab vastama määruse (EL) nr 1169/2011 V peatükis sätestatud eeskirjadele.
Artikkel 9
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. aprillist 2015. Seda ei kohaldata sellise liha suhtes, mis on õiguspäraselt liidu turule lastud enne 1. aprilli 2015, kuni asjaomaste varude ammendamiseni.
Määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 13. detsember 2013