NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 907/2013
ze dne 20. září 2013,
kterým se stanoví pravidla pro žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 1 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 mohou být konkrétní druhové popisy (názvy), které se již tradičně používají k označení určité zvláštnosti skupiny potravin či nápojů, z níž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví, vyňaty z působnosti zmíněného nařízení na žádost dotčených provozovatelů potravinářských podniků.
(2)
S cílem zajistit, aby se žádosti týkající se druhových popisů vyřizovaly průhledně a během přiměřené doby, čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 stanoví, že Komise přijme a zveřejní pravidla, podle nichž se tyto žádosti podávají.
(3)
Pravidla by měla zajistit, že žádost bude vypracována tak, aby uváděla a poskytovala veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení žádosti. Pravidla by dále neměla Komisi bránit ve vyžádání dodatečných informací, pokud to bude třeba a v závislosti na povaze druhového popisu a rozsahu odchylky, která je předmětem žádosti.
(4)
Je vhodné umožnit obchodním sdružením, která zastupují konkrétní potravinářská odvětví, podávat žádosti jménem svých členů, aby se tak předešlo mnohonásobným žádostem týkajícím se téhož druhového popisu (názvu).
(5)
Aby se, mimo jiné, zajistila vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, používání tvrzení by nemělo být nepravdivé, dvojsmyslné nebo zavádějící. Stejná zásada by měla platit pro používání druhových popisů (názvů), z nichž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví. V zájmu dosažení těchto cílů a v souladu se zásadou proporcionality budou muset vnitrostátní orgány vycházet z vlastního úsudku a přihlížet k judikatuře Soudního dvora, aby mohly v daném případě stanovit typickou reakci průměrného spotřebitele.
(6)
Druhové popisy (názvy) by měly před dnem vstupu v platnost tohoto nařízení vykazovat minimálně 20 let prokázaného používání v členském státě (členských státech).
(7)
Členské státy byly konzultovány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů) ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 se podávají a předkládají v souladu s pravidly stanovenými v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. září 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 907/2013,
20. september 2013,
millega kehtestatakse eeskiri üldnimetuse kasutamise avalduste esitamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta, (1) eelkõige selle artikli 1 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 1 lõikele 4 võib teatud üldnimetuste puhul, millega on tavapäraselt tähistatud mingi toidu- või joogigrupi selline iseärasus, mis võib jätta mulje mõju avaldamisest inimese tervisele, teha asjaomaste toidukäitlejate avalduse põhjal erandeid kõnealuse määruse rakendamisel.
(2)
Et tagada avalduste läbipaistev menetlemine mõistliku tähtaja jooksul, on määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 1 lõikes 4 nõutud, et komisjon võtab vastu ja avaldab toidukäitlejate vastavate avalduste esitamise eeskirja.
(3)
Eeskiri peaks tagama, et avaldus on täidetud nii, et selles on esitatud kogu avalduse hindamiseks vajalik teave. Lisaks peaks komisjonile jääma võimalus nõuda vajaduse korral ning sõltuvalt üldnimetuse liigist ja kohaldatava erandi ulatusest täiendavat teavet.
(4)
Vältimaks mitmekordset avalduste esitamist sama üldnimetuse kohta, on asjakohane lubada, et konkreetset toidusektorit esindavad kutseliidud saaksid avaldusi esitada oma liikmete nimel.
(5)
Selleks et tagada muu hulgas tarbijate kõrgetasemeline kaitse, ei tohiks väidete kasutamine olla vale, mitmeti mõistetav või eksitav. Üldnimetuse kasutamisel tuleks rakendada sama põhimõtet, mida kasutatakse väidete puhul, mis võivad tervist mõjutada. Et seda eesmärki saavutada ning kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, peavad riiklikud ametiasutused, võttes arvesse Euroopa Kohtu kohtupraktikat, iga juhtumi puhul kasutama keskmise tarbija tüüpilise reaktsiooni kindlaksmääramisel oma otsustusvõimet.
(6)
Üldnimetuse puhul peab olema võimalik tõendada, et seda on liikmesriigis (liikmesriikides) kasutatud vähemalt 20 aastat enne käesoleva määruse jõustumist.
(7)
Liikmesriikidega on konsulteeritud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 1 lõike 4 kohased üldnimetuse kasutamist käsitlevad avaldused esitatakse lisas sätestatud eeskirja kohaselt.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. september 2013