SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/38/EU,
ze dne 12. srpna 2013,
kterou se mění směrnice 2009/16/ES o státní přístavní inspekci
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 23. února 2006 přijala Mezinárodní organizace práce (ILO) Úmluvu o práci na moři (dále jen „úmluva MLC 2006“), jejímž cílem je vytvořit jediný ucelený nástroj zahrnující pokud možno všechny aktuální normy obsažené ve stávajících mezinárodních úmluvách a doporučeních týkajících se práce na moři a rovněž základní zásady obsažené v dalších mezinárodních úmluvách o práci.
(2)
Rozhodnutí Rady 2007/431/ES (3) zmocňuje členské státy, aby v zájmu Evropského společenství úmluvu MLC 2006 ratifikovaly. Proto by členské státy měly úmluvu ratifikovat co nejdříve.
(3)
Členské státy by při provádění státních přístavních inspekcí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (4) v souvislosti se záležitostmi, na které se vztahují úmluvy, jež členské státy dosud neratifikovaly a jež stanoví, že každá loď nacházející se v přístavu jiného smluvního státu či strany podléhá kontrole řádně zmocněných úředníků, měly vyvinout veškeré úsilí, aby dodržely postupy a zvyklosti podle těchto úmluv, a měly by tak upustit od podávání zpráv týkajících se státní přístavní inspekce Mezinárodní námořní organizaci (IMO) nebo ILO. Členské státy, které v době jejich vstupu v platnost neratifikovaly některou z mezinárodních úmluv, na něž se vztahuje směrnice 2009/16/ES, by měly vyvinout veškeré úsilí, aby na palubác0h svých lodí zavedly podobné podmínky v souladu s požadavky dané úmluvy.
(4)
V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu k účinnému prosazování mezinárodních norem ze strany členských států při provádění kontrol státu vlajky i státních přístavních inspekcí a s cílem zabránit nesouladu mezi mezinárodním právem a právem Unie by členské státy měly usilovat o to, aby příslušné úmluvy ratifikovaly k datu, kterým vstupují v platnost, a to alespoň ty jejich části, které spadají do pravomoci Unie.
(5)
Úmluva MLC 2006 stanoví normy pro práci na moři pro všechny námořníky bez ohledu na jejich státní příslušnost a vlajku lodě, na níž slouží.
(6)
Je vhodnější, aby se pro účely směrnice 2009/16/ES pojmy „námořník“ a „posádka“ nevymezovaly, nýbrž aby byly v každém jednotlivém případě chápány v souladu s tím, jak jsou vymezeny nebo chápány v příslušných mezinárodních úmluvách. Zejména by ve všech záležitostech, které se týkají prosazování úmluvy MLC 2006, měl být pojem „posádka“ chápán ve smyslu pojmu „námořník“ vymezeného v úmluvě MLC 2006.
(7)
Ve všech záležitostech, na které se vztahuje tato směrnice a jež se týkají prosazování úmluvy MLC 2006, také pro lodě, na něž se nevztahuje Mezinárodní předpis pro řízení bezpečnosti provozu lodí, by měly být odkazy na „společnost“ ve směrnici 2009/16/ES chápány ve smyslu pojmu „majitel lodě“, jak je vymezen v příslušném ustanovení úmluvy MLC 2006, protože tato definice lépe odpovídá zvláštním potřebám úmluvy MLC 2006.
(8)
Významná část norem úmluvy MLC 2006 je v právu Unie provedena prostřednictvím směrnice Rady 2009/13/ES ze dne 16. února 2009, kterou se provádí dohoda k Úmluvě o práci na moři z roku 2006 uzavřená Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) (5), a směrnice Rady 1999/63/ES ze dne 21. června 1999 o dohodě o úpravě pracovní doby námořníků uzavřené mezi Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Federací odborů pracovníků v dopravě v Evropské unii (FST) (6). Ty normy úmluvy MLC 2006, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/13/ES nebo směrnice 1999/63/ES, mají členské státy provést v souladu s uvedenými směrnicemi.
(9)
Je obecnou zásadou, že opatření přijatá za účelem uplatňování této směrnice by za žádných okolností neměla být pro členské státy důvodem ospravedlňujícím snížení obecné úrovně ochrany námořníků na lodích plujících pod vlajkou některého členského státu, která je zajištěna platným sociálním právem Unie.
(10)
Úmluva MLC 2006 obsahuje ustanovení o prosazování, která vymezují povinnosti států plnících povinnosti státní přístavní inspekce. Za účelem ochrany bezpečnosti a prevence narušování hospodářské soutěže by členským státům mělo být dovoleno ověřovat dodržování ustanovení úmluvy MCL 2006 na všech lodích, které vplouvají do jejich přístavů a kotvišť, bez ohledu na to, pod vlajkou jakého státu plují.
(11)
Státní přístavní inspekce je upravena směrnicí 2009/16/ES, která by měla zahrnout úmluvu MLC 2006 mezi úmluvy, jejichž provádění je ověřováno orgány členských států v jejich přístavech.
(12)
Při provádění státních přístavních inspekcí v souladu se směrnicí 2009/16/ES by členské státy měly zohlednit ustanovení úmluvy MLC 2006, podle nichž mají být osvědčení o práci na moři a prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři přijímána jakožto důkazy prima facie o dodržování požadavků úmluvy MLC 2006.
(13)
Právo Unie by mělo také odrážet postupy stanovené v úmluvě MLC 2006, pokud jde o řešení stížností na pevnině týkajících se záležitostí, kterými se tato úmluva zabývá.
(14)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení směrnice 2009/16/ES by měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Komise by měla být oprávněna přijímat prováděcí akty, pokud jde o: metodiku pro posuzování obecných rizikových parametrů týkajících se zejména kritérií státu vlajky a kritérií výkonnosti společnosti; zajištění jednotných podmínek týkajících se rozsahu rozšířené inspekce, včetně rizikových oblastí, na něž se má vztahovat; zajištění jednotného uplatňování postupů pro inspekce a bezpečnostní kontroly lodí; stanovení harmonizovaného elektronického formátu pro podávání zpráv o stížnostech týkajících se úmluvy MLC 2006; stanovení harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů, přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy; a stanovení podrobných opatření ohledně zveřejňování informací o společnostech s nízkou nebo velmi nízkou výkonností, kritérií pro shromažďování příslušných údajů a četnosti jejich aktualizace. Jedná se o vysoce odbornou činnost, která by měla být vykonávána v mezích zásad a kritérií stanovených uvedenou směrnicí. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(15)
Komise by neměla přijmout prováděcí akt týkající se metodiky pro posuzování obecných rizikových parametrů, zejména pokud jde o kritéria státu vlajky a kritéria výkonnosti společnosti, zpráv lodivodů a přístavních orgánů nebo subjektů, včetně harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů a přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy, jakož i podrobných opatření ohledně zveřejňování informací o společnostech s nízkou či velmi nízkou výkonností, jestliže výbor uvedený v této směrnici nevydá k návrhu prováděcího aktu předloženému Komisí žádné stanovisko.
(16)
Komise by při stanovování prováděcích pravidel měla konkrétně zohlednit odborné znalosti a zkušenosti získané během uplatňování systému inspekcí v Unii a měla by vycházet z odborných znalostí v rámci Memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci, podepsaného v Paříži dne 26. ledna 1982, v platném znění (dále jen „Pařížské memorandum“).
(17)
Prováděcími pravidly, včetně odkazů na instrukce a pokyny Pařížského memoranda, by neměl být ohrožen profesionální úsudek inspektorů nebo příslušného orgánu ani flexibilita podle ustanovení směrnice 2009/16/ES.
(18)
Inspekční databáze uvedená ve směrnici 2009/16/ES by měla být přizpůsobena a rozšiřována v souladu se změnami zavedenými touto směrnicí nebo změnami přijatými v rámci Pařížského memoranda.
(19)
Účelem Pařížského memoranda je vyloučit z provozu lodě nevyhovující normám, a to prostřednictvím harmonizovaného systému státní přístavní inspekce, zahrnujícího koordinované inspekce lodí vplouvajících do přístavů v oblasti Pařížského memoranda, včetně přístavů členských států. Cílem těchto inspekcí je ověřit, zda lodě splňují mezinárodní normy v oblasti ochrany, bezpečnosti a životního prostředí a zda mají námořníci přiměřené životní a pracovní podmínky v souladu s platnými mezinárodními úmluvami. Při provádění inspekcí a odkazování na instrukce a pokyny Pařížského memoranda by měla být vzata v úvahu skutečnost, že cílem vytváření a přijímání těchto instrukcí a pokynů je zajistit důslednost při provádění inspekcí v zájmu usnadnění dosažení co největšího stupně sblížení.
(20)
Inspekce, jejichž účelem je ověřit, zda životní a pracovní podmínky námořníků na lodi, jakož i jejich výcvik a kvalifikace, splňují požadavky úmluvy MLC 2006, vyžadují nezbytnou úroveň odborné přípravy inspektorů. Evropská agentura pro námořní bezpečnost a členské státy by měly rozvíjet tuto odbornou přípravu inspektorů pro účely kontrol dodržování úmluvy MLC 2006.
(21)
Aby měla Komise možnost urychleně aktualizovat příslušné postupy, a tím přispět k dosažení celosvětově rovných podmínek pro námořní dopravu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny přílohy VI směrnice 2009/16/ES obsahující seznam „instrukcí“ přijatých Pařížským memorandem, s cílem udržovat postupy použitelné a vymahatelné na území členských států v souladu s postupy dohodnutými na mezinárodní úrovni a v souladu s příslušnými úmluvami. Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(22)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a dopadů této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(23)
Směrnice 2009/16/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Podle článku VIII úmluvy MLC 2006 má úmluva MLC 2006 vstoupit v platnost 12 měsíců ode dne, kdy jsou zaregistrovány ratifikace nejméně 30 členů ILO s celkovým podílem na světové hrubé prostornosti lodí ve výši 33 procent. Tato podmínka byla splněna dne 20. srpna 2012 a úmluva MLC 2006 vstoupí v platnost dne 20. srpna 2013.
(25)
Tato směrnice by měla vstoupit v platnost ve stejný den jako úmluva MLC 2006,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2009/16/ES
Směrnice 2009/16/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
bod 1 se mění takto:
i)
písmeno g) se zrušuje,
ii)
doplňují se nová písmena, která znějí:
„i)
Úmluva o práci na moři z roku 2006 (MLC 2006);
j)
Mezinárodní úmluva o omezení používání škodlivých nátěrových systémů proti obrůstání lodí z roku 2001 (AFS 2001);
k)
Mezinárodní úmluva o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy z roku 2001 (úmluva BUNKERS 2001);“
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„23)
„osvědčením o práci na moři“ osvědčení uvedené v pravidle 5.1.3 úmluvy MLC 2006.
24)
„prohlášením o dodržování pravidel pro práci na moři“ prohlášení uvedené v pravidle 5.1.3 úmluvy MLC 2006.“;
c)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Všechny odkazy v této směrnici na úmluvy, mezinárodní předpisy a rezoluce, včetně odkazů na osvědčení a další dokumenty, se považují za odkazy na uvedené úmluvy, mezinárodní předpisy a rezoluce v jejich platném znění.“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Při inspekci lodi plující pod vlajkou státu, který není smluvní stranou úmluvy, členské státy zajistí, aby zacházení s touto lodí a její posádkou nebylo příznivější než zacházení s lodí plující pod vlajkou státu, který je smluvní stranou úmluvy. Tato loď bude podrobena podrobné inspekci v souladu s postupy stanovenými Pařížským memorandem.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Opatření přijatá za účelem uplatňování této směrnice nesmí vést ke zhoršení stávající situace v jednotlivých členských státech, pokud jde o obecnou úroveň ochrany námořníků podle sociálního práva Unie v oblastech, na něž se tato směrnice vztahuje. Jestliže příslušný orgán státu přístavu zjistí při provádění těchto opatření jasné porušení práva Unie na palubě lodí plujících pod vlajkou členského státu, neprodleně o této skutečnosti uvědomí v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi jakékoliv další příslušné orgány za účelem případného přijetí dalších opatření.“.
3)
V článku 8 se zrušuje odstavec 4.
4)
V článku 10 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení metodiky pro posuzování obecných rizikových parametrů týkajících se zejména kritérií státu vlajky a kritérií výkonnosti společnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
5)
V článku 14 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Rozsah rozšířené inspekce, včetně rizikových oblastí, na něž se má vztahovat, je uveden v příloze VII. Komise může přijmout podrobná opatření k zajištění jednotných podmínek pro uplatňování přílohy VII. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
6)
V článku 15 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Komise může přijmout podrobná opatření k zajištění jednotného uplatňování postupů uvedených v odstavci 1 a bezpečnostních kontrol uvedených v odstavci 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
(7)
V článku 17 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Je-li v návaznosti na podrobnou inspekci zjištěno, že životní a pracovní podmínky na lodi nejsou v souladu s požadavky úmluvy MLC 2006, inspektor neprodleně upozorní na nedostatky velitele lodě a sdělí mu lhůtu pro jejich nápravu.
V případě, že inspektor považuje tyto nedostatky za závažné, nebo jestliže tyto nedostatky souvisejí s možnou stížností podle přílohy V části A bodu 19, upozorní na ně inspektor rovněž příslušné organizace námořníků a majitelů lodí v členském státě, v němž je inspekce provedena, přičemž může:
a)
učinit oznámení zástupci státu vlajky;
b)
poskytnout příslušným orgánům nejbližšího nácestného přístavu příslušné informace.
Pokud jde o záležitosti týkající se úmluvy MLC 2006, je členský stát, v němž je inspekce provedena, oprávněn předat kopii zprávy o inspekci, doplněnou o všechny odpovědi obdržené ve stanovené lhůtě od příslušných orgánů státu vlajky, generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, aby mohla být přijata vhodná a účelná opatření k zajištění toho, že se takové informace zaznamenají a že na ně budou upozorněny strany, které by mohly mít zájem o využití příslušných opravných prostředků.“
(8)
V článku 18 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Totožnost stěžovatele nesmí být vyzrazena veliteli lodě nebo majiteli dané lodě. Inspektor učiní vhodné kroky, aby zajistil důvěrnost stížností podaných námořníky, včetně toho, že zajistí důvěrnost při všech rozhovorech s námořníky.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 18a
Postupy pro řešení stížností v souvislosti s úmluvou MLC 2006 podaných na pevnině
1. Stížnost námořníka na porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, je možné nahlásit inspektorovi v přístavu, do něhož loď námořníka vplula. V takových případech inspektor provede počáteční šetření.
2. Tam, kde je to vhodné, se počáteční šetření se zřetelem k povaze stížnosti zaměří i na to, zda byly dodrženy postupy pro projednání stížnosti na lodi podle pravidla 5.1.5 úmluvy MLC 2006. Inspektor může rovněž provést podrobnou inspekci v souladu s článkem 13 této směrnice.
3. Tam, kde je to vhodné, usiluje inspektor o to, aby byla stížnost vyřešena na palubě lodi.
4. Jestliže šetření nebo inspekce odhalí nesrovnalosti, které spadají do oblasti působnosti článku 19, použije se uvedený článek.
5. Pokud se nepoužije odstavec 4 a stížnost námořníka týkající se záležitostí upravených úmluvou MLC 2006 nebyla vyřešena na palubě lodi, oznámí to inspektor neprodleně státu vlajky a usiluje o to, aby ve stanovené lhůtě obdržel informace a plán nápravných opatření, který má předložit stát vlajky. Zpráva o jakékoli provedené inspekci se elektronickými prostředky předá do inspekční databáze uvedené v článku 24.
6. Nebyla-li stížnost vyřešena v návaznosti na opatření provedená podle odstavce 5, předá stát přístavu kopii zprávy inspektora generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce. Zpráva musí být doplněna o jakoukoli odpověď, kterou obdržel ve stanovené lhůtě od příslušného orgánu státu vlajky. Obdobně se informují příslušné organizace námořníků a majitelů lodí ve státu přístavu. Mimoto stát přístavu pravidelně předává generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce statistiky a informace týkající se stížností, které byly vyřešeny.
Tyto statistiky a informace se předávají za účelem zajištění toho, aby bylo možné na základě vhodných a účelných opatření vést záznamy o těchto informacích a aby na tyto záznamy mohly být upozorněny strany, včetně organizací námořníků a majitelů lodí, které by mohly mít zájem o využití příslušných opravných prostředků.
7. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku se Komisi svěřují prováděcí pravomoci, pokud jde o zřízení harmonizovaného elektronického formátu a postupu pro podávání zpráv o následných opatřeních přijatých členskými státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.
8. Tímto článkem není dotčen článek 18. Čl. 18 čtvrtý pododstavec se rovněž vztahuje na stížnosti týkající se záležitostí upravených úmluvou MLC 2006.“
10)
Článek 19 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. V případě, že životní a pracovní podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví či ochranu námořníků, nebo v případě nedostatků, které představují závažné či opakované porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, zajistí příslušný orgán státu přístavu, kde je prováděna inspekce lodi, zadržení lodi nebo zastavení činnosti, během níž se nedostatky objevily.
Příkaz k zadržení lodi nebo zastavení činnosti nelze odvolat, dokud nedojde k odstranění těchto nedostatků, nebo dokud příslušný orgán nepřijme plán opatření pro odstranění těchto nedostatků a není přesvědčen, že tento plán bude urychleně proveden. Předtím, než bude plán činností přijat, může inspektor konzultovat stát vlajky.“;
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Dojde-li k zadržení, uvědomí příslušný orgán neprodleně správní orgány státu vlajky, nebo není-li to možné, konzula nebo v případě jeho nepřítomnosti nejbližšího diplomatického zástupce státu písemně o všech okolnostech, za kterých byl zásah považován za nezbytný, včetně zprávy o inspekci. Dále jsou podle okolností informováni rovněž určení lodní inspektoři nebo uznané organizace příslušné pro vydávání lodních klasifikačních osvědčení nebo zákonných osvědčení podle úmluv. Je-li kromě toho lodi zabráněno v plavbě z důvodu vážného nebo opakovaného porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně porušení práv námořníků, nebo proto, že životní a pracovní podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví nebo ochranu námořníků, informuje o tom příslušný orgán neprodleně stát vlajky a vyzve jeho zástupce, aby se pokud možno dostavil, přičemž požádá stát vlajky, aby poskytl odpověď ve stanovené lhůtě. Příslušný orgán rovněž neprodleně informuje příslušné organizace námořníků a majitelů lodí ve státě přístavu, ve kterém byla inspekce provedena.“
11)
V článku 23 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Komisi se svěřují prováděcí pravomoci, aby přijala opatření k provádění tohoto článku, včetně harmonizovaných postupů pro podávání hlášení o zjevných nesrovnalostech od lodivodů, přístavních orgánů nebo subjektů a o následných opatřeních přijatých členskými státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
12)
V článku 27 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komisi se svěřují prováděcí pravomoci ke stanovení podrobných opatření ohledně zveřejňování informací uvedených v prvním pododstavci, kritérií pro shromažďování příslušných údajů a četnosti aktualizace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 31 odst. 3.“
13)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 30a
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 30b, pokud jde o změny přílohy VI, za účelem doplnění na seznam uvedený v uvedené příloze dalších instrukcí týkajících se státní přístavní inspekce, které byly přijaty organizací Pařížského memoranda.
Článek 30b
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených tímto článkem.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 30a je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 20. srpna 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 30a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 30a vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
14)
Článek 31 se nahrazuje tímto:
„Článek 31
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízený článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (8). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, který má být přijat podle čl. 10 odst. 3, čl. 23 odst. 5 a čl. 27 druhého pododstavce, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
15)
Článek 32 se zrušuje.
16)
Článek 33 se nahrazuje tímto:
„Článek 33
Prováděcí pravidla
Při stanovení prováděcích pravidel uvedených v čl. 10 odst. 3, čl. 14 odst. 4, čl. 15 odst. 4, čl. 18a odst. 7, čl. 23 odst. 5 a článku 27 postupem podle čl. 31 odst. 3 věnuje Komise zvláštní pozornost tomu, aby tato pravidla zohlednila odborné znalosti a zkušenosti získané během uplatňování systému inspekcí v Unii a aby vycházela z odborných znalostí v rámci Pařížského memoranda.“
17)
V příloze I části II se bod 2B mění takto:
a)
pátá odrážka se nahrazuje tímto:
„-
lodě, jichž se týká zpráva nebo stížnost, včetně stížnosti na pevnině, podaná velitelem lodě, členem posádky nebo jakoukoliv osobou či organizací s oprávněným zájmem na bezpečném provozu lodě, životních a pracovních podmínkách na lodi nebo zabránění znečištění, pokud dotyčný členský stát nepovažuje zprávu či stížnost za zjevně nepodloženou,“;
b)
doplňuje se nová odrážka, která zní:
„-
„lodě, pro něž byl schválen plán opatření pro odstranění nedostatků uvedený v čl. 19 odst. 2a, ale jeho provádění nebylo zkontrolováno inspektorem.“
18)
Příloha IV se mění takto:
a)
body 14, 15 a 16 se nahrazují tímto:
„14.
Lékařská osvědčení (viz úmluva MLC 2006).
15.
Tabulka rozpisu pracovního režimu na palubě (viz úmluvy MLC 2006 a STCW 78/95).
16.
Záznamy o pracovní době a době odpočinku námořníků (viz úmluva MLC 2006).“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„45.
Osvědčení o práci na moři.
46.
Prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři, části I a II.
47.
Mezinárodní osvědčení o nátěrovém systému proti obrůstání.
48.
Osvědčení o pojištění nebo jiném finančním zajištění občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy.“
19)
V příloze V části A se doplňují nové body, které znějí:
„16.
Dokumenty požadované podle úmluvy MLC 2006 nejsou předloženy, vedeny nebo jsou vedeny nesprávně nebo předložené dokumenty neobsahují informace požadované podle úmluvy MLC 2006 nebo jsou z jiného důvodu neplatné.
17.
Životní a pracovní podmínky na lodi nesplňují požadavky úmluvy MLC 2006.
18.
Existuje důvodné podezření, že loď změnila vlajku, aby se vyhnula dodržování úmluvy MLC 2006.
19.
Byla podána stížnost, podle níž určité životní a pracovní podmínky na lodi nesplňují požadavky úmluvy MLC 2006.“
20)
V příloze X se bod 3.10 mění takto:
a)
nadpis se nahrazuje tímto:
„Oblasti podle úmluvy MLC 2006“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„8.
Podmínky na lodi představují zjevné riziko pro bezpečnost, zdraví či ochranu námořníků.
9.
Nesoulad s předpisy představuje závažné či opakované porušení požadavků úmluvy MLC 2006, včetně práv námořníků, týkajících se životních a pracovních podmínek námořníků na lodi, jak jsou stanoveny v osvědčení o práci na moři dotčené lodě a v jejím prohlášení o dodržování pravidel pro práci na moři.“
Článek 2
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. listopadu 2014. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dne 20. srpna 2013, kdy vstupuje v platnost úmluva MLC 2006.
Článek 4
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 12. srpna 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/38/EL,
12. august 2013,
millega muudetakse direktiivi 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (ILO) võttis 23. veebruaril 2006 vastu 2006. aasta meretöönormide konventsiooni (edaspidi „meretöönormide konventsioon”), soovides luua ühtse ja sidusa instrumendi, mis hõlmab võimalikult suurel hulgal kehtivate rahvusvaheliste meretöönormide konventsioonide ja soovituste ajakohaseid standardeid ning samuti muudes rahvusvahelistes tööd käsitlevates konventsioonides sisalduvaid aluspõhimõtteid.
(2)
Nõukogu otsusega 2007/431/EÜ (3) volitati liikmesriike ratifitseerima Euroopa Ühenduse huvides meretöönormide konventsiooni. Seetõttu peaksid liikmesriigid ratifitseerima meretöönormide konventsiooni nii kiiresti kui võimalik.
(3)
Sadamariigi kontrollide puhul, mida tehakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (4), peaksid liikmesriigid seoses nende poolt seni veel ratifitseerimata konventsioonide sätetega, mis näevad ette, et teise konventsiooniosalise riigi või konventsiooniosalise sadamas kontrollivad igat laeva nõuetekohaselt volitatud ametnikud, tegema kõik nendest oleneva, et järgida kõnealuste konventsioonide kohaseid menetlusi ja tavasid, ning peaksid seega hoiduma sadamariigi kontrolli raportite tegemisest Rahvusvahelisele Mereorganisatsioonile ja/või ILO-le. Liikmesriigid, kes ei ole direktiiviga 2009/16/EÜ hõlmatud rahvusvahelist konventsiooni selle jõustumise ajaks veel ratifitseerinud, peaksid tegema kõik nendest oleneva, et luua oma laevadel tingimused, mis on kooskõlas kõnealuse konventsiooni nõuetega.
(4)
Selleks et tagada lipuriigi ja sadamariigi kontrollide puhul ühtlustatud lähenemisviis rahvusvaheliste standardite tõhusaks jõustamiseks liikmesriikides ning vältida rahvusvahelise ja liidu õiguse vastuolusid, peaks liikmesriikide eesmärk olema konventsioonid nende jõustumise kuupäevaks ratifitseerida või ratifitseerida vähemalt need konventsioonide osad, mis kuuluvad liidu pädevusse.
(5)
Meretöönormide konventsiooniga kehtestatakse meretööstandardid kõigi meremeeste jaoks, sõltumata nende kodakondsusest ja nende töökohaks oleva laeva lipuriigist.
(6)
Direktiivi 2009/16/EÜ kohaldamiseks on eelistatav mõisteid „meremees” ja „laevapere” mitte määratleda, vaid käsitada kõnealuseid mõisteid pigem igal üksikjuhul viisil, nagu neid on määratletud või nagu neid käsitatakse asjaomases rahvusvahelises konventsioonis. Eelkõige tuleks meretöönormide konventsiooni jõustamisega seotud küsimustes mõistet „laevapere” käsitada meretöönormide konventsiooni mõistena „meremees”.
(7)
Kõikides käesoleva direktiiviga reguleeritud meretöönormide konventsiooni jõustamisega seotud küsimustes, sealhulgas laevade puhul, mille suhtes ei kohaldata meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelist koodeksit, tuleks direktiivi 2009/16/EÜ mõistet „laevaühing” käsitada meretöönormide konventsiooni asjaomases sättes määratletud mõistena „laevaomanik”, kuna see sobib paremini meretöönormide konventsiooni konkreetsete vajadustega.
(8)
Oluline osa meretöönormide konventsiooni standarditest on liidu õiguses rakendatud nõukogu 16. veebruari 2009. aasta direktiiviga 2009/13/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (ETF) sõlmitud kokkulepet 2006. aasta meretöönormide konventsiooni kohta (5), ja nõukogu 21. juuni 1999. aasta direktiiviga 1999/63/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (FST) sõlmitud kokkulepet meremeeste tööaja korralduse kohta (6). Need meretöönormide konventsiooni standardid, mis jäävad direktiivi 2009/13/EÜ või direktiivi 1999/63/EÜ reguleerimisalasse, tuleb liikmesriikidel rakendada kooskõlas nimetatud direktiividega.
(9)
Üldpõhimõtte kohaselt ei tohiks käesoleva direktiivi ülevõtmise meetmed mitte ühelgi tingimusel anda liikmesriikidele alust liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel töötavate meremeeste üldise kaitstuse taseme alandamiseks allapoole kohaldatava liidu sotsiaalõigusega ettenähtud taset.
(10)
Meretöönormide konventsioon sisaldab õigusnormide täitmise tagamise sätteid, milles on kindlaks määratud sadamariigi kontrolli kohustusi täitvate riikide ülesanded. Turvalisuse kaitseks ja konkurentsi moonutamise vältimiseks peaks liikmesriikidel olema lubatud kontrollida, et kõik nende sadamates või ankrukohtades peatuvad laevad, sõltumata sellest, millise riigi lipu all need sõidavad, järgivad meretöönormide konventsiooni sätteid.
(11)
Sadamariigi kontrolli reguleeritakse direktiiviga 2009/16/EÜ, millesse peaks lisama meretöönormide konventsiooni teiste selliste konventsioonide hulka, mille rakendamist kontrollivad liikmesriikide ametiasutused oma sadamates.
(12)
Direktiivi 2009/16/EÜ kohaste sadamariigi kontrollide puhul tuleks liikmesriikidel võtta arvesse meretöönormide konventsiooni sätteid, mis näevad ette, et meretöö sertifikaati ja meretöö nõuete järgimist tõendavat deklaratsiooni tuleb aktsepteerida esmapilgul usutavate tõenditena meretöönormide konventsiooni nõuete järgimise kohta.
(13)
Liidu õigus peaks kajastama ka meretöönormide konventsioonis sätestatud korda maismaal esitatud kaebuste käsitlemiseks meretöönormide konventsiooniga reguleeritud küsimustes.
(14)
Selleks et tagada direktiivi 2009/16/EÜ ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu rakendusaktid selleks, et rakendada selliste üldiste ohuparameetrite arvessevõtmise meetodit, mis käsitlevad eelkõige lipuriigi kriteeriume ja laevaühingu tegevusnäitajate kriteeriume; selleks, et tagada ühetaolised laiendatud kontrolli mahu tingimused, sealhulgas hõlmatavad ohualad; selleks, et tagada laevakontrolli korra ja julgeolekukontrollide ühetaoline kohaldamine; selleks, et kehtestada meretöönormide konventsiooniga seotud kaebustest aruandmiseks ühtne elektrooniline vorm; selleks, et rakendada ühtlustatud menetlust lootside ja sadamate valdajate või asutuste avastatud ilmsetest kõrvalekalletest teatamise ning liikmesriikide võetud järelmeetmete kohta; selleks, et kehtestada halbade ja väga halbade tegevusnäitajatega laevaühinguid käsitleva teabe avaldamise üksikasjalik kord, asjaomaste andmete kokkuvõtmise kriteeriumid ja ajakohastamise sagedus. See on väga tehniline ülesanne, mis tuleb täita kõnealuse direktiiviga kehtestatud põhimõtete ja kriteeriumide alusel. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendusvolituste teostamise suhtes (7).
(15)
Rakendusakte, mis on seotud selliste üldiste ohuparameetrite arvessevõtmise meetodiga, mis käsitlevad eelkõige lipuriigi kriteeriume ja laevaühingu tegevusnäitajate kriteeriume, lootside ja sadamate valdajate või asutuste ettekannetega, sealhulgas ühtlustatud menetlusega lootside ja sadamate valdajate või asutuste avastatud ilmsetest kõrvalekalletest teatamise ning liikmesriikide võetud järelmeetmete kohta, ning halbade või väga halbade tegevusnäitajatega laevaühingute kohta teabe avaldamise üksikasjaliku korraga, ei tohiks komisjon vastu võtta juhul, kui käesolevas direktiivis osutatud komitee ei esita arvamust komisjoni esitatud rakendusakti eelnõu kohta.
(16)
Rakenduseeskirjade kehtestamisel peaks komisjon võtma konkreetselt arvesse liidu kontrollisüsteemiga seoses omandatud ekspertteadmisi ja kogemusi ning tuginema 26. jaanuaril 1982 Pariisis alla kirjutatud sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi (selle ajakohastatud versioonis) („Pariisi memorandum”) ekspertteadmistele.
(17)
Rakenduseeskirjad, sealhulgas viited Pariisi memorandumi juhenditele ja suunistele, ei tohiks negatiivselt mõjutada inspektorite või pädeva asutuse ametialast arvamust ega direktiivis 2009/16/EÜ sätestatud paindlikkust.
(18)
Direktiivis 2009/16/EÜ osutatud kontrolliandmebaasi tuleks kohandada ja edasi arendada kooskõlas käesolevas direktiivis ettenähtud või Pariisi memorandumi raames vastu võetud muudatustega.
(19)
Pariisi memorandumi eesmärk on kõrvaldada kasutuselt standarditele mittevastavad laevad, rakendades sadamariikide ühtset kontrollisüsteemi, mis hõlmab kooskõlastatud kontrolle laevade üle, mis peatuvad sadamates, sealhulgas liikmesriikide sadamates, Pariisi memorandumi piirkonnas. Nimetatud kontrollide eesmärk on teha kindlaks, et asjaomased laevad vastavad rahvusvahelistele ohutus-, turvalisus- ja keskkonnastandarditele ning et meremeestel on nõuetekohased elamis- ja töötingimused, kooskõlas kehtivate rahvusvaheliste konventsioonidega. Kontrollide tegemisel ning viitamisel Pariisi memorandumi juhenditele ja suunistele tuleks võtta arvesse asjaolu, et kõnealused juhendid ja suunised on välja töötatud ja vastu võetud järjepidevuse tagamiseks ning kontrollide suunamiseks, et hõlbustada võimalikult suurel määral lähenemist.
(20)
Selleks et kontrollida laeval töötavate meremeeste elamis- ja töötingimuste ning nende väljaõppe ja kvalifikatsiooni vastavust meretöönormide konventsiooni nõuetele, on vaja inspektorite piisavat väljaõpet. Euroopa Meresõiduohutuse Amet ja liikmesriigid peaksid edendama inspektorite väljaõppe läbiviimist meretöönormide konventsiooni nõuete järgimise kontrollimise eesmärgil.
(21)
Selleks et komisjon saaks kiiresti ajakohastada asjakohaseid menetlusi, aidates seeläbi kaasa võrdsete võimaluste saavutamisele kogu maailma laevanduses, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte seoses muudatustega direktiivi 2009/16/EÜ VI lisas, mis hõlmab Pariisi memorandumiga vastu võetud juhendite loetelu, et tagada asjaomaste menetluste kohaldatavus ja jõustamine liikmesriikide territooriumil kooskõlas rahvusvahelisel tasandil kokku lepitud menetlustega ja asjaomaste konventsioonidega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(22)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning tegevuse ulatuse ja toime tõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(23)
Seetõttu tuleks direktiivi 2009/16/EÜ vastavalt muuta.
(24)
Meretöönormide konventsioon jõustub selle artikli VIII kohaselt 12 kuud pärast kuupäeva, mil on registreeritud vähemalt 30 ILO liikme, kelle laevade kogumahutavus moodustab vähemalt 33 % kogu maailma laevade kogumahutavusest, ratifitseerimised. Nimetatud tingimus täideti 20. augustil 2012 ja meretöönormide konventsioon jõustub 20. augustil 2013.
(25)
Käesolev direktiiv peaks jõustuma samal kuupäeval kui meretöönormide konventsioon,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 2009/16/EÜ muudatused
Direktiivi 2009/16/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:
a)
punkti 1 muudetakse järgmiselt:
i)
punkt g jäetakse välja;
ii)
lisatakse järgmised alapunktid:
„i)
2006. aastal vastu võetud meretöönormide konventsioon;
j)
2001. aastal vastu võetud laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsioon;
k)
2001. aastal vastu võetud punkrikütuse reostuskahjude tsiviilvastutuse rahvusvaheline konventsioon.”;
b)
lisatakse järgmised punktid:
„23)
„Meretöö sertifikaat” - meretöönormide konventsiooni reeglis 5.1.3 osutatud sertifikaat.
24)
„Meretöö nõuete järgimist tõendav deklaratsioon” - meretöönormide konventsiooni reeglis 5.1.3 osutatud deklaratsioon.”;
c)
lisatakse järgmine lõik:
„Kõiki käesolevas direktiivis leiduvaid viiteid konventsioonidele, rahvusvahelistele koodeksitele ja resolutsioonidele, sealhulgas sertifikaatidele ja muudele dokumentidele, käsitatakse viidetena asjaomaste konventsioonide, rahvusvaheliste koodeksite ja resolutsioonide ajakohastatud versioonidele.”
2)
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Liikmesriigid tagavad, et kontrollides laeva, mis sõidab sellise riigi lipu all, kes ei ole konventsiooniosaline, ei kohtle nad kõnealust laeva ja laevapere soodsamatel tingimustel kui laeva, mis sõidab konventsiooniosaliseks oleva riigi lipu all. Sellise laeva puhul rakendatakse üksikasjalikumat kontrolli Pariisi memorandumiga kehtestatud menetluste kohaselt.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„5. Käesoleva direktiivi ülevõtmismeetmed ei põhjusta meremeeste üldise kaitstuse taseme alandamist allapoole liidu sotsiaalõigusega ettenähtud taset valdkondades, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, võrreldes liikmesriigis valitseva olukorraga. Kui sadamariigi pädev asutus avastab kõnealuste meetmete rakendamisel liidu õiguse selge rikkumise liikmesriigi lipu all sõitval laeval, teavitab ta vastavalt siseriiklikule õigusele ja tavale viivitamata teisi asjaomaseid pädevaid asutusi, et võtta vajaduse korral edasisi meetmeid.”
3)
Artikli 8 lõige 4 jäetakse välja.
4)
Artikli 10 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Komisjonile antakse rakendusvolitused selliste üldiste ohuparameetrite arvessevõtmise meetodi rakendamiseks, mis käsitlevad eelkõige lipuriigi kriteeriume ja laevaühingu tegevusnäitajate kriteeriume. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
5)
Artikli 14 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Laiendatud kontrolli maht, sealhulgas hõlmatavad ohualad, on sätestatud VII lisas. Komisjon võib võtta vastu üksikasjalikud meetmed, et tagada VII lisa ühetaolised kohaldamistingimused. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
6)
Artikli 15 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Komisjon võib võtta vastu üksikasjalikud meetmed, et tagada käesoleva artikli lõikes 1 osutatud menetluste ja lõikes 2 osutatud julgeolekukontrollide ühetaolised kohaldamistingimused. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
7)
Artiklile 17 lisatakse järgmised lõigud:
„Kui üksikasjalikuma kontrolli käigus leitakse, et elamis- ja töötingimused laevas ei vasta meretöönormide konventsiooni nõuetele, juhib inspektor viivitamata laeva kapteni tähelepanu puudustele ning nõutavatele tähtaegadele nende parandamiseks.
Kui inspektor leiab, et sellised puudused on märkimisväärsed või kui need on seotud V lisa A osa punkti 19 kohase võimaliku kaebusega, juhib inspektor ka asjakohaste meremeeste ja laevaomanike organisatsioonide tähelepanu puudustele liikmesriigis, kus kontroll läbi viiakse, ning võib:
a)
teatada sellest lipuriigi esindajale,
b)
anda järgmise külastatava sadama pädevatele asutustele asjakohast teavet.
Meretöönormide konventsiooni käsitlevates küsimustes on liikmesriigil, kus kontroll läbi viiakse, õigus edastada Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektorile inspektori aruande koopia, millele lisatakse lipuriigi pädevatelt asutustelt ettenähtud tähtaja jooksul saadud vastus, et asjakohaseks ja otstarbekaks peetava menetluse alusel pidada sellise teabe üle arvestust ja edastada see teadmiseks isikutele, kellel võib olla huvi asjaomase vaidlustuskorra vastu.”
8)
Artikli 18 neljas lõik asendatakse järgmisega:
„Kaebuse esitanud isikut ei tehta asjaomase laeva kaptenile või omanikule teatavaks. Inspektor võtab asjakohased meetmed, et kaitsta meremeeste esitatud kaebuste konfidentsiaalsust, tagades sealhulgas meremeestega toimunud vestluse konfidentsiaalsuse.”
9)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 18a
Meretöönormide konventsiooni kord maismaal esitatud kaebuste lahendamiseks
1. Meremees võib esitada kaebuse meretöönormide konventsiooni nõuete, sealhulgas meremeeste õiguste väidetava rikkumise kohta inspektorile sadamas, mida meremehe laev külastab. Sellisel juhul viib inspektor läbi esialgse uurimise.
2. Kaebuse iseloomu arvestades võetakse vajaduse korral esialgse uurimise käigus arvesse, kas on järgitud meretöönormide konventsiooni reeglis 5.1.5 sätestatud kaebuste lahendamise korda pardal. Samuti võib inspektor käesoleva direktiivi artikli 13 kohaselt läbi viia üksikasjalikuma kontrolli.
3. Vajaduse korral püüab inspektor kaasa aidata kaebuse lahendamisele laeva tasandil.
4. Kui uurimise või kontrolli käigus ilmneb mittevastavus, mis jääb artikli 19 reguleerimisalasse, kohaldatakse nimetatud artiklit.
5. Kui lõiget 4 ei kohaldata ja meremehe kaebust meretöönormide konventsiooniga reguleeritavas küsimuses ei ole lahendatud laeva tasandil, siis teatab inspektor sellest viivitamata lipuriigile, paludes lipuriigil ettenähtud tähtaja jooksul esitada soovitused ja parandusmeetmed. Kõikide kontrollide aruanne edastatakse elektrooniliselt artiklis 24 osutatud kontrolliandmebaasi.
6. Kui kaebust ei ole lahendatud lõike 5 kohaselt võetud meetmete abil, saadab sadamariik Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektorile inspektori aruande koopia. Aruandele lisatakse lipuriigi pädevalt asutuselt ettenähtud tähtajaks saadud vastus. Samuti teavitatakse sadamariigi asjaomaseid meremeeste ja laevaomanike organisatsioone. Lisaks esitab sadamariik Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektorile korrapäraselt statistilisi andmeid ja teavet lahendatud kaebuste kohta.
Need esitatakse selleks, et asjakohaseks ja otstarbekaks peetava menetluse alusel pidada sellise teabe üle arvestust ja edastada see teadmiseks isikutele, kellel võib olla huvi asjaomase vaidlustuskorra vastu, sealhulgas meremeeste ja laevaomanike organisatsioonidele.
7. Et tagada käesoleva artikli ühetaolised rakendamistingimused, antakse komisjonile rakendamisvolitused liikmesriikide võetud järelmeetmetest aruandmise ühtlustatud elektroonilise vormi ja korra kehtestamiseks. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
8. Käesoleva artikliga ei piirata artikli 18 kohaldamist. Artikli 18 neljandat lõiku kohaldatakse ka kaebustele meretöönormide konventsiooniga reguleeritud küsimustes.”
10)
Artiklit 19 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmine lõige:
„2a. Kui elamis- ja töötingimused laeval ohustavad selgelt meremeeste ohutust, tervist või julgeolekut või kui esinevad puudused, mis kujutavad endast meretöönormide konventsiooni nõuete, sealhulgas meremeeste õiguste tõsist või korduvat rikkumist, tagab laeva kontrolliva sadamariigi pädev asutus laeva kinnipidamise või peatab toimingu, mille käigus puudused ilmnesid.
Kinnipidamiskorraldus või toimingu peatamine kehtib seni, kuni kõnealused puudused on kõrvaldatud või kui pädev asutus on heaks kiitnud tegevuskava kõnealuste puuduste kõrvaldamiseks ja on veendunud, et tegevuskava rakendatakse kiiresti. Enne tegevuskava heakskiitmist võib inspektor konsulteerida lipuriigiga.”;
b)
lõige 6 asendatakse järgmisega:
„6. Laeva kinnipidamise korral teatab pädev asutus kirjalikult ja koos kontrollaktiga viivitamata kõikidest sekkumist nõudvatest asjaoludest lipuriigi ametiasutusele, või kui see ei ole võimalik, konsulile või tema puudumisel riigi lähimale diplomaatilisele esindajale. Lisaks teavitatakse vajaduse korral selleks määratud inspektoreid või tunnustatud organisatsioone, kes vastavalt konventsioonidele vastutavad klassifikatsioonitunnistuste või seadusjärgsete tunnistuste väljaandmise eest. Lisaks, kui laeva ei lubata merele meretöönormide konventsiooni nõuete, sealhulgas meremeeste õiguste tõsise või korduva rikkumise tõttu või kui elamis- ja töötingimused laeval ohustavad selgelt meremeeste ohutust, tervist või julgeolekut, siis teatab pädev asutus sellest viivitamata lipuriigile ja kutsub võimalusel kohale lipuriigi esindaja, paludes lipuriigil vastata ettenähtud tähtajaks. Pädev asutus teavitab viivitamata ka kontrolli läbi viinud sadamariigi asjaomaseid meremeeste ja laevaomanike organisatsioone.”
11)
Artikli 23 lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Komisjonile antakse volitus võtta vastu käesoleva artikli rakendusmeetmed, sealhulgas ühtlustatud menetlus lootside ja sadamate valdajate või asutuste avastatud ilmsetest kõrvalekalletest teatamise ning liikmesriikide võetud järelmeetmete kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
12)
Artikli 27 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjonile antakse rakendamisvolitused, et kehtestada esimeses lõigus osutatud teabe avaldamise üksikasjalik kord, asjaomaste andmete kokkuvõtmise kriteeriumid ja ajakohastamise sagedus. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 31 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
13)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 30a
Delegeeritud õigusaktid
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 30b vastu delegeeritud õigusakte seoses VI lisa muudatustega, et lisada kõnealuses lisas esitatud loetellu sadamariigi kontrolliga seotud täiendavad juhendid, mille on vastu võtnud Pariisi memorandumi organisatsioon.
Artikkel 30b
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 30a osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 20. augustist 2013. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 30a osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituse delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 30a alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
14)
Artikkel 31 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 31
Komitee
1. Komisjoni abistab laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2099/2002 (8) artikliga 3. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee vastavalt artikli 10 lõike 3, artikli 23 lõike 5 ja artikli 27 teise lõigu kohaselt vastu võetava rakendusakti eelnõu kohta arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
15)
Artikkel 32 jäetakse välja.
16)
Artikkel 33 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 33
Rakenduseeskirjad
Artikli 10 lõikes 3, artikli 14 lõikes 4, artikli 15 lõikes 4, artikli 18a lõikes 7, artikli 23 lõikes 5 ning artiklis 27 nimetatud rakenduseeskirjade kehtestamisel vastavalt artikli 31 lõikes 3 osutatud menetlustele kannab komisjon eelkõige hoolt, et nimetatud eeskirjades võetakse arvesse liidu kontrollisüsteemiga seoses saadud ekspertteadmisi ja kogemusi ning tuginetakse Pariisi memorandumi ekspertteadmistele.”
17)
I lisa II osa punkti 2B muudetakse järgmiselt:
a)
viies taane asendatakse järgmisega:
„-
Laevad, mille kohta kapten, laevapere liige või isik või organisatsioon, kellel on õigustatud huvi laeva ohutu toimimise, laevapardal elamis- ja töötingimuste või merereostuse vältimise vastu, on esitanud ettekande või kaebuse, sealhulgas maismaal esitatud kaebuse, kui asjaomane liikmesriik ei loe ettekannet või kaebust selgelt alusetuks.”;
b)
lisatakse järgmine taane:
„-
Laevad, mille puhul on kokku lepitud tegevuskava puuduste kõrvaldamiseks vastavalt artikli 19 lõikele 2a, kuid inspektor ei ole kõnealuse tegevuskava täitmist kontrollinud.”
18)
IV lisa muudetakse järgmiselt:
a)
punktid 14, 15 ja 16 asendatakse järgmistega:
„14.
Arstitõendid (vt meretöönormide konventsioon).
15.
Laeva töökorraldust käsitlev tabel (vt meretöönormide konventsioon ja STCW 78/95).
16.
Meremeeste töö- ja puhketundide protokoll (vt meretöönormide konventsioon).”;
b)
lisatakse järgmised punktid:
„45.
Meretöö sertifikaat.
46.
Meretöö nõuete järgimist tõendava deklaratsiooni I ja II osa.
47.
Rahvusvaheline kattumisvastase süsteemi tunnistus.
48.
Tõend kindlustuse või muu rahalise tagatise kohta seoses tsiviilvastutusega punkrikütusereostusest tulenevate kahjude eest.”
19)
V lisa A osasse lisatakse järgmised punktid:
„16.
Meretöönormide konventsiooniga nõutavaid dokumente ei esitata või ei peeta või peetakse neid valesti, või ei sisalda esitatud dokumendid meretöönormide konventsiooniga nõutavat teavet või on muul viisil puudulikud.
17.
Elamis- ja töötingimused laeval ei ole kooskõlas meretöönormide konventsiooni nõuetega.
18.
On põhjendatud alus arvata, et laev on vahetanud lippu, et mitte järgida meretöönormide konventsiooni.
19.
On esitatud kaebus, milles väidetakse, et konkreetsed elamis- ja töötingimused laeval ei ole kooskõlas meretöönormide konventsiooni nõuetega.”
20)
X lisa punkti 3.10 muudetakse järgmiselt:
a)
pealkiri asendatakse järgmisega:
„Meretöönormide konventsiooni alla kuuluvad valdkonnad”;
b)
lisatakse järgmised punktid:
„8.
Laeval valitsevad tingimused ohustavad selgelt meremeeste ohutust, tervist või julgeolekut.
9.
Mittevastavus kujutab endast meretöönormide konventsiooni meremeeste laevapardal elamise ja töötamise tingimusi käsitlevate ning meretöö sertifikaadis ja meretöönormide konventsiooni nõuete järgimist tõendavas deklaratsioonis ette nähtud nõuete, sealhulgas meremeeste õiguste tõsist või korduvat rikkumist.”
Artikkel 2
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 21. novembril 2014. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 3
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub 20. augustil 2013, mil jõustub meretöönormide konventsioon.
Artikkel 4
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 12. august 2013