ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 554/2014/EU
ze dne 15. května 2014
o účasti Unie na programu výzkumu a vývoje v oblasti aktivního a asistovaného žití, který společně provádí několik členských států
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 185 a čl. 188 druhý odstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve svém sdělení ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) Komise zdůrazňuje potřebu vytvořit příznivé podmínky pro investice do znalostí a inovací s cílem dosáhnout v Unii inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Evropský parlament i Rada tuto strategii schválily.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (3) zavedlo Horizont 2020 - rámcový program pro výzkum a inovace (2014-2020) (dále jen „Horizont 2020“). Horizont 2020 usiluje o dosažení vyššího dopadu na výzkum a inovace tím, že přispěje k posílení partnerství v rámci veřejného sektoru, včetně účasti Unie na programech prováděných několika členskými státy v souladu s článkem 185 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
Partnerství v rámci veřejného sektoru by se měla zaměřit na rozvíjení užší součinnosti, posilování koordinace a zabránění zbytečnému zdvojování unijních, mezinárodních, státních a regionálních výzkumných programů a měla by plně zachovávat obecné zásady Horizontu 2020, zejména zásady týkající se otevřenosti a transparentnosti. Kromě toho by měl být zajištěn otevřený přístup k vědeckým publikacím.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 742/2008/ES (4) stanoví finanční příspěvek Společenství na společný program výzkumu a vývoje pro oblast asistovaného žití v přirozeném prostředí (dále jen „společný program AAL“), který odpovídá finančnímu příspěvku členských států, avšak nepřesahuje částku 150 000 000 EUR po dobu trvání sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) vytvořeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES (5).
(5)
V prosinci 2012 předala Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o průběžném hodnocení společného programu AAL. Toto hodnocení provedla skupina odborníků. Tito odborníci došli k obecnému závěru, že společný program AAL dosáhl při plnění svých cílů značného pokroku a pozoruhodných výsledků a že by se v tomto programu mělo pokračovat i nad rámec stávajícího období financování. Skupina odborníků však upozornila na několik nedostatků, zejména na to, že je potřeba, aby se uživatelé zapojovali do projektů co možná nejdříve a aby byla dále zlepšena provozní výkonnost, co se týče doby potřebné k uzavření smlouvy a doby potřebné pro platby.
(6)
Průběžné hodnocení z roku 2010 a proces konzultací z roku 2012 poukázaly na různorodost finančních nástrojů, pravidel způsobilosti a systémů úhrad. Zúčastněné členské státy by se prostřednictvím valné hromady programu asistovaného žití v přirozeném prostředí mohly těmito zjištěními zabývat a podpořit výměnu osvědčených postupů.
(7)
Ve svém sdělení ze dne 12. října 2006 nazvaném „Demografická budoucnost Evropy - učiňme z problému výhodu“ Komise zdůraznila skutečnost, že demografické stárnutí je jedním z největších problémů, kterému čelí všechny členské státy, a že by větší využití nových technologií mohlo přispět ke kontrole nákladů, ke zlepšení tělesného a duševního zdraví starších občanů a k podpoře jejich aktivní účasti ve společnosti, jakož i ke zvýšení konkurenceschopnosti ekonomiky Unie.
(8)
Ve stěžejní iniciativě „Unie inovací“ v rámci strategie Evropa 2020 označila Komise stárnutí obyvatelstva za jednu ze společenských výzev, u nichž inovační pokroková řešení mohou hrát významnou roli a posílit konkurenceschopnost, umožnit evropským podnikům zaujmout vůdčí postavení ve vývoji nových technologií, růst a zajistit si globální vedoucí úlohu na nových rostoucích trzích, zlepšit kvalitu a účinnost veřejných služeb, a přispět tak k vytvoření velkého počtu nových kvalitních pracovních míst.
(9)
V sektoru zdravotních a sociálních služeb je na pracovních místech tzv. bílých plášťů v celé Unii zaměstnáno přibližně 20 milionů osob a lze očekávat, že v příštích letech se tento počet bude vzhledem ke stárnoucí populaci dále zvyšovat. Hlavní prioritou by tedy v tomto citlivém sektoru měla být odborná příprava a celoživotní učení. Potřebu pracovních míst bílých plášťů a investic do moderních dovedností, jako je využívání informačních technologií, je proto třeba přesněji posoudit.
(10)
Ve svém sdělení ze dne 19. května 2010 nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“ navrhla Komise posílit společný program AAL s cílem napomoci řešení problémů spojených se stárnutím obyvatelstva.
(11)
Ve svém sdělení ze dne 29. února 2012 nazvaném „Realizace strategického prováděcího plánu pro evropské inovační partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí“ Komise navrhla zohlednit příslušné priority strategického prováděcího plánu v budoucích výzkumných a inovačních pracovních programech a nástrojích, které jsou součástí Horizontu 2020. Komise rovněž navrhla zohlednit možné příspěvky společného programu AAL k evropskému partnerství pro inovace v oblasti aktivního a zdravého stárnutí.
(12)
V rámci evropského inovačního partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí, vytvořeného na základě iniciativy Unie inovací, se očekává, že inovativní řešení založená na informačních a komunikačních technologiích budou hrát důležitou úlohu při plnění jeho cílů, které spočívají v prodloužení délky života prožitého ve zdraví o další dva roky, čehož by mělo být dosaženo do roku 2020, jakož i ve zlepšení kvality života občanů a zvýšení účinnosti pečovatelských systémů v Unii. V jeho strategickém prováděcím plánu jsou stanoveny priority k urychlení a rozšíření inovací v oblasti aktivního a zdravého stárnutí v celé Unii ve třech oblastech: prevence a podpora zdraví, péče a léčba a nezávislý život a sociální začlenění.
(13)
Je třeba zohlednit aspekty ochrany údajů, neboť systémy informačních a komunikačních technologií zpracovávají velké objemy osobních údajů a profilů a fungují na základě komunikace v reálném čase, což s sebou přináší vysoké riziko porušení bezpečnosti údajů. Kromě toho je třeba respektovat právo na soukromí.
(14)
Program výzkumu a vývoje v oblasti aktivního a asistovaného žití (dále jen „program AAL“) by měl navazovat na výsledky dosažené v rámci předchozího programu a řešit jeho nedostatky tím, že podpoří dostatečnou míru zapojení uživatelů do projektů již od počáteční fáze, aby bylo zajištěno, že vytvořená řešení budou přijatelná a budou odpovídat konkrétním potřebám uživatelů, a že zajistí lepší provádění programu AAL.
(15)
Při provádění programu AAL by měla být zohledněna široká definice inovací zahrnující organizační, obchodní, technologická, společenská a environmentální hlediska. Měl by být zajištěn multidisciplinární přístup a integrace společenských a humanitních věd v rámci programu AAL.
(16)
Činnosti programu AAL by měly být v souladu s cíli a výzkumnými a inovačními prioritami stanovenými v Horizontu 2020 a s obecnými zásadami a podmínkami, jež jsou vymezeny v článku 26 nařízení (EU) č. 1291/2013.
(17)
Měla být stanovena horní mez pro finanční účast Unie na programu AAL po dobu platnosti Horizontu 2020. Finanční účast Unie na programu AAL by neměla přesahovat finanční příspěvek zúčastněných států po dobu trvání Horizontu 2020, aby bylo dosaženo vysokého pákového efektu a zajistilo se účinné zapojení zúčastněných států při dosahování cílů programu AAL.
(18)
V zájmu zohlednění doby trvání Horizontu 2020 by výzvy k podávání návrhů v rámci programu AAL měly být zveřejněny nejpozději ke dni 31. prosince 2020. V řádně odůvodněných případech lze výzvy k podávání návrhů zveřejňovat do dne 31. prosince 2021.
(19)
V souladu s cíli nařízení (EU) č. 1291/2013 by kterýkoli členský stát a kterákoli země přidružená k Horizontu 2020 měly být oprávněny zapojit se do programu AAL v kterémkoli vhodném okamžiku.
(20)
Aby se zajistilo, že finanční závazek ze strany Unie bude doplněn zúčastněnými státy, měl by být finanční příspěvek Unie podmíněn formálními závazky zúčastněných států před zahájením programu AAL a jejich splněním. Příspěvky zúčastněných států na program AAL by v zájmu efektivního fungování tohoto programu měly zahrnovat správní náklady vzniklé na vnitrostátní úrovni.
(21)
Společné provádění programu AAL vyžaduje prováděcí strukturu. Zúčastněné státy se dohodly na prováděcí struktuře pro program AAL a v roce 2007 zřídily mezinárodní neziskové sdružení s právní subjektivitou podle belgického práva, „Ambient Assisted Living“ aisbl (dále jen „sdružení AAL“). Vzhledem k tomu, že podle zprávy o průběžném hodnocení se stávající struktura řízení společného programu AAL ukázala jako účinná a kvalitní, mělo by být sdružení AAL využito jako prováděcí struktura a mělo by působit jako orgán pro přidělování prostředků a monitorování programu AAL. Sdružení AAL by mělo spravovat finanční příspěvek Unie a mělo by zajistit účinné provádění programu AAL.
(22)
V zájmu dosažení cílů programu AAL by sdružení AAL mělo poskytovat finanční podporu především prostřednictvím grantů pro účastníky akcí, které sdružení AAL vybere. Tyto akce by měly být vybírány na základě výzev k podání návrhů v rámci odpovědnosti sdružení AAL, kterému by měli být nápomocni nezávislí externí odborníci. Pokud jde o výběr návrhů a přidělování finančních prostředků z finančního příspěvku Unie a z vnitrostátních rozpočtů vyčleněných na projekty programu AAL, pořadník by měl být závazný.
(23)
Finanční příspěvek Unie by měl být spravován v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s pravidly nepřímého řízení stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
(24)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie by Komise měla mít právo za použití přiměřených opatření snížit, neposkytnout nebo ukončit finanční příspěvek Unie, pokud bude program AAL prováděn nedostatečně, částečně nebo opožděně nebo pokud zúčastněné státy na financování programu AAL nepřispějí nebo přispějí jen částečně či opožděně. Tato práva by měla být stanovena v pověřovací dohodě, jež má být uzavřena mezi Unií a sdružením AAL.
(25)
V zájmu zjednodušení by měla snížena administrativní zátěž všech stran. Mělo by se předcházet zdvojeným auditům a tvorbě dokumentace a předkládání zpráv v nepřiměřeném rozsahu. Během auditů by měly být případně zohledňovány konkrétní aspekty vnitrostátních programů.
(26)
Účast na nepřímých akcích financovaných z programu AAL podléhá nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 (8). Avšak vzhledem ke zvláštním provozním potřebám programu AAL je nezbytné stanovit odchylky od uvedeného nařízení v souladu s čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení.
(27)
Výzvy k podávání návrhů sdružením AAL by měly být rovněž zveřejněny na jednotném portálu pro účastníky a dále i prostřednictvím jiných elektronických prostředků programu Horizont 2020 pro šíření informací, spravovaných Komisí.
(28)
Jsou nezbytné zvláštní odchylky od nařízení (EU) č. 1290/2013, protože program AAL má sloužit jako výzkumný a inovační program zaměřený na trh, v němž se spojuje mnoho různých vnitrostátních zdrojů financování (například programy financování výzkumu a inovací, zdraví a průmyslu). Z povahy uvedených vnitrostátních programů vyplývá, že mají různá pravidla pro účast a nelze očekávat, že budou plně v souladu s nařízením (EU) č. 1290/2013. Kromě toho se program AAL zaměřuje zejména na malé a střední podniky a organizace uživatelů, které se obvykle činností Unie v oblasti výzkumu a inovací neúčastní. S cílem usnadnit účast těchto podniků a organizací se finanční příspěvek Unie poskytuje v souladu s dobře známými pravidly jejich vnitrostátních programů financování a provádí se prostřednictvím jediného grantu, který v sobě slučuje financování z prostředků Unie s odpovídajícím vnitrostátním financováním.
(29)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(30)
Komise by měla za pomoci nezávislých odborníků provést průběžné hodnocení posuzující zejména kvalitu a účinnost programu AAL a pokrok dosažený při plnění stanovených cílů; měla by rovněž provést závěrečné hodnocení a připravit o těchto hodnoceních zprávu.
(31)
Hodnocení by mělo vycházet z přesných a aktuálních informací. Na žádost Komise by proto sdružení AAL a zúčastněné státy měly předložit veškeré informace, které Komise do zpráv o hodnocení programu AAL potřebuje zahrnout.
(32)
Akce plánované v rámci programu AAL by měly napomoci evropským systémům zdravotní péče, neboť jsou hlavními prostředky pro udržení sociální péče a snížení rozdílů v této oblasti mezi regiony a skupinami obyvatel, které se kvůli současné hospodářské a sociální krizi znepokojujícím způsobem zvětšují.
(33)
Program AAL by měl zajistit účinné prosazování rovnosti žen a mužů, jak je stanoveno v Horizontu 2020. Program AAL by měl prosazovat rovnost žen a mužů a zahrnutí genderového hlediska do kontextu výzkumu a inovací. Zvláštní pozornost je třeba věnovat vyváženému zastoupení žen a mužů podle situace v konkrétní oblasti, v hodnotících panelech a v orgánech, jako jsou např. poradní skupiny a odborné skupiny. Genderové hledisko by mělo být odpovídajícím způsobem začleněno do obsahu výzkumu a inovací ve strategiích, programech a projektech a uplatňováno ve všech fázích výzkumného cyklu.
(34)
Program AAL by měl dodržovat etické zásady stanovené v Horizontu 2020. Zvláštní pozornost by se měla věnovat zásadě proporcionality, právu na soukromí, právu na ochranu osobních údajů, právu na fyzickou a duševní integritu osoby, právu na nediskriminaci a potřebě zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví.
(35)
Jelikož se zúčastněné státy rozhodly v programu AAL i nadále pokračovat a jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž přímo podporovat a doplňovat politiky Unie v oblasti aktivního a zdravého stárnutí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu tohoto rozhodnutí může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Účast na programu AAL
1. Unie se účastní programu výzkumu a vývoje v oblasti aktivního a asistovaného žití (dále jen „program AAL“) prováděného společně Belgií, Dánskem, Francií, Irskem, Kyprem, Lucemburskem, Maďarskem, Nizozemskem, Polskem, Portugalskem, Rakouskem, Rumunskem, Slovinskem, Spojeným královstvím, Španělskem, Švédskem a Švýcarskem (dále jen „zúčastněné státy“) v souladu s podmínkami stanovenými v tomto rozhodnutí.
2. Jakýkoli členský stát jiný než členský stát uvedený v odstavci 1 a jakákoli jiná země přidružená k Horizontu 2020 může kdykoli požádat o připojení k programu AAL, pokud splňuje podmínku stanovenou v čl. 3 odst. 1 písm. c). Splňuje-li podmínku stanovenou v čl. 3 odst. 1 písm. c), považuje se pro účely tohoto rozhodnutí za zúčastněný stát.
Článek 2
Finanční příspěvek Unie
1. Finanční příspěvek Unie na program AAL pokrývající správní a provozní náklady činí až 175 000 000 EUR. Finanční příspěvek Unie je hrazen z prostředků souhrnného rozpočtu Unie přidělených na příslušné části zvláštního programu, kterým se provádí Horizont 2020, zřízeného rozhodnutím Rady 2013/743/EU (9) v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) bodem vi) a s články 60 a 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Roční finanční závazek Unie v rámci programu AAL nesmí překročit roční finanční závazek zúčastněných států v rámci programu AAL.
3. Jako příspěvek na správní náklady programu AAL se využije částka ve výši nejvýše 6 % finančního příspěvku Unie uvedeného v odstavci 1.
Článek 3
Podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie je podmíněn tím, že:
a)
zúčastněné státy prokáží, že program AAL je vytvořen v souladu s přílohami I a II;
b)
zúčastněné státy nebo organizace určené zúčastněnými státy určí sdružení AAL jako strukturu odpovědnou za provádění programu AAL a za přidělování a monitorování finančního příspěvku Unie;
c)
každý zúčastněný stát se zaváže přispívat na financování programu AAL;
d)
sdružení AAL prokáže schopnost provádět program AAL, včetně přidělování a monitorování příspěvku Unie v rámci nepřímého řízení rozpočtu Unie v souladu s články 58, 60 a 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a
e)
je vytvořen model řízení programu AAL v souladu s přílohou III.
2. Během provádění programu AAL je finanční příspěvek Unie rovněž podmíněn tím, že:
a)
sdružení AAL plní cíle programu AAL stanovené v příloze I a vykonává činnosti stanovené v příloze II tohoto rozhodnutí v souladu s nařízením (EU) č. 1290/2013, s výhradou článku 5 tohoto rozhodnutí;
b)
je udržován vhodný a účinný model řízení v souladu s přílohou III tohoto rozhodnutí;
c)
sdružení AAL dodržuje požadavky na podávání zpráv stanovené v čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a
d)
každý zúčastněný stát plní své závazky uvedené v odst. 1 písm. c) tohoto článku a jsou plněny roční závazky na podporu financování programu AAL.
Článek 4
Příspěvky zúčastněných států
Příspěvky zúčastněných států sestávají z:
a)
finančních příspěvků na nepřímé akce podporované v rámci programu AAL v souladu s přílohou II;
b)
příspěvků ve formě věcného plnění odpovídajících správním nákladům vnitrostátních správních orgánů na účinné provádění programu AAL v souladu s přílohou II.
Článek 5
Pravidla pro účast a šíření výsledků
1. Pro účely nařízení (EU) č. 1290/2013 se sdružení AAL považuje za financující subjekt a poskytuje finanční podporu pro nepřímé akce v souladu s přílohou II tohoto rozhodnutí.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 9 nařízení (EU) č. 1290/2013 ověřuje finanční způsobilost žadatelů určená organizace odpovědná za řízení vnitrostátních programů v souladu s pravidly účasti v určených vnitrostátních programech.
3. Odchylně od čl. 18 odst. 2 nařízení (EU) č. 1290/2013 podepisuje dohody o grantech s účastníky určená agentura odpovědná za řízení vnitrostátních programů.
4. Odchylně od čl. 23 odst. 1 a 5 až 7 a článků 25 až 35 nařízení (EU) č. 1290/2013 se na granty spravované určenými agenturami odpovědnými za řízení vnitrostátních programů vztahují pravidla financování určených vnitrostátních programů.
5. Odchylně od článků 41 až 49 nařízení (EU) č. 1290/2013 se použijí pravidla určených vnitrostátních programů, kterými se řídí výsledky a přístupová práva ke stávajícím znalostem a k výsledkům, aniž je dotčena zásada otevřeného přístupu k vědeckým publikacím stanovená v článku 18 nařízení (EU) č. 1291/2013.
Článek 6
Provádění programu AAL
Program AAL je prováděn na základě strategie prováděné prostřednictvím ročních pracovních plánů v souladu s přílohou II.
Článek 7
Dohody mezi Unií a sdružením AAL
1. Je-li výsledek hodnocení ex ante týkající se sdružení AAL v souladu s čl. 61 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 příznivý, uzavře Komise jménem Unie se sdružením AAL pověřovací dohodu a dohody o ročních převodech finančních prostředků.
2. Pověřovací dohoda uvedená v odstavci 1 tohoto článku musí být uzavřena v souladu s čl. 58 odst. 3 a články 60 a 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a s článkem 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012. Pověřovací dohoda stanoví rovněž:
a)
požadavky týkající se příspěvku sdružení AAL k příslušným ukazatelům z výkonnostních ukazatelů uvedených v příloze II rozhodnutí 2013/743/EU;
b)
požadavky týkající se příspěvku sdružení AAL k monitorování uvedenému v rozhodnutí 2013/743/EU;
c)
zvláštní výkonnostní ukazatele nezbytné k monitorování fungování sdružení AAL v souladu s čl. 3 odst. 2;
d)
ujednání o poskytování údajů a informací potřebných k zajištění toho, aby byla Komise schopna plnit své povinnosti v oblasti šíření výsledků a podávání zpráv;
e)
ustanovení o zveřejňování výzev k podávání návrhů sdružením AAL, zejména na jednotném portálu pro účastníky, i jinými elektronickými prostředky Horizontu 2020 pro šíření informací spravovanými Komisí.
Článek 8
Ukončení či pozastavení poskytování finančního příspěvku Unie nebo jeho snížení
1. Není-li společný program AAL prováděn v souladu s podmínkami stanovenými v článku 3, může Komise ukončit nebo pozastavit poskytování finančního příspěvku Unie nebo tento příspěvek úměrně snížit v závislosti na skutečném provádění společného programu AAL.
2. Pokud zúčastněné státy své příspěvky na financování programu AAL neposkytnou nebo je poskytnou částečně či opožděně, může Komise ukončit nebo pozastavit poskytování finančního příspěvku Unie nebo tento finanční příspěvek úměrně snížit s přihlédnutím k výši finančních prostředků, kterou na provedení programu AAL vyčlenily zúčastněné státy.
Článek 9
Následné audity
1. Následné audity výdajů na nepřímé akce provádějí určené agentury odpovědné za řízení vnitrostátních programů v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 1291/2013.
2. Komise může rozhodnout, že audity uvedené v odstavci 1 provede sama. V těchto případech při tom postupuje v souladu s platnými pravidly, zejména s ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, (EU) č. 1290/2013 a (EU) č. 1291/2013.
Článek 10
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí byly finanční zájmy Unie chráněny uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě, a to v souladu s předpisy a postupy stanovenými nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11) s cílem stanovit, zda v souvislosti s grantovými dohodami nebo rozhodnutími o udělení grantu nebo smlouvami financovanými v souladu s tímto rozhodnutím došlo k podvodu, korupci nebo jakémukoli jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie.
3. Smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o udělení grantu plynoucí z provádění tohoto rozhodnutí musí obsahovat ustanovení, která Komisi, sdružení AAL, Účetní dvůr a OLAF výslovně zmocňují k provádění těchto auditů a šetření v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
4. Sdružení AAL umožní zaměstnancům Komise a jiným osobám zmocněným Komisí či Účetním dvorem přístup do svých míst a prostor a ke všem informacím, včetně informací v elektronické podobě, nezbytným k provedení auditů uvedených v odstavci 3.
5. Při provádění programu AAL přijmou zúčastněné státy právní a správní předpisy nebo jiná opatření nezbytné pro ochranu finančních zájmů Unie, zejména k zajištění úplného zpětného získání veškerých částek splatných Unii v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a s nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
Článek 11
Sdělování informací
1. Na žádost Komise předloží sdružení AAL Komisi veškeré informace nezbytné k vypracování zpráv uvedených v článku 12.
2. Zúčastněné státy předloží prostřednictvím sdružení AAL veškeré relevantní informace o finančním řízení programu AAL, které si vyžádají Evropský parlament nebo Rada.
3. Komise sdělí informace uvedené v odstavci 2 tohoto článku ve zprávách stanovených v článku 12.
Článek 12
Hodnocení
1. Komise do 30. června 2017 provede za pomoci nezávislých odborníků průběžné hodnocení programu AAL. O tomto hodnocení Komise vyhotoví zprávu, která bude obsahovat závěry hodnocení a připomínky Komise. Tuto zprávu zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2017. Výsledky průběžného hodnocení programu AAL se zohlední v průběžném hodnocení Horizontu 2020.
2. Na konci účasti Unie na programu AAL, nejpozději však 31. prosince 2022, provede Komise závěrečné hodnocení programu AAL. O tomto hodnocení vyhotoví Komise zprávu, ve které má uvést jeho výsledky. Tuto zprávu zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 554/2014/EL,
15. mai 2014,
liidu osalemise kohta mitme liikmesriigi ühiselt algatatud aktiivse ja intelligentse elukeskkonna teadus- ja arenguprogrammis
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 185 ja artikli 188 teist lõiku,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Oma 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” („strateegia „Euroopa 2020” ”) rõhutas komisjon vajadust luua soodsad tingimused investeerimiseks teadmistesse ja innovatsiooni, et saavutada liidus arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on nimetatud strateegia heaks kiitnud.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1291/2013 (3) aastateks 2014-2020 loodud teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020” („raamprogramm „Horisont 2020” ”) eesmärk on mõjutada senisest rohkem teadusuuringuid ja innovatsiooni, aidates tugevdada avaliku sektori siseseid partnerlusi, sealhulgas liidu osalemise kaudu mitme liikmesriigi algatatud programmides kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 185.
(3)
Avaliku sektori siseste partnerluste eesmärgiks peaks olema suurema koostoime arendamine, koordineerimise suurendamine ning liidu, rahvusvaheliste, riiklike ja piirkondlike uurimisprogrammide tarbetu dubleerimise vältimine ning nad peaksid täielikult austama raamprogrammi „Horisont 2020” üldpõhimõtteid, eelkõige avatust ja läbipaistvust. Samuti peaks olema tagatud avatud juurdepääs teaduspublikatsioonidele.
(4)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 742/2008/EÜ (4) on nähtud ette, et ühendus osaleb rahaliselt intelligentset elukeskkonda käsitlevas teadus- ja arendustegevuse ühisprogrammis („AAL ühisprogramm”) samas ulatuses kui liikmesriigid, ent mitte suuremas summas kui 150 000 000 eurot Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1982/2006/EÜ (5) loodud Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) kestel.
(5)
2012. aasta detsembris esitas komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande AAL ühisprogrammi vahehindamise kohta. Kõnealuse hindamise viis läbi ekspertide rühm. Ekspertide rühma üldise arvamuse kohaselt oli AAL ühisprogramm oma eesmärkide saavutamisel edukas ning tulemused olid märkimisväärsed, samuti leiti, et see peaks jätkuma ka pärast praegust rahastamisperioodi. Siiski tõi ekspertide rühm esile mõned puudujäägid, eelkõige vajaduse kaasata võimalikult varajasest etapist alates projektidesse kasutajaid senisest enam ning tõhustada veelgi rohkem tegevuse tulemuslikkust seoses ajaga, mis kulub lepingu sõlmimiseni ja väljamakse tegemiseni.
(6)
2010. aasta vahehindamises ja 2012. aasta konsultatsiooniprotsessis juhiti tähelepanu finantsvahendite, rahastamiskõlblikkuse eeskirjade ja hüvitamissüsteemide paljususele. Osalevad riigid, tegutsedes intelligentse elukeskkonna ühingu üldkogu kaudu, võiksid seda kaaluda ja edendada heade tavade vahetamist.
(7)
12. oktoobri 2006. aasta teatises „Euroopa demograafiline tulevik - kuidas teha väljakutsest võimalus” rõhutas komisjon, et rahvastiku vananemine on üks peamisi probleeme kõigis liikmesriikides ning uute tehnoloogiate laialdasem kasutamine võiks aidata hoida kulusid kontrolli all, parandada eakate heaolu ja propageerida nende aktiivset osalemist ühiskonnaelus ning parandaks liidu majanduse konkurentsivõimet.
(8)
Strateegia „Euroopa 2020” juhtalgatuses „Innovaatiline liit” märkis komisjon, et rahvastiku vananemine on üks ühiskondlikke väljakutseid, mille puhul võivad innovatsiooni valdkonna läbimurded osutuda väga oluliseks ja turgutada konkurentsivõimet, võimaldada Euroopa ettevõtjatel olla uute tehnoloogiate väljaarendamisel esirinnas, kasvada ja täita üleilmset juhtrolli uutel kasvavatel turgudel, parandada avaliku sektori teenuste kvaliteeti ja tõhusust ning aidata luua arvukalt uusi kvaliteetseid töökohti.
(9)
Kogu liidus töötab tervise- ja sotsiaalteenuste sektoris ligikaudu 20 miljonit inimest - see arv peaks hinnangute kohaselt rahvastiku vananemise tõttu edaspidi tõusma. Selles tundlikus sektoris peaks koolitus ja elukestev õpe olema esmatähtsal kohal. Seetõttu tuleks täpsemalt hinnata vajadust tervise- ja sotsiaalteenuste sektori töökohtade ja tänapäevastesse oskustesse (nt infotehnoloogia kasutamine) investeerimise järele.
(10)
19. mai 2010. aasta teatises „Euroopa digitaalne tegevuskava” tegi komisjon ettepaneku tugevdada AAL ühisprogrammi, et pakkuda abi rahvastiku vananemise probleemistiku lahendamisel.
(11)
29. veebruari 2012. aasta teatises „Täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse strateegilise rakenduskava eesmärkide täitmine” tegi komisjon ettepaneku võtta arvesse tulevaste teadusuuringute ja innovatsiooni töökavade ja vahendite strateegilise rakenduskava asjakohaseid prioriteete, mis kuuluvad raamprogrammi „Horisont 2020” juurde. Ühtlasi tegi komisjon ettepaneku võtta arvesse AAL ühisprogrammi võimalikku panust täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitlevasse Euroopa innovatsioonipartnerlusse.
(12)
Innovaatilise liidu egiidi all rajatud täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse raames loodetakse, et uuenduslikud info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale (IKT) tuginevad lahendused aitavad olulisel määral kaasa partnerluse eesmärkide täitmisele, milleks on saavutada 2020. aastaks kaks täiendavat tervena elatud aastat, aga ka parandada kodanike elukvaliteeti ja tervishoiusüsteemide tõhusust liidus. Selle strateegilises rakenduskavas sätestatakse prioriteedid innovatsiooni kiirendamiseks ja laiendamiseks aktiivselt ja tervena vananemise alal kogu liidus, täpsemalt kolmes valdkonnas: ennetustöö ja tervise edendamine, hooldus ja ravi ning iseseisev eluviis ja sotsiaalne kaasamine.
(13)
Kuna IKT-süsteemid käitlevad suurt hulka isikuandmeid ja -profiile ning töötavad reaalajas ühenduse abil, mistõttu nendega kaasneb suur andmete julgeolekunõuete rikkumise oht, tuleks arvesse võtta andmekaitseaspekte. Samuti tuleks austada õigust eraelu puutumatusele.
(14)
Aktiivse ja intelligentse elukeskkonna teadus- ja arenguprogrammi („intelligentse elukeskkonna programm”) puhul tuleks lähtuda eelmise programmi saavutustest ning käsitleda selle puudujääke, julgustades kasutajate piisavat osalemist kõikides projektides alates algetapist, et tagada, et kõik väljatöötatud lahendused on vastuvõetavad ja vastavad kasutajate konkreetsetele vajadustele, ning tagades intelligentse elukeskkonna programmi parema rakendamise.
(15)
Intelligentse elukeskkonna programmi rakendamisel tuleks võtta arvesse innovatsiooni laiaulatuslikku määratlust, mis hõlmab organisatsioonilisi, ärilisi, tehnoloogilisi, ühiskondlikke ja keskkonnaaspekte. See peaks tagama multidistsiplinaarse lähenemisviisi ning sotsiaal- ja humanitaarteaduste integreerimise intelligentse elukeskkonna programmis.
(16)
Intelligentse elukeskkonna programmi meetmed peaksid olema kooskõlas raamprogrammi „Horisont 2020” eesmärkide ning teadusuuringute ja innovatsiooni prioriteetidega ning määruse (EL) nr 1291/2013 artiklis 26 sätestatud üldpõhimõtete ja tingimustega.
(17)
Liidu rahalise osalemise suhtes intelligentse elukeskkonna programmis tuleks sätestada ülempiir, mis kehtib sama kaua kui raamprogramm „Horisont 2020”. Liidu rahaline osalus intelligentse elukeskkonna programmis ei tohiks olla suurem kui osalevate liikmesriikide rahaline osalus raamprogrammi „Horisont 2020” kestuse ajal, et saavutada võimendav mõju ja tagada osalevate liikmesriikide hoogne kaasamine intelligentse elukeskkonna programmi eesmärkide täitmisse.
(18)
Et võtta arvesse raamprogrammi „Horisont 2020” kestust, tuleks intelligentse elukeskkonna programmi alla kuuluvad projektikonkursid algatada hiljemalt 31. detsembril 2020. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib projektikonkursse algatada hiljemalt 31. detsembril 2021.
(19)
Kooskõlas määruse (EL) nr 1291/2013 eesmärkidega peaks iga liikmesriik ja iga raamprogrammiga „Horisont 2020” assotsieerunud riik saama igal ajal osaleda intelligentse elukeskkonna programmis.
(20)
Selleks et tagada liidu ja osalevate riikide rahaliste kohustuste vastavus, tuleks liidu rahaline osalus siduda osalevate riikide suhtes ametlike kohustuste kehtestamisega enne intelligentse elukeskkonna programmi käivitamist ning nende kohustuste täitmisega. Osaleva riigi osalus intelligentse elukeskkonna programmis peaks hõlmama kõnealuse programmi tõhusaks toimimiseks tekkivaid riigi tasandi halduskulusid.
(21)
Intelligentse elukeskkonna programmi ühine rakendamine nõuab rakendusstruktuuri. Osalevad riigid on leppinud kokku intelligentse elukeskkonna programmi rakendusstruktuuris ning asutanud 2007. aastal Belgia õiguse alusel juriidilisest isikust rahvusvahelise mittetulundusühingu „Ambient Assisted Living” aisbl („intelligentse elukeskkonna ühing”). Arvestades, et vahehindamise tulemusel valminud aruande kohaselt on praegune AAL ühisprogrammi juhtimisstruktuur tõestanud oma tõhusust ja kvaliteeti, tuleks intelligentse elukeskkonna ühingut kasutada rakendusstruktuurina ning intelligentse elukeskkonna programmi vahendeid eraldava ja järelevalvet teostava organina. Intelligentse elukeskkonna ühing peaks haldama liidu rahalist osalust ja tagama intelligentse elukeskkonna programmi tõhusa rakendamise.
(22)
Selleks et saavutada intelligentse elukeskkonna programmi eesmärgid, peaks intelligentse elukeskkonna ühing eraldama rahalisi vahendeid peamiselt toetuste kaudu ühingu enda valitud meetmetes osalejatele. Kõnealused meetmed tuleks valida välja projektikonkursside kaudu, mille eest vastutab intelligentse elukeskkonna ühing ja mida peaksid aitama läbi viia sõltumatud väliseksperdid. Projektiettepanekute väljavalimisel ning liidu ja riigi rahalise osaluse eraldamisel intelligentse elukeskkonna programmi projektidele peaks paremusjärjestus olema siduv.
(23)
Liidu rahalist osalust tuleks hallata usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte ning kaudse eelarve täitmise eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 (6) ning komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 (7).
(24)
Liidu finantshuvide kaitsmiseks peaks komisjonil olema õigus liidu rahalist osalust proportsionaalsete meetmete kaudu vähendada, selle andmine peatada või lõpetada juhul, kui intelligentse elukeskkonna programmi on vääralt, osaliselt või hilinemisega rakendatud või kui osalevad riigid ei osale või osalevad osaliselt või hilinemisega kõnealuse programmi rahastamises. Nimetatud õigused peaksid olema sätestatud liidu ja intelligentse elukeskkonna ühingu vahel sõlmitavas delegeerimislepingus.
(25)
Lihtsustamise eesmärgil tuleks kõigi poolte halduskoormust vähendada. Vältida tuleks topeltauditeid ning ebaproportsionaalset dokumenteerimist ja aruandlust. Auditite läbiviimisel tuleks vajaduse korral võtta arvesse riiklike programmide eripära.
(26)
Osalemist intelligentse elukeskkonna programmist rahastatud kaudsetes meetmetes reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1290/2013 (8). Siiski on intelligentse elukeskkonna programmi eriliste tegevusvajaduste tõttu vaja sätestada erandid nimetatud määrusest kooskõlas selle artikli 1 lõikega 3.
(27)
Intelligentse elukeskkonna ühingu projektikonkursid tuleks samuti avaldada ühtses osalejate portaalis ning raamprogrammi „Horisont 2020” teiste elektrooniliste teavitusvahendite kaudu, mida haldab komisjon.
(28)
Konkreetsete erandite tegemine määrusest (EL) nr 2013/1290 on vajalik seetõttu, et intelligentse elukeskkonna programm on mõeldud turule orienteeritud teadusuuringute ja innovatsiooni programmina, milles on ühinenud eri riikide rahastamisvood (näiteks teadusuuringute, innovatsiooni, tervishoiu ja tööstuse rahastamise programmid). Kõnealustel riiklikel programmidel on nende olemusest tulenevalt erinevad osalemiseeskirjad ja ei saa eeldada, et need langevad täielikult kokku määrusega (EL) nr 1290/2013. Lisaks on intelligentse elukeskkonna programmi põhisihtrühm just väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ja kasutajaorganisatsioonid, kes tavaliselt liidu teadus- ja innovatsioonitegevuses ei osale. Selleks et lihtsustada nende ettevõtjate ja organisatsioonide osalemist, eraldatakse liidu rahaline osalus kooskõlas vastavate riiklike rahastamisprogrammide hästituntud eeskirjadega ning seda rakendatakse üksiktoetuse kaudu, milles kombineeritakse liidu rahaline osalus vastava riikliku toetusega.
(29)
Liidu finantshuve tuleks kaitsta proportsionaalsete meetmete kaudu kogu kulutsükli vältel, sealhulgas rikkumiste ennetamise, avastamise ja uurimise teel, kaotsiläinud, valesti makstud või ebakorrektselt kasutatud vahendite sissenõudmise teel ja vajaduse korral haldus- ja finantskaristuste kehtestamise teel kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
(30)
Komisjon peaks sõltumatute ekspertide abiga teostama vahehindamise, milles ta analüüsib eelkõige intelligentse elukeskkonna programmi kvaliteeti ja tõhusust ning edusamme seatud eesmärkide täitmise suunas; samuti tuleks teostada lõpphindamine ja koostada kõnealuste hindamiste kohta aruanne.
(31)
Hindamine peaks põhinema täpsel ja ajakohastatud teabel. Komisjoni taotlusel peaksid intelligentse elukeskkonna ühing ja osalevad riigid esitama komisjonile teavet, mida komisjon vajab intelligentse elukeskkonna programmi hindamise järgsetesse aruannetesse lisamiseks.
(32)
Intelligentse elukeskkonna programmi raames ette nähtud meetmetega tuleks aidata toetada Euroopa tervishoiu- ja hoolekandesüsteeme, kuna tegemist on hädavajalike vahenditega, millega hoida sotsiaalset heaolu ning vähendada varanduslikku ebavõrdsust, mis piirkondade ja elanikkonnarühmade vahel praeguse majandus- ja sotsiaalkriisi tõttu ohtlikult suureneb.
(33)
Intelligentse elukeskkonna programm peaks tagama soolise võrdõiguslikkuse tõhusa edendamise, nagu on sätestatud raamprogrammis „Horisont 2020”. Intelligentse elukeskkonna programmiga tuleks edendada soolist võrdõiguslikkust ning soolist mõõdet teadus- ja innovatsioonitegevuses. Erilist tähelepanu tuleks pöörata soolisele tasakaalule hindamiskomisjonides ja sellistes organites nagu nõuande- ja eksperdirühmad, lähtuvalt konkreetsest olukorrast. Soolisi aspekte tuleks teadus- ja innovatsioonitegevuse puhul strateegiates, programmides ja projektides nõuetekohaselt arvesse võtta ning neid tuleks järgida kõikides teadustegevuse etappides.
(34)
Intelligentse elukeskkonna programm peaks olema kooskõlas raamprogrammis „Horisont 2020” toodud eetikapõhimõtetega. Erilist tähelepanu tuleks pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, õigusele eraelu puutumatusele, õigusele isikuandmete kaitsele, õigusele kehalisele ja vaimsele puutumatusele, õigusele mittediskrimineerimisele ja vajadusele tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.
(35)
Kuna osalevad riigid on otsustanud jätkata intelligentse elukeskkonna programmi ja kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt toetada ja täiendada vahetult liidu täisväärtusliku eluperioodi pikendamise poliitikat, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetmete ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Osalemine aktiivse ja intelligentse elukeskkonna programmis
1. Liit osaleb käesolevas otsuses sätestatud tingimustel aktiivse ja intelligentse elukeskkonna teadus- ja arenguprogrammis („intelligentse elukeskkonna programm”), mille on ühiselt algatanud Austria, Belgia, Hispaania, Iirimaa, Küpros, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Sloveenia, Šveits, Taani, Ungari ja Ühendkuningriik („osalevad riigid”).
2. Liikmesriik, kes ei ole loetletud lõikes 1, ja raamprogrammiga „Horisont 2020” assotsieerunud riik võib igal ajal taotleda intelligentse elukeskkonna programmiga ühinemist, kui ta vastab käesoleva otsuse artikli 3 lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele. Kui riik vastab käesoleva otsuse artikli 3 lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele, käsitatakse teda käesoleva otsuse kohaldamisel osaleva riigina.
Artikkel 2
Liidu rahaline osalus
1. Liidu rahaline osalus intelligentse elukeskkonna programmis, mis hõlmab haldus- ja tegevuskulusid, on kuni 175 000 000 eurot. Liidu rahaline osalus makstakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktiga vi ning artiklitega 60 ja 61 liidu üldeelarve assigneeringutest, mis on eraldatud nõukogu otsusega 2013/743/EL (9) loodud raamprogrammi „Horisont 2020” rakendamise eriprogrammi asjakohastele osadele.
2. Liidu aastane rahaline toetus intelligentse elukeskkonna programmile ei ole suurem kui osalevate riikide aastane rahaline toetus intelligentse elukeskkonna programmile.
3. Lõikes 1 osutatud liidu rahalisest osalusest kasutatakse kuni 6 % intelligentse elukeskkonna programmi halduskulude katmiseks.
Artikkel 3
Liidu rahalise osaluse tingimused
1. Liidu rahalise osaluse tingimused on järgmised:
a)
osalevad riigid tõendavad, et intelligentse elukeskkonna programm on koostatud kooskõlas I ja II lisaga;
b)
osalevad riigid või osalevate riikide määratud organisatsioonid nimetavad intelligentse elukeskkonna programmi rakendamise ning liidu rahalise osaluse jaotamise ja järelevalve eest vastutavaks struktuuriks intelligentse elukeskkonna ühingu;
c)
iga osalev riik kohustub osalema intelligentse elukeskkonna programmi rahastamises;
d)
intelligentse elukeskkonna ühing tõendab oma suutlikkust rakendada intelligentse elukeskkonna programmi, sealhulgas eraldada liidu osalust ja teostada selle üle järelevalvet liidu eelarve kaudse täitmise raames kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklitega 58, 60 ja 61;
e)
intelligentse elukeskkonna programmi juhtimismudeli loomine kooskõlas III lisaga.
2. Intelligentse elukeskkonna programmi rakendamise ajal kehtivad liidu rahalise osaluse suhtes veel järgmised tingimused:
a)
käesoleva otsuse I lisas osutatud intelligentse elukeskkonna programmi eesmärkide täitmine ning selle II lisas osutatud meetmete võtmine intelligentse elukeskkonna ühingu poolt kooskõlas määrusega (EL) nr 1290/2013, vastavalt käesoleva otsuse artiklile 5;
b)
asjakohase ja tõhusa juhtimismudeli järgimine kooskõlas III lisaga;
c)
määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikes 5 sätestatud aruandekohustuse täitmine intelligentse elukeskkonna ühingu poolt; ja
d)
lõike 1 punktis c nimetatud kohustuse täitmine kõikide osalevate riikide poolt ning intelligentse elukeskkonna programmi rahastamise suhtes võetud iga-aastaste kohustuste täitmine.
Artikkel 4
Osalevate riikide osalus
Osalevate riikide osalus hõlmab järgmist:
a)
rahaline osalus intelligentse elukeskkonna programmi alusel toetatavates kaudsetes meetmetes kooskõlas II lisaga;
b)
mitterahaline osalus, mis vastab halduskuludele, mille riikide ametiasutused on kandnud seoses intelligentse elukeskkonna programmi tegeliku rakendamisega kooskõlas II lisaga.
Artikkel 5
Osalemis- ja levitamiseeskirjad
1. Määruse (EL) nr 1290/2013 kohaldamisel käsitatakse intelligentse elukeskkonna ühingut rahastamisasutusena, kes kooskõlas käesoleva otsuse II lisaga eraldab rahalist toetust kaudsetele meetmetele.
2. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 15 lõikest 9 kontrollib taotlejate finantssuutlikkust selleks otstarbeks määratud riiklik programmide haldamise organisatsioon kooskõlas vastavate riiklike programmide osalemiseeskirjadega.
3. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 18 lõikest 2 allkirjastab taotlejatega sõlmitavad toetuslepingud selleks otstarbeks määratud riiklik programmide haldamise asutus.
4. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 23 lõigetest 1 ja 5-7 ja artiklitest 25-35 kehtivad määratud riiklike programmide rahastamise eeskirjad riiklike programmide haldamise asutuste hallatavate toetuste suhtes.
5. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artiklitest 41-49 kohaldatakse riiklike programmide eeskirju, millega reguleeritakse tulemusi ning taustandmetele ja tulemustele juurdepääsu õigusi, ilma et see piiraks avatud juurdepääsu põhimõtet teaduspublikatsioonidele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1291/2013 artiklis 18.
Artikkel 6
Intelligentse elukeskkonna programmi rakendamine
Intelligentse elukeskkonna programmi rakendatakse strateegia alusel, mida rakendatakse aastaste töökavade kaudu kooskõlas II lisaga.
Artikkel 7
Liidu ja intelligentse elukeskkonna ühingu vahelised lepingud
1. Tingimusel, et määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 61 lõike 1 kohane intelligentse elukeskkonna ühingu eelkontroll on positiivne, sõlmib komisjon intelligentse elukeskkonna ühinguga liidu nimel delegeerimislepingu ja iga-aastaste vahendite ülekandmise lepingud.
2. Lõikes 1 osutatud delegeerimisleping sõlmitakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõikega 3 ning artiklitega 60 ja 61 ning delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikliga 40. Delegeerimislepingus sätestatakse muu hulgas järgmine:
a)
nõuded seoses intelligentse elukeskkonna ühingu panusega asjakohastesse näitajatesse otsuse 2013/743/EL II lisas kehtestatud tulemusnäitajate seast;
b)
nõuded seoses intelligentse elukeskkonna ühingu panusega järelevalvesse, millele on osutatud otsuses 2013/743/EL;
c)
spetsiaalsed tulemusnäitajad, mida vajatakse järelevalve teostamiseks intelligentse elukeskkonna ühingu toimimise üle kooskõlas artikli 3 lõikega 2;
d)
selliste andmete ja sellise teabe esitamise kord, mida vajatakse selle tagamiseks, et komisjon suudab täita oma teabelevi- ja aruandekohustusi.
e)
sätted, mis käsitlevad intelligentse elukeskkonna ühingu projektikonkursside avaldamist eelkõige ühtses osalejate portaalis ning raamprogrammi „Horisont 2020” teiste elektrooniliste teavitusvahendite kaudu, mida haldab komisjon.
Artikkel 8
Liidu rahalise osaluse lõpetamine, vähendamine või peatamine
1. Kui intelligentse elukeskkonna programmi ei rakendata kooskõlas artiklis 3 sätestatud tingimustega, võib komisjon liidu rahalise osaluse lõpetada, seda proportsionaalselt vähendada või selle peatada lähtuvalt intelligentse elukeskkonna programmi tegelikust rakendamisest.
2. Kui osalevad riigid ei osale intelligentse elukeskkonna programmi rahastamises või osalevad selles osaliselt või hilinemisega, võib komisjon liidu rahalise osaluse lõpetada, seda proportsionaalselt vähendada või selle peatada, võttes arvesse osalevate riikide poolt intelligentse elukeskkonna programmile eraldatud toetussummat.
Artikkel 9
Järelauditid
1. Määratud riiklikud programmide haldamise asutused viivad läbi kaudsete meetmete kulude järelauditid kooskõlas määruse (EL) nr 1291/2013 artikliga 29.
2. Komisjon võib otsustada lõikes 1 osutatud auditeid ise läbi viia. Ta teeb seda kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega, eelkõige määrustega (EL, Euratom) nr 966/2012, (EL) nr 1291/2013 ja (EL) nr 1290/2013.
Artikkel 10
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve ennetusmeetmete võtmisega kelmuse/pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrolliga ja eeskirjade eiramise tuvastamise korral alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega, ning kui see on asjakohane, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada juurdlusi, sealhulgas kohapealset kontrolli ja inspekteerimist vastavalt nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (11) sätestatud nõuetele ja korrale, eesmärgiga tuvastada kelmust/pettust, korruptsiooni ja muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust seoses käesoleva otsuse alusel rahastatava toetuslepingu, -otsuse või muu lepinguga.
3. Käesoleva otsuse rakendamisest tulenevad lepingud, toetuslepingud ja -otsused sisaldavad sätteid, millega antakse komisjonile, intelligentse elukeskkonna ühingule, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õigus teostada vastavalt oma pädevusele auditeid ja uurimisi.
4. Intelligentse elukeskkonna ühing võimaldab komisjoni personalile ja muudele komisjoni või kontrollikoja poolt volitatud isikutele juurdepääsu oma tegevuskohtadele ja ruumidele ning kogu teabele (sealhulgas elektroonilisele teabele), mida läheb tarvis lõikes 3 osutatud auditite läbiviimiseks.
5. Intelligentse elukeskkonna programmi rakendamisel võtavad osalevad riigid liidu finantshuvide kaitseks õiguslikud, reguleerivad, halduslikud või muud meetmed, et eelkõige tagada liidule tasumisele kuuluvate summade sissenõudmine kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012.
Artikkel 11
Teabe esitamine
1. Komisjoni taotlusel esitab intelligentse elukeskkonna ühing talle teabe, mida on vaja artiklis 12 osutatud aruannete koostamiseks.
2. Osalevad riigid esitavad Euroopa Parlamendi või nõukogu taotlusel intelligentse elukeskkonna ühingu vahendusel asjakohase teabe intelligentse elukeskkonna programmi finantsjuhtimise kohta.
3. Komisjon esitab käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe artiklis 12 sätestatud aruannetes.
Artikkel 12
Hindamine
1. Komisjon viib hiljemalt 30. juuniks 2017 sõltumatute ekspertide abiga läbi intelligentse elukeskkonna programmi vahehindamise. Seejärel koostab komisjon kõnealuse hindamise kohta aruande, milles on esitatud hindamise järeldused ja komisjoni tähelepanekud. Komisjon saadab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2017. Intelligentse elukeskkonna programmi vahehindamise tulemust võetakse arvesse raamprogrammi „Horisont 2020” vahehindamisel.
2. Liidu intelligentse elukeskkonna programmis osalemise lõpus, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2022, viib komisjon läbi intelligentse elukeskkonna programmi lõpphindamise. Seejärel koostab komisjon kõnealuse hindamise kohta aruande, milles on esitatud hindamise tulemused. Komisjon saadab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 13
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 14
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 15. mai 2014