NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
EUROOPA KESKPANGA MÄÄRUS (EL) nr 468/2014,
16. aprill 2014,
millega kehtestatakse raamistik Euroopa Keskpanga ja riiklike pädevate asutuste vaheliseks ning riiklike määratud asutustega tehtavaks koostööks ühtse järelevalvemehhanismi raames (ühtse järelevalvemehhanismi raammäärus)
(EKP/2014/17)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 127 lõiget 6 ja artiklit 132,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 34,
võttes arvesse nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määrust (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, (1) eelkõige selle artikli 4 lõiget 3, artiklit 6 ja artikli 33 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja Euroopa Keskpanga institutsioonidevahelist kokkulepet demokraatliku vastutuse ja järelevalve teostamise praktilise korra kohta seoses EKP-le ühtse järelevalvemehhanismi raames antud ülesannete täitmisega (2),
võttes arvesse määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõike 3 kohaselt läbi viidud avalikku konsultatsiooni ja analüüsi,
võttes arvesse järelevalvenõukogu ettepanekut, mis on koostatud, konsulteerides riiklike pädevate asutustega,
ning arvestades järgmist:
(1)
määrusega (EL) nr 1024/2013 (edaspidi „SSM määrus”) luuakse ühtne järelevalvemehhanism, mis hõlmab Euroopa Keskpanka (EKP) ja osalevate liikmesriikide riiklikke pädevaid asutusi.
(2)
SSM määruse artikli 6 raames on EKP-l ainupädevus täita talle sama määruse artikliga 4 antud mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ülesandeid seoses osalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutustega. EKP vastutab ühtse järelevalvemehhanismi tõhusa ja järjepideva toimimise eest ning teostab süsteemi toimimise järelevalvet, tuginedes SSM määruse artiklis 6 sätestatud kohustustele ja menetlustele.
(3)
Kui see on asjakohane ning ilma et see piiraks EKP vastutust ja aruandekohustust talle SSM määrusega antud ülesannete täitmisel, vastutavad riiklikud pädevad asutused EKP-le abi osutamise eest SSM määruses ja käesolevas määruses sätestatud tingimustel õigusaktide ettevalmistamisel ja rakendamisel, mis on seotud SSM määruse artiklis 4 osutatud krediidiasutuste ülesannetega, sealhulgas abi osutamise eest kontrollimisel. Selleks järgivad riiklikud pädevad asutused SSM määruse artiklis 4 nimetatud ülesannete täitmisel EKP-lt saadud juhiseid.
(4)
EKP, riiklikud pädevad asutused ja riiklikud määratud asutused peavad täitma SSM määruse artiklis 5 osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve ülesandeid ning järgima SSM määruses, käesolevas määruses ja asjakohases liidu õiguses ette nähtud koordineerimismenetlusi, ilma et see piiraks eurosüsteemi ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu rolli.
(5)
SSM määruses on EKP ja riiklike pädevate asutuste asjaomased järelevalvekohustused jaotatud SSM määruse kohaldamisalasse kuuluvate üksuste olulisuse alusel. Käesolevas määruses sätestatakse eelkõige konkreetne metoodika sellise olulisuse hindamiseks vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 7. EKP otsene järelevalvepädevus hõlmab osalevas liikmesriigis asutatud olulisi krediidiasutusi, finantsvaldusettevõtjaid ja segafinantsvaldusettevõtjaid ning mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuste osalevas liikmesriigis asuvaid filiaale. Riiklikud pädevad asutused on kohustatud teostama otsest järelevalvet vähem oluliste üksuste üle, ilma et see piiraks EKP volitust otsustada konkreetsetel juhtudel ise teostada selliste üksuste otsest järelevalvet, kui see on vajalik järelevalvestandardite järjepidevaks kohaldamiseks.
(6)
Et võtta arvesse liidu õigusnormide hiljutist arengut sanktsioonide osas ning Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktikat uurimis- ja otsustamisetapi lahususe põhimõtte osas, moodustab EKP sõltumatu uurimisüksuse, mille ülesanne on autonoomselt uurida järelevalve-eeskirjade ja -otsuste rikkumist.
(7)
SSM määruse artikli 6 lõike 7 kohaselt peab EKP pädevate asutustega konsulteerides ja järelevalvenõukogu ettepaneku põhjal võtma vastu ja avaldama raamistiku EKP ja riiklike pädevate asutuste vahelise koostöö praktiliseks korraldamiseks ühtse järelevalvemehhanismi raames.
(8)
SSM määruse artikli 33 lõike 2 kohaselt peab EKP avaldama määrustes ja otsustes talle SSM määrusega antud ülesannete täitmise üksikasjaliku tegevuskorra. Käesolev määrus sisaldab sätteid artikli 33 lõike 2 rakendamiseks seoses EKP ja riiklike pädevate asutuste vahelise koostööga ühtse järelevalvemehhanismi raames.
(9)
Seetõttu käsitleb käesolev määrus täiendavalt ja täpsustab ühtse järelevalvemehhanismi määruses sätestatud koostöömenetlusi EKP ja riiklike pädevate asutuste (kohastel juhtudel riiklike määratud asutuste) vahel ühtse järelevalvemehhanismi raames ning tagab seega ühtse järelevalvemehhanismi tulemusliku ja ühetaolise toimimise.
(10)
EKP peab väga tähtsaks krediidiasutuste (k.a bilansi) põhjalikku hindamist, mida ta peab tegema enne, kui oma ülesandeid täitma asub. See hõlmab kõiki liikmesriike, mis liituvad euroalaga ja seeläbi ka ühtse järelevalvemehhanismiga pärast järelevalve alustamise kuupäeva vastavalt SSM määruse artikli 33 lõikele 2.
(11)
Ühtse järelevalvemehhanismi sujuvaks toimimiseks on eriti oluline, et EKP ja riiklikud pädevad asutused teeksid täielikku koostööd ning et nad vahetaksid teavet, mis võib mõjutada nende ülesannete täitmist, eelkõige teavet, mida riiklikud pädevad asutused kasutavad seoses menetlustega, mis võivad mõjutada järelevalve alla kuuluva üksuse turvalisust ja toimekindlust või mis on seotud nende üksuste suhtes teostatavate järelevalvemenetlustega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I OSA
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese ja eesmärk
1. Käesoleva määrusega sätestatakse järgmised eeskirjad:
a)
SSM määruse artikli 6 lõikes 7 osutatud raamistik, st raamistik SSM määruse artikli 6 rakendamise praktiliseks korraldamiseks seoses koostööga ühtse järelevalvemehhanismi raames, mis hõlmab järgmist:
i)
konkreetne metoodika järelevalve alla kuuluva üksuse olulisuse hindamiseks ja läbivaatamiseks vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele ning hindamisest tulenev kord;
ii)
menetlused EKP ja riiklike pädevate asutuste vaheliste suhete reguleerimiseks oluliste üksuste järelevalve osas, sealhulgas tähtajad ning riiklike pädevate asutuste võimalus valmistada ette otsuste eelnõusid EKP-le kaalumiseks;
iii)
menetlused EKP ja riiklike pädevate asutuste vaheliste suhete reguleerimiseks vähem oluliste üksuste järelevalve osas, sealhulgas tähtajad. Selliste menetlustega nõutakse riiklikelt pädevatelt asutustelt, sõltuvalt käesolevas määruses määratletud juhtumist, et nad:
-
teavitaksid EKPd mis tahes olulisest järelevalvemenetlusest;
-
hindaksid EKP taotlusel täiendavalt menetluse konkreetseid aspekte;
-
esitaksid EKP-le oluliste järelevalveotsuste eelnõud, mille suhtes EKP võib avaldada arvamust;
b)
EKP ja riiklike pädevate asutuste vaheline koostöö ja teabevahetus ühtse järelevalvemehhanismi raames menetluste osas, mis on seotud oluliste üksuste ja vähem oluliste üksuste järelevalvega, sealhulgas ühised menetlused krediidiasutustele tegevuslubade andmiseks ja krediidiasutuste tegevuslubade kehtetuks tunnistamiseks ning olulise osaluse omandamise ja võõrandamise hindamiseks;
c)
menetlused EKP, riiklike pädevate asutuste ja riiklike määratud asutuste vaheliseks koostööks seoses makrotasandi usaldatavusjärelevalve ülesannete ja vahenditega SSM määruse artikli 5 tähenduses;
d)
menetlused SSM määruse artiklis 7 ette nähtud EKP, riiklike pädevate asutuste ja riiklike määratud asutuste vahelise tiheda koostöö korraldamiseks;
e)
menetlused EKP ja riiklike pädevate asutuste vaheliseks koostööks seoses SSM määruse artiklitega 10-13, sealhulgas järelevalveks nõutava aruandluse teatavate aspektide osas;
f)
menetlused järelevalveotsuste vastuvõtmiseks järelevalve alla kuuluvate üksuste ja teiste isikute kohta;
g)
keelekorraldus EKP ja riiklike pädevate asutuste vahel ning EKP ja järelevalve alla kuuluvate üksuste ning teiste isikute vahel;
h)
SSM määrusega EKP-le antud ülesannetega seotud EKP ja riiklike pädevate asutuste sanktsioonide kehtestamise volitustele kohaldatavad menetlused;
i)
üleminekusätted.
2. Käesolev määrus ei mõjuta järelevalveülesandeid, mis ei ole SSM määrusega antud EKP-le ja mida seega on kohustatud täitma riiklikud asutused.
3. Käesolevat määrust loetakse koosmõjus eelkõige otsusega EKP/2004/2 (3) ja Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu töökorraga, (4) eelkõige seoses ühtse järelevalvemehhanismi raames otsuste tegemisega, sealhulgas järelevalvenõukogu ja EKP nõukogu vahelises menetluses seoses SSM määruse artikli 26 lõikes 8 osutatud EKP nõukogu poolt vastuväidete mitteesitamisega, ning koosmõjus muude asjaomaste EKP õigusaktidega, sealhulgas otsusega EKP/2014/16 (5).
Artikkel 2
Mõisted
Kui ei ole sätestatud teisiti, kasutatakse käesolevas määruses SSM määruses sisalduvaid mõisteid ning järgmisi mõisteid:
1) „tegevusluba” (authorisation)- tegevusluba Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 (6) artikli 4 lõike 1 punktis 42 määratletud tähenduses;
2) „filiaal” (branch)- filiaal määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 17 määratletud tähenduses;
3) „ühised menetlused” (common procedures)- V osas sätestatud menetlused seoses krediidiasutustele tegevuslubade andmise, krediidiasutuste tegevuslubade kehtetuks tunnistamise ja oluliste osaluste kohta otsuste tegemisega;
4) „euroala liikmesriik” (euro area Member State)- liikmesriik, mille rahaühik on euro;
5) „grupp” (group)- ettevõtjate grupp, milles vähemalt üks ettevõtja on krediidiasutus ning mis koosneb emaettevõtjast ja tema tütarettevõtjatest või ettevõtjatest, mis on üksteisega ühendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL (7) artiklis 22 määratletud suhte kaudu, sealhulgas nende mis tahes allgrupid;
6) „ühine järelevalverühm” (joint supervisory team)- järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või olulise grupi järelevalve eest vastutavate järelevalveasutuste rühm;
7) „järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus” (less significant supervised entity)- a) järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus euroala liikmesriigis ja b) järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus euroalavälises liikmesriigis, mis on osalev liikmesriik;
8) „järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus euroala liikmesriigis” (less significant supervised entity in a euro area Member State)- järelevalve alla kuuluv üksus, mis on asutatud euroala liikmesriigis ja millel ei ole järelevalve alla kuuluva olulise üksuse staatust SSM määruse artikli 6 lõike 4 tähenduses;
9) „riiklik pädev asutus” (national competent authority, NCA)- riiklik pädev asutus SSM määruse artikli 2 lõikes 2 määratletud tähenduses. See määratlus ei mõjuta riigisiseste õigusaktidega kehtestatud korda, mille kohaselt antakse teatud järelevalveülesanded riigi keskpangale (RKP), mis ei ole määratletud kui riiklik pädev asutus. Sellisel juhul täidab RKP neid ülesandeid riigisisestes õigusaktides ja käesolevas määruses sätestatud raamistikus. Käesolevas määruses sisalduvad viited riiklikule pädevale asutusele hõlmavad sellisel juhul vastavalt vajadusele ka RKPd kooskõlas riigisiseste õigusaktidega talle antud ülesannetega;
10) „tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus” (NCA in close cooperation)- riiklik pädev asutus, mille tihedat koostööd tegev osalev liikmesriik on määranud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2013/36/EL (8);
11) „riiklik määratud asutus” (national designated authority, NDA)- riiklik määratud asutus SSM määruse artikli 2 lõikes 7 määratletud tähenduses;
12) „tihedat koostööd tegev riiklik määratud asutus” (NDA in close cooperation)- euroalaväline riiklik määratud asutus, mille tihedat koostööd tegev osalev liikmesriik on määranud SSM määruse artikliga 5 seotud ülesannete täitmiseks;
13) „euroalaväline liikmesriik” (non-euro area Member State)- liikmesriik, mille rahaühik ei ole euro;
14) „emaettevõtja” (parent undertaking)- emaettevõtja määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 15 määratletud tähenduses;
15) „tihedat koostööd tegev osalev liikmesriik” (participating Member State in close cooperation)- euroalaväline liikmesriik, mis on asunud tegema EKPga tihedat koostööd kooskõlas SSM määruse artikliga 7;
16) „järelevalve alla kuuluv oluline üksus” (significant supervised entity)- a) järelevalve alla kuuluv oluline üksus euroala liikmesriigis ja b) järelevalve alla kuuluv oluline üksus euroalavälises liikmesriigis, mis on osalev liikmesriik;
17) „järelevalve alla kuuluv oluline üksus euroala liikmesriigis” (significant supervised entity in a euro area Member State)- euroala liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluv üksus, millel on vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 4 ja artikli 6 lõike 5 punktile b EKP otsuse kohaselt järelevalve alla kuuluva olulise üksuse staatus;
18) „järelevalve alla kuuluv oluline üksus euroalavälises osalevas liikmesriigis” (significant supervised entity in a participating non-euro area Member State)- euroalavälises liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluv üksus, millel on vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 4 ja artikli 6 lõike 5 punktile b EKP otsuse kohaselt järelevalve alla kuuluva olulise üksuse staatus;
19) „tütarettevõtja” (subsidiary)- tütarettevõtja määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 16 määratletud tähenduses;
20) „järelevalve alla kuuluv üksus” (supervised entity)- mis tahes järgmine üksus: a) osalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutus; b) osalevas liikmesriigis asutatud finantsvaldusettevõtja; c) osalevas liikmesriigis asutatud segafinantsvaldusettevõtja, eeldusel et see vastab punkti 21 alapunktis b sätestatud tingimustele; d) mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse osalevas liikmesriigis asutatud filiaal.
Keskne vastaspool Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012 (9) artikli 2 lõikes 1 osutatud tähenduses, mida käsitatakse krediidiasutusena direktiivi 2013/36/EL tähenduses, loetakse järelevalve alla kuuluvaks üksuseks vastavalt SSM määrusele, käesolevale määrusele ja asjakohasele liidu õigusele, ilma et see piiraks asjaomaste riiklike pädevate asutuste poolset kesksete vastaspoolte järelevalvet vastavalt määruses (EL) nr 648/2012 sätestatule;
21) „järelevalve alla kuuluv grupp” (supervised group)- mis tahes järgmine grupp:
a)
grupp, mille emaettevõtja on krediidiasutus või finantsvaldusettevõtja, mille peakontor asub osalevas liikmesriigis;
b)
grupp, mille emaettevõtja on segafinantsvaldusettevõtja, mille peakontor asub osalevas liikmesriigis, eeldusel et finantskonglomeraadi koordinaator Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/87/EÜ (10) tähenduses on krediidiasutuste järelevalveks pädev asutus ja samuti koordinaator krediidiasutuste järele valvavate asutuste ülesannetes;
c)
järelevalve alla kuuluvad üksused, millest igaühe peakontor asub samas osalevas liikmesriigis, eeldusel et nad on püsivalt seotud keskasutusega, mis nende järele valvab vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 10 sätestatud tingimustele ja mis on asutatud samas osalevas liikmesriigis;
22) „järelevalve alla kuuluv oluline grupp” (significant supervised group)- järelevalve alla kuuluv grupp, millel on vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 4 või artikli 6 lõike 5 punktile b EKP otsuse kohaselt järelevalve alla kuuluva olulise grupi staatus;
23) „järelevalve alla kuuluv vähem oluline grupp” (less significant supervised group)- järelevalve alla kuuluv grupp, millel ei ole vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 4 järelevalve alla kuuluva olulise grupi staatust;
24) „EKP järelevalvemenetlus” (ECB supervisory procedure)- EKP mis tahes tegevus, mis on suunatud EKP järelevalveotsuse ettevalmistamisele, sealhulgas ühised menetlused ja rahaliste halduskaristuste määramine. Kõikide EKP järelevalvemenetluste suhtes kohaldatakse III osa sätteid. Samuti kohaldatakse III osa sätteid rahaliste halduskaristuste määramisele, kui X osas ei ole sätestatud teisiti;
25) „riikliku pädeva asutuse järelevalvemenetlus” (NCA supervisory procedure)- riikliku pädeva asutuse mis tahes tegevus, mis on seotud ühele või enamale järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile või ühele või enamale muule isikule adresseeritud järelevalveotsuse ettevalmistamisega riikliku pädeva asutuse poolt, sealhulgas halduskaristuste määramisega;
26) „EKP järelevalveotsus” (ECB supervisory decision)- SSM määrusega EKP-le antud ülesannete ja volituste teostamisel EKP vastu võetud EKP otsuse vormis õigusakt, mis on adresseeritud ühele või enamale järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile või ühele või enamale muule isikule ja mis ei ole üldkohaldatav õigusakt;
27) „kolmas riik” (third country)- riik, mis ei ole liikmesriik ega Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriik;
28) „tööpäev” (working day)- päev, mis ei ole laupäev, pühapäev ega EKP tähtpäev kooskõlas EKP suhtes kohaldatava kalendriga (11).
II OSA
ÜHTSE JÄRELEVALVEMEHHANISMI KORRALDUS
JAOTIS 1
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE OLULISTE JA VÄHEM OLULISTE ÜKSUSTE JÄRELEVALVE STRUKTUURID
1. PEATÜKK
Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste järelevalve
Artikkel 3
Ühised järelevalverühmad
1. Osalevates liikmesriikides järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi järelevalveks moodustatakse ühine järelevalverühm. Ühine järelevalverühm koosneb EKP töötajatest ja kooskõlas artikliga 4 määratud riiklike pädevate asutuste töötajatest, kelle tööd koordineerib EKP määratud töötaja (edaspidi „ühise järelevalverühma koordinaator”) ja riiklike pädevate asutuste üks või enam allkoordinaatorit kooskõlas artikliga 6.
2. Ilma et see piiraks käesoleva määruse teisi sätteid, hõlmavad ühise järelevalverühma ülesanded muu hulgas järgmist:
a)
järelevalverühma järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise teostamine vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklile 97;
b)
võttes arvesse järelevalvealast läbivaatamist ja hindamist, asjaomase järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi järelevalvenõukogule esitatava järelevalvealase kontrolliprogrammi, sealhulgas kohapealse kontrolli kava vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklile 99, koostamisel osalemine;
c)
EKP kinnitatud järelevalvealase kontrolliprogrammi ja EKP järelevalveotsuste rakendamine järelevalverühma järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi suhtes;
d)
kohapealse kontrolli kava rakendamise koordineerimise tagamine XI osas osutatud kohapealse kontrolli rühmaga;
e)
vajaduse korral koostöö tegemine riiklike pädevate asutustega.
Artikkel 4
Ühiste järelevalverühmade moodustamine ja koosseis
1. Ühiste järelevalverühmade moodustamise ja koosseisu eest vastutab EKP. Riiklike pädevate asutuste töötajad määratakse ühistesse järelevalverühmadesse asjaomaste riiklike pädevate asutuste poolt vastavalt lõikele 2.
2. Kooskõlas SSM määruse artikli 6 punktis 8 sätestatud põhimõtetega ning ilma et see piiraks SSM määruse artikli 31 kohaldamist, määravad riiklikud pädevad asutused ühe või mitu oma töötajat ühise järelevalverühma liikmeks. Riikliku pädeva asutuse töötaja võib määrata rohkem kui ühe ühise järelevalverühma liikmeks.
3. Olenemata lõikest 2 võib EKP nõuda, et riiklikud pädevad asutused teeksid muudatusi oma määratud töötajate nimekirjas, kui see on ühise järelevalverühma koosseisu seisukohalt asjakohane.
4. Kui osalevas liikmesriigis täidab järelevalveülesandeid enam kui üks riiklik pädev asutus või kui osalevas liikmesriigis on konkreetsed järelevalveülesanded riigisiseste õigusaktidega antud RKP-le ja RKP ei ole riiklik pädev asutus, koordineerivad asjaomased asutused oma osalemist ühistes järelevalverühmades.
5. EKP ja riiklikud pädevad asutused konsulteerivad teineteisega ning lepivad kokku riikliku pädeva asutuse ressursside kasutamises järelevalverühmades osalemiseks.
Artikkel 5
Osalevate liikmesriikide RKPde töötajate kaasamine
1. Osalevate liikmesriikide RKPd, mis on riigisiseste õigusaktide kohaselt kaasatud järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi usaldatavusnõuete täitmise järelevalve teostamisse, kuid mis ei ole riiklikud pädevad asutused, võivad samuti määrata ühe või mitu oma töötajat ühisesse järelevalverühma.
2. Määratud töötajatest teavitatakse EKPd. Kohaldatakse artikli 4 vastavaid sätteid.
3. Kui ühisesse järelevalverühma on määratud osalevate liikmesriikide RKPde töötajaid, loetakse ühiste järelevalverühmadega seotud viiteid riiklikele pädevatele asutustele ka viideteks RKPdele.
Artikkel 6
Ühise järelevalverühma koordinaator ja allkoordinaatorid
1. Ühise järelevalverühma töö koordineerimise tagab ühise järelevalverühma koordinaator, keda abistavad riiklike pädevate asutuste allkoordinaatorid kooskõlas lõikega 2. Selleks järgivad ühise järelevalverühma liikmed ühise järelevalverühma koordinaatori juhiseid, mis käsitlevad nende ülesandeid ühises järelevalverühmas. See ei mõjuta nende ülesandeid ja kohustusi asjaomases riiklikus pädevas asutuses.
2. Iga riiklik pädev asutus, kes määrab ühisesse järelevalverühma rohkem kui ühe töötaja, nimetab ühe neist allkoordinaatoriks (edaspidi „riikliku pädeva asutuse allkoordinaator”). Riikliku pädeva asutuse allkoordinaatorid abistavad ühise järelevalverühma koordinaatorit ülesannete korraldamisel ja koordineerimisel ühises järelevalverühmas, eelkõige seoses töötajatega, kelle on määranud sama riiklik pädev asutus, kes määras ka asjaomase riikliku pädeva asutuse allkoordinaatori. Riikliku pädeva asutuse allkoordinaator võib anda juhiseid ühise järelevalverühma liikmetele, kelle on määranud sama riiklik pädev asutus, tingimusel et need ei ole vastuolus ühise järelevalverühma koordinaatori antud juhistega.
2. PEATÜKK
Järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste järelevalve
Artikkel 7
Teiste riiklike pädevate asutuste töötajate kaasamine riikliku pädeva asutuse järelevalverühma
Ilma et see piiraks SSM määruse artikli 31 lõike 1 kohaldamist ja kui EKP otsustab seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste järelevalvega, et ühe riikliku pädeva asutuse järelevalverühma on asjakohane kaasata ühe või mitme teise riikliku pädeva asutuse töötajaid, võib EKP nõuda sellelt riiklikult pädevalt asutusest teiste riiklike pädevate asutuste töötajate kaasamist.
JAOTIS 2
JÄRELEVALVE KONSOLIDEERITUD ALUSEL NING EKP JA RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTE OSALEMINE JÄRELEVALVEKOLLEEGIUMIDES
Artikkel 8
Järelevalve konsolideeritud alusel
1. Kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikliga 111 teostab EKP konsolideeritud järelevalvet krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate või segafinantsvaldusettevõtjate üle, mis on konsolideeritud alusel olulised, kui emaettevõte on kas osaleva liikmesriigi emaettevõtja või osalevas liikmesriigis asutatud ELi emaettevõtja.
2. Asjaomane riiklik pädev asutus teostab ülesandeid seoses konsolideeritud järelevalvega krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate ja segafinantsvaldusettevõtjate üle, mis on konsolideeritud alusel vähem olulised.
Artikkel 9
EKP järelevalvekolleegiumi juhatajana
1. Kui EKP on konsolideeritud järelevalve asutus, tegutseb ta direktiivi 2013/36/EL artikli 116 kohaselt moodustatud kolleegiumi juhatajana. Nende liikmesriikide riiklikel pädevatel asutustel, kus on asutatud emaettevõtjad, tütarettevõtjad ja olulised filiaalid direktiivi 2013/36/EL artikli 51 tähenduses (kui neid on), on õigus osaleda kolleegiumis vaatlejana.
2. Kui direktiivi 2013/36/EL artikli 116 kohaselt ei ole kolleegiumit moodustatud ja järelevalve alla kuuluval olulisel üksusel on mitteosalevas liikmesriigis filiaale, mida direktiivi 2013/36/EL artikli 51 lõike 1 kohaselt loetakse oluliseks, moodustab EKP järelevalvekolleegiumi koos vastuvõtvate liikmesriikide pädevate asutustega.
Artikkel 10
EKP ja riiklikud pädevad asutused järelevalvekolleegiumi liikmena
Kui konsolideeritud järelevalve asutus ei asu osalevas liikmesriigis, osalevad EKP ja riiklikud pädevad asutused järelevalvekolleegiumis kooskõlas järgmiste eeskirjade ja asjakohaste liidu õigusaktidega:
a)
kui osalevates liikmesriikides asuvad üksused, mille järele valvatakse, on kõik järelevalve alla kuuluvad olulised üksused, osaleb EKP järelevalvekolleegiumis liikmena ning riiklikel pädevatel asutustel on õigus osaleda samas kolleegiumis vaatlejana;
b)
kui osalevates liikmesriikides asuvad üksused, mille järele valvatakse, on kõik järelevalve alla kuuluvad vähem olulised üksused, osalevad riiklikud pädevad asutused järelevalvekolleegiumis liikmena;
c)
kui osalevates liikmesriikides asuvad üksused, mille järele valvatakse, on nii järelevalve alla kuuluvad vähem olulised kui ka olulised üksused, osalevad EKP ja riiklikud pädevad asutused järelevalvekolleegiumis liikmena. Nende osalevate liikmesriikide riiklikel pädevatel asutustel, kus on asutatud järelevalve alla kuuluvad olulised üksused, on õigus osaleda järelevalvekolleegiumis vaatlejana.
JAOTIS 3
ASUTAMISÕIGUST JA TEENUSTE OSUTAMISE VABADUST KÄSITLEV KORD
1. PEATÜKK
Asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust käsitlev kord ühtse järelevalvemehhanismi raames
Artikkel 11
Krediidiasutuse asutamise õigus ühtse järelevalvemehhanismi raames
1. Iga järelevalve alla kuuluv oluline üksus, kes soovib asutada filiaali teise osaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab oma kavatsusest selle liikmesriigi riiklikku pädevat asutust, kus asub järelevalve alla kuuluva olulise üksuse peakontor. Teave esitatakse kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 35 lõikes 2 sätestatud nõuetega. Asjaomase teate saamisest teavitab riiklik pädev asutus viivitamata EKPd.
2. Iga järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus, kes soovib asutada filiaali teise osaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab oma kavatsusest oma riiklikku pädevat asutust kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 35 lõikes 2 sätestatud nõuetega.
3. Kui EKP ei võta kahe kuu jooksul pärast teate saamist vastu teistsugust otsust, võib lõikes 1 osutatud filiaali asutada ja tegevusega alustada. EKP edastab asjaomase teabe selle osaleva liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele, kus filiaal asutatakse.
4. Kui päritolu liikmesriigi riiklik pädev asutus ei võta kahe kuu jooksul päraste teate saamist vastu teistsugust otsust, võib lõikes 2 nimetatud filiaali asutada ja tegevusega alustada. Riiklik pädev asutus edastab asjaomase teabe EKP-le ja selle osaleva liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele, kus filiaal asutatakse.
5. Lõigete 1 ja 2 kohaselt esitatud andmete muutumise korral teavitab järelevalve alla kuuluv üksus riiklikku pädevat asutust, kellele andmed algselt esitati, sellest kirjalikult vähemalt üks kuu enne muudatuse tegemist. Riiklik pädev asutus teavitab sellest selle liikmesriigi riiklikku pädevat asutust, kus filiaal asutatakse.
Artikkel 12
Krediidiasutuste poolt teenuste osutamise vabaduse kasutamine ühtse järelevalvemehhanismi raames
1. Iga järelevalve alla kuuluv oluline üksus, kes soovib esimest korda kasutada teenuste osutamise vabadust, tegutsedes teise osaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab oma soovist osaleva liikmesriigi riiklikku pädevat asutust, kus asub järelevalve alla kuuluva üksuse peakontor. Teade edastatakse kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 39 lõikes 1 sätestatud nõuetega. Riiklik pädev asutus teavitab kohe EKPd teate saamisest. Riiklik pädev asutus edastab teate ka osaleva liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele, kus teenuseid osutama hakatakse.
2. Iga järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus, kes soovib esimest korda kasutada teenuste osutamise vabadust, tegutsedes teise osaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab sellest oma riiklikku pädevat asutust kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 39 lõikes 1 sätestatud nõuetega. Teade edastatakse EKP-le ja osaleva liikmesriigi riiklikule pädeval asutusele, kus teenuseid osutama hakatakse.
2. PEATÜKK
Mitteosalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust käsitlev kord ühtse järelevalvemehhanismi raames
Artikkel 13
Ühtse järelevalvemehhanismi raames asutamisõiguse kasutamisest teavitamine mitteosalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste poolt
1. Kui direktiivi 2013/36/EL artikli 35 lõikes 2 osutatud teabe esitab sama direktiivi artikli 35 lõikes 3 sätestatud korras mitteosaleva liikmesriigi pädev asutus osaleva liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele, teavitab viimane sellest viivitamata EKPd.
2. Kahe kuu jooksul pärast mitteosaleva liikmesriigi pädevalt asutuselt teate saamist teeb EKP SSM määruse artiklis 6 ja käesoleva määruse IV osas sätestatud kriteeriumide kohaselt olulise filiaali puhul või asjaomane riiklik pädev asutus SSM määruse artiklis 6 ja käesoleva määruse IV osas sätestatud kriteeriumide kohaselt vähem olulise filiaali puhul ettevalmistusi filiaali järelevalve alustamiseks vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklitele 40-46 ning teatab vajaduse korral tingimused, mille kohaselt filiaal võib üldise heaolu huvides vastuvõtvas liikmesriigis tegutseda.
3. Riiklikud pädevad asutused teatavad EKP-le tingimused, mille kohaselt võib riigisiseste õigusaktide alusel ja üldise heaolu huvides asjaomases liikmesriigis tegutseda.
4. Krediidiasutus, kes soovib filiaali asutada, teatab direktiivi 2013/36/EL artikli 35 lõike 2 punktide b, c või d kohaselt esitatud andmete muudatustest lõikes 1 osutatud riiklikule pädevale asutusele.
Artikkel 14
Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus filiaalidele
1. Kui filiaal on SSM määruse artikli 6 lõike 4 tähenduses oluline, teostab vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse volitusi vastavalt SSM määruse artikli 4 lõikele 2 EKP.
2. Kui filiaal on SSM määruse artikli 6 lõike 4 tähenduses vähem oluline, teostab vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse volitusi selle osaleva liikmesriigi riiklik pädev asutus, kus filiaal on asutatud.
Artikkel 15
Ühtse järelevalvemehhanismi raames teenuste osutamise vabaduse kasutamisest teavitamine mitteosalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste poolt
Kui direktiivi 2013/36/EL artikli 39 lõikes 2 osutatud teate esitab mitteosaleva liikmesriigi pädev asutus, adresseeritakse teade osaleva liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele, kus teenuste osutamise vabadust kavatsetakse kasutada. Teate saamisel teavitab riiklik pädev asutus sellest viivitamata EKPd.
Artikkel 16
Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus teenuste osutamise vabadusega seonduvates küsimustes
1. Vastavalt SSM määruse artikli 4 lõikele 2 ja artikli 4 lõike 1 kohaldamisalas täidab vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse ülesandeid osalevas liikmesriigis teenuste osutamise vabadust kasutavate mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuste osas EKP.
2. Kui teenuste osutamise vabaduse suhtes kehtivad üldise heaolu huvides osaleva liikmesriigi riigisiseste õigusaktide kohaselt teatud tingimused, teatab riiklik pädev asutus EKP-le need tingimused.
3. PEATÜKK
Asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust käsitlev kord mitteosalevates liikmesriikides
Artikkel 17
Asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamine mitteosalevates liikmesriikides
1. Järelevalve alla kuuluv oluline üksus, kes soovib asutada filiaali või kasutada teenuste osutamise vabadust mitteosaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab oma kavatsusest asjaomast riiklikku pädevat asutust kooskõlas kohaldatava liidu õigusega. Riiklik pädev asutus teavitab EKPd kohe teate saamisest. Päritoluliikmesriigi pädeva asutuse volitused on EKP-l.
2. Järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus, kes soovib asutada filiaali või kasutada teenuste osutamise vabadust mitteosaleva liikmesriigi territooriumil, teavitab oma kavatsusest asjaomast riiklikku pädevat asutust kooskõlas kohaldatava liidu õigusega. Päritoluliikmesriigi pädeva asutuste volitusi teostab asjaomane riiklik pädev asutus.
JAOTIS 4
FINANTSKONGLOMERAATIDE TÄIENDAV JÄRELEVALVE
Artikkel 18
Koordinaator
1. Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste osas täidab finantskonglomeraadi koordinaatori ülesandeid EKP vastavalt asjakohases liidu õiguses sätestatud kriteeriumidele.
2. Järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste osas täidab finantskonglomeraadi koordinaatori ülesandeid riiklik pädev asutus vastavalt asjakohases liidu õiguses sätestatud kriteeriumidele.
III OSA
ÜHTSE JÄRELEVALVEMEHHANISMI KÄITAMISE SUHTES KOHALDATAVAD ÜLDSÄTTED
JAOTIS 1
PÕHIMÕTTED JA KOHUSTUSED
Artikkel 19
Ülevaade
Käesolevas osas kehtestatakse a) üldised eeskirjad ühtse järelevalvemehhanismi käitamiseks EKP ja riiklike pädevate asutuste poolt ja b) sätted, mida EKP kohaldab järelevalvemenetluse teostamisel.
EKP ja tihedat koostööd tegevate riiklike pädevate asutuste vahelistele suhetele kohaldatavad üldpõhimõtted ja -sätted on esitatud IX osas.
Artikkel 20
Heauskse koostöö kohustus
EKP ja riiklikud pädevad asutused kohustuvad tegema koostööd ja vahetama teavet heauskselt.
Artikkel 21
Üldine kohustus vahetada teavet
1. Ilma et see piiraks EKP õigust saada järelevalve alla kuuluvate üksuste poolt jooksvalt esitatud teavet otse või omada sellele otsest juurdepääsu, esitavad riiklikud pädevad asutused EKP-le õigeaegselt ja täpselt eelkõige kogu teabe, mida EKP vajab talle SSM määrusega antud ülesannete täitmiseks. See teave hõlmab riiklike pädevate asutuste kontrolli- ja kohapealsest tegevusest tulenevat teavet
2. Juhul kui EKP saab teavet otse SSM määruse artikli 10 lõikes 1 osutatud juriidilistelt või füüsilistelt isikutelt, esitab EKP selle teabe õigeaegselt ja täpselt asjaomastele riiklikele pädevatele asutustele. See teave hõlmab eelkõige teavet, mida riiklikud pädevad asutused vajavad oma rolli täitmiseks EKP abistamisel.
3. Ilma et see piiraks lõiget 2, tagab EKP riiklikele pädevatele asutustele regulaarse juurdepääsu ajakohastatud teabele, mis on riiklikele pädevatele asutustele vajalik usaldatavusjärelevalvega seonduvate ülesannete täitmiseks.
Artikkel 22
EKP õigus anda riiklikele pädevatele asutustele või riiklikele määratud asutustele juhiseid volituste kasutamiseks ja meetmete võtmiseks, kui EKP-l on järelevalveülesande täitmise kohustus, kuid tal puudub asjaomane volitus
1. EKP-le SSM määrusega antud ülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses võib EKP nõuda juhiste andmise teel, et riiklikud pädevad asutused või riiklikud määratud asutused kasutaksid oma volitusi riigisisestes õigusaktides sätestatud tingimustel ja nendega kooskõlas ning vastavalt SSM määruse artiklile 9, kui SSM määrus ei anna EKP-le asjaomaseid volitusi.
2. Riiklikud pädevad asutused ja/või SSM määruse artikli 5 korral riiklikud määratud asutused teavitavad EKPd viivitamata kõnealuste volituste kasutamisest.
Artikkel 23
Keelekorraldus EKP ja riiklike pädevate asutuste vahel
EKP ja riiklikud pädevad asutused kehtestavad ühtse järelevalvemehhanismi raames suhtlemise eeskirja, sealhulgas keelekorralduse.
Artikkel 24
Keelekorraldus EKP ja järelevalve alla kuuluvate juriidiliste või füüsiliste isikute vahel
1. Järelevalve alla kuuluva üksuse või muu EKP järelevalvemenetluse subjektiks oleva juriidilise või füüsilise isiku poolt EKP-le saadetav dokument võib olla koostatud ühes liidu ametlikest keeltest, mille järelevalve alla kuuluv üksus või isik on valinud.
2. EKP, järelevalve alla kuuluvad üksused ja mis tahes muud EKP järelevalvemenetluse subjektiks olevad juriidilised või füüsilised isikud võivad kokku leppida ühe liidu ametliku keele kasutamises kirjalikus suhtluses, sealhulgas EKP järelevalveotsuseid puudutavates küsimustes.
Ühe keele kasutamise kokkuleppe tühistamine mõjutab ainult EKP teostamata järelevalvemenetlust.
Kui suulisel arutamisel osalejad taotlevad õigust olla ära kuulatud mis tahes muus liidu ametlikus keeles, mis ei ole EKP järelevalvemenetluse keel, teavitatakse EKPd sellest nõudest piisavalt ette, et EKP saaks teha vastavaid ettevalmistusi.
JAOTIS 2
EKP JÄRELEVALVEOTSUSTE VASTUVÕTMISE NÕUETEKOHASE MENETLUSEGA SEOTUD ÜLDSÄTTED
1. PEATÜKK
EKP järelevalvemenetlused
Artikkel 25
Üldpõhimõtted
1. Kõik SSM määruse artikli 4 ja III osa 2. jao kohaselt algatatud EKP järelevalvemenetlused viiakse läbi kooskõlas SSM määruse artikliga 22 ja käesoleva jaotise sätetega.
2. Käesoleva jaotise sätteid ei kohaldata menetluste suhtes, mida viib läbi vaidlustusnõukogu.
Artikkel 26
Osapooled
1. EKP järelevalvemenetluse osapooled on:
a)
taotluse esitajad;
b)
isikud, kellele EKP kavatseb adresseerida või on adresseerinud EKP järelevalveotsuse.
2. Riiklikke pädevaid asutusi osapoolena ei käsitata.
Artikkel 27
Osapoole esindamine
1. Osapoolt võivad esindada tema seaduslikud või ametlikud esindajad või mis tahes muud esindajad, kes on kirjaliku volituse alusel volitatud võtma mis tahes ja kõiki EKP järelevalvemenetlusega seotud meetmeid.
2. Volituse tühistamine kehtib üksnes juhul, kui EKP-le on saadetud kirjalik tühistamise otsus. EKP edastab tühistamise otsuse kättesaamise kohta kinnituse.
3. Kui osapool on EKP järelevalvemenetluses määranud esindaja, võtab EKP selle järelevalvemenetluse raames ühendust ainult asjaomase määratud esindajaga, välja arvatud juhul, kui konkreetse olukorra tõttu on nõutav, et EKP võtaks ühendust otse asjaomase osapoolega. Sellisel juhul teavitatakse sellest esindajat.
Artikkel 28
EKP ja EKP järelevalvemenetluse osapoolte üldised kohustused
1. EKP järelevalvemenetluse võib algatada ex officio või osapoole taotlusel. EKP teeb igas EKP järelevalvemenetluses lõpliku otsuse tegemiseks olulised faktilised asjaolud kindlaks ex officio, võttes arvesse lõiget 3.
2. Oma hinnangus võtab EKP arvesse kõiki asjakohaseid asjaolusid.
3. Osapool peab osalema EKP järelevalvemenetluses ja abistama faktiliste asjaolude selgitamisel, võttes arvesse liidu õigust. Osapoole taotlusel algatatud EKP järelevalvemenetlustes võib EKP piirduda faktiliste asjaolude kindlakstegemisel nõudega, et osapool esitaks asjakohase faktilise teabe.
Artikkel 29
Tõendid EKP järelevalvemenetlustes
1. Juhtumi faktiliste asjaolude kindlakstegemisel tugineb EKP tõenditele, mida ta peab pärast nõuetekohast kaalumist asjakohaseks.
2. Osapooled abistavad EKPd juhtumi faktiliste asjaolude kindlakstegemisel, võttes arvesse liidu õigust. Eelkõige esitavad osapooled tõest teavet neile teadaolevate faktiliste asjaolude kohta, võttes arvesse sanktsioonide kehtestamise menetlustega seotud piiranguid liidu õiguses.
3. EKP võib kehtestada tähtaja, mille jooksul osapooled võivad tõendeid esitada.
Artikkel 30
Tunnistajad ja eksperdid EKP järelevalvemenetlustes
1. EKP võib ära kuulata tunnistajaid ja eksperte, kui peab seda vajalikuks.
2. Kui EKP määrab eksperdi, määratleb ta kokkuleppeliselt asjaomase eksperdi ülesande ja kehtestab tähtaja, mille jooksul ekspert peab esitama aruande.
3. Kui EKP kuulab ära tunnistajaid või eksperte, on neil õigus saada taotluse korral hüvitist oma sõidu- ja elamiskulude eest. Pärast ütluste andmist on tunnistajatel õigus saada hüvitist saamata jäänud tulu eest ning ekspertidel kokkulepitud tasu oma teenuste eest. Hüvitist makstakse kooskõlas Euroopa Kohtu asjakohaste sätetega tunnistajatele hüvitise ja ekspertidele tasu maksmise kohta.
4. EKP võib nõuda, et SSM määruse artikli 11 lõike 1 punktis c nimetatud isikud osaleksid tunnistajatena EKP ametiruumides või mis tahes muus EKP määratud kohas osaleva liikmesriigi territooriumil. Kui SSM määruse artikli 11 lõike 1 punktis c osutatud isik on juriidiline isik, on asjaomast juriidilist isikut esindavad füüsilised isikud kohustatud osalema vastavalt eelmisele lausele.
Artikkel 31
Õigus olla ära kuulatud
1. Enne kui EKP võib vastu võtta osapoolele adresseeritud EKP järelevalveotsuse, mis kahjustab asjaomase osapoole õigusi, tuleb osapoolele anda võimalus esitada EKP-le kirjalikult oma märkused EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta. EKP võib omal äranägemisel võimaldada osapooltel esitada märkuseid EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta koosolekul. Teates, millega EKP võimaldab osapoolel esitada märkuseid, märgitakse ära EKP kavandatava järelevalveotsuse oluline sisu ning olulised faktilised asjaolud, vastuväited ja õiguslikud alused, millele EKP kavatseb oma otsuses tugineda. Käesoleva artikli sätteid ei kohaldata SSM määruse III peatüki 1. jao suhtes.
2. Kui EKP annab osapoolele võimaluse esitada märkuseid EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta koosolekul, ei ole osapoole puudumine koosolekult piisav põhjus koosoleku edasilükkamiseks, välja arvatud juhul, kui puudumiseks on mõjuv põhjus. Kui osapoolel on puudumiseks mõjuv põhjus, võib EKP koosoleku edasi lükata või anda osapoolele võimaluse esitada märkusi EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta kirjalikult. EKP koostab koosoleku kohta kirjaliku protokolli, mille osapooled allkirjastavad. EKP esitab osapooltele protokolli koopia.
3. Põhimõtteliselt antakse osapoolele võimalus esitada oma märkused kirjalikult kahe nädala jooksul alates teate saamisest, milles märgitakse ära faktilised asjaolud, vastuväited ja õiguslikud alused, millele EKP kavatseb oma järelvalveotsuses tugineda.
Osapoole taotlusel võib EKP nimetatud tähtaega vastavalt vajadusele pikendada.
Konkreetsetel asjaoludel võib EKP lühendada tähtaega kolme tööpäevani. Tähtaega lühendatakse kolme tööpäevani ka SSM määruse artiklites 14 ja 15 kirjeldatud juhtudel.
4. Olenemata lõikest 3 ja kooskõlas lõikega 5 võib EKP vastu võtta osapoolele adresseeritud EKP järelevalveotsuse, mis kahjustab asjaomase osapoole õigusi, andmata osapoolele võimalust esitada märkuseid EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta enne otsuse vastuvõtmist, kui näib olevat vajalik otsus viivitamata vastu võtta, et hoida ära märkimisväärset kahju finantssüsteemile.
5. Kui vastavalt lõikele 4 võetakse vastu kiireloomuline EKP järelevalveotsus, antakse osapoolele võimalus esitada kirjalikke märkuseid EKP järelevalveotsusega seotud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja õiguslike aluste kohta viivitamata pärast otsuse vastuvõtmist. Põhimõtteliselt antakse osapoolele võimalus oma märkuste esitamiseks kahe nädala jooksul pärast EKP järelevalveotsuse kättesaamist. Osapoole taotlusel võib EKP nimetatud tähtaega pikendada, kuid mitte üle kuue kuu. EKP vaatab oma järelevalveotsuse esitatud märkuste osas läbi ning võib selle kas kinnitada, tühistada, seda muuta või selle tühistada ning asendada uue EKP järelevalveotsusega.
6. Lõikeid 4 ja 5 ei kohaldata EKP järelevalvemenetlustes, mis on seotud SSM määruse artiklis 18 ja käesoleva määruse X osas sätestatud karistustega.
Artikkel 32
Juurdepääs toimikutele EKP järelevalvemenetluses
1. EKP järelevalvemenetluste käigus tagatakse täielikult asjaomaste osapoolte õigus igakülgsele kaitsele. Selleks on osapooltel pärast EKP järelevalvemenetluse algatamist õigus saada juurdepääs EKP toimikule, tingimusel et võetakse arvesse teiste juriidiliste ja füüsiliste isikute õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi. Toimikuga tutvumise õigus ei hõlma konfidentsiaalset teavet. Riiklikud pädevad asutused edastavad EKP-le viivitamata kõik taotlused, mis nad on saanud seoses juurdepääsuga EKP järelevalvemenetlustega seotud toimikutele.
2. Toimikud sisaldavad kõiki EKP poolt EKP järelevalvemenetluse käigus saadud, koostatud või kogutud dokumente, sõltumata andmekandjast.
3. Käesolevas artiklis sätestatu ei takista EKPd või riiklikke pädevaid asutusi avaldamast ja kasutamast teavet, mis on vajalik rikkumise tõendamiseks.
4. EKP võib anda juurdepääsu toimikule ühel või enamal järgmistest viisidest, võttes nõuetekohaselt arvesse osapoolte tehnilisi võimalusi:
a)
CD-ROMid või mis tahes muud elektroonilised andmekandjad, sealhulgas tulevikus kasutusele võetavad elektroonilised andmekandjad;
b)
posti teel saadetavad paberkoopiad toimikust, millele juurdepääs võimaldati;
c)
kutse kõnealuse toimikuga tutvumiseks EKP ametiruumides.
5. Käesoleva artikli tähenduses võib konfidentsiaalne teave hõlmata EKP või riikliku pädeva asutuse sisedokumente ning EKP ja riikliku pädeva asutuste vahelist või riiklike pädevate asutuste omavahelist suhtlust.
2. PEATÜKK
EKP järelevalveotsused
Artikkel 33
EKP järelevalveotsuste põhistus
1. EKP järelevalveotsus esitatakse koos otsuse põhistusega, võttes arvesse lõiget 2.
2. Põhistus sisaldab olulisi faktilisi asjaolusid ja juriidilist argumentatsiooni, millele EKP järelevalveotsus tugineb.
3. EKP tugineb EKP järelevalveotsuses ainult sellistele faktilistele asjaoludele ja vastuväidetele, mille kohta pool on saanud esitada oma märkused, võttes arvesse artikli 31 lõiget 4.
Artikkel 34
Peatav toime
Ilma et see mõjutaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 278 ja SSM määruse artikli 24 lõiget 8, võib EKP otsustada, et EKP järelevalveotsuse täitmine peatatakse kas a) vastava märke tegemisega EKP järelevalveotsuses või b) kui ei ole tegemist vaidlustusnõukogupoolse läbivaatamise taotlustega, EKP järelevalveotsuse adressaadi taotlusel.
Artikkel 35
EKP järelevalveotsustest teatamine
1. EKP võib teavitada osapoolt EKP järelevalveotsusest a) suuliselt, b) toimetades kätte või andes üle järelevalveotsuse koopia, c) tähitud posti teel kättesaamisteatega, d) kiirkulleriteenuse kaudu, e) telefaksi teel või f) elektrooniliselt kooskõlas lõikega 10.
2. Kui kirjaliku volituse alusel on määratud esindaja, võib EKP teavitada EKP järelevalveotsusest esindajat. Sellisel juhul ei ole EKP kohustatud teavitama järelevalveotsusest ka järelevalve alla kuuluvat üksust, keda asjaomane esindaja esindab.
3. Kui EKP järelevalveotsusest teatatakse suuliselt, loetakse teade otsuse kohta adressaadile kättetoimetatuks, kui EKP töötaja on teavitanud EKP järelevalveotsusest a) asjaomast füüsilist isikut, kui tegemist on füüsilise isikuga, või b) juriidilise isiku volitatud vastuvõtjat, kui tegemist on juriidilise isikuga. Sellisel juhul esitatakse otsuse adressaadile EKP järelevalveotsuse kirjalik koopia viivitamata pärast suulist teadet.
4. Kui EKP järelevalveotsusest teatatakse tähitud posti teel kättesaamisteatega, loetakse teade EKP järelevalveotsuse kohta adressaadile kättetoimetatuks kümnendal päeval pärast kirja üleandmist postiteenuse osutajale, välja arvatud juhul, kui kättesaamisteade osutab, et kiri saadi kätte mõnel teisel kuupäeval.
5. Kui EKP järelevalveotsusest teatatakse kiirkulleriteenuse kaudu, loetakse teade EKP järelevalveotsuse kohta adressaadile kättetoimetatuks kümnendal päeval pärast kirja üleandmist kulleriteenuse osutajale, välja arvatud juhul, kui kulleriteenuse kättetoimetamisdokumendis on osutatud, et kiri saadi kätte mõnel teisel kuupäeval.
6. Lõigete 4 ja 5 tähenduses peab EKP järelevalveotsus olema adresseeritud teenindatavale aadressile (kehtivale aadressile). Kehtiv aadress on:
a)
EKP järelevalveotsuse adressaadi taotlusel algatatud EKP järelevalvemenetluse puhul adressaadi taotluses märgitud aadress;
b)
järelevalve alla kuuluva üksuse puhul peakontori viimane tegelik aadress, mille järelevalve alla kuuluv üksus on EKP-le teatanud;
c)
füüsilise isiku puhul viimane EKP-le teatatud aadress ning kui EKP-le ei ole aadressi teatatud ja füüsiline isik on järelevalve alla kuuluva üksuse töötaja, juht või aktsionär, järelevalve alla kuuluva üksuse tegelik aadress kooskõlas punktiga b.
7. EKP järelevalvemenetluse osapool esitab EKP nõudmisel EKP-le kehtiva aadressi.
8. Kui isik on asutatud või tema asukoht on riigis, mis ei ole liikmesriik, võib EKP nõuda, et osapool nimetaks mõistliku aja jooksul volitatud vastuvõtja, kes on liikmesriigi resident või kellel on liikmesriigis tegevuskoht. Kui nõudmisel volitatud vastuvõtjat ei nimetata või kuni sellise volitatud vastuvõtja nimetamiseni võib mis tahes teate toimetada osapoole EKP-le teadaoleval aadressil kooskõlas lõigetega 3-5 ja 9.
9. Kui EKP järelevalveotsuse adressaadiks olev isik on esitanud EKP-le faksinumbri, võib EKP teatada EKP järelevalveotsusest, saates EKP järelevalveotsuse koopia faksi teel. Adressaat loetakse EKP järelevalveotsusest teavitatuks, kui EKP on saanud faksi eduka edastamise kohta kinnituse.
10. EKP võib määrata kriteeriumid, mille kohaselt EKP järelevalveotsus toimetatakse kätte elektroonilise sidevahendi abil või muul võrreldaval moel.
JAOTIS 3
RIKKUMISTEST TEATAMINE
Artikkel 36
Rikkumistest teatamine
Kui isikul on põhjust kahtlustada SSM määruse artikli 4 lõikes 3 osutatud õigusaktide rikkumist krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate, segafinantsvaldusettevõtjate või pädevate asutuste (sealhulgas EKP) poolt, võib ta heauskselt esitada EKPle selle kohta teate.
Artikkel 37
Rikkumisteadete asjakohane kaitse
1. Kui isik esitab heauskselt teate SSM määruse artikli 4 lõikes 3 osutatud õigusaktide väidetava rikkumise kohta järelevalve alla kuuluvate üksuste või pädevate asutuste poolt, käsitletakse asjaomast teadet kaitse all oleva teatena.
2. Nii kaitse all oleva teate esitanud isiku kui ka väidetavalt rikkumise toimepanemise eest vastutava isiku isikuandmeid kaitstakse kooskõlas liidu kehtiva andmekaitseraamistikuga.
3. EKP ei avalda kaitse all oleva teate esitanud isiku identiteeti ilma isiku eelneva selgesõnalise nõusolekuta, välja arvatud juhul, kui avaldamine on nõutav kohtu korraldusel juhtumi edasisel uurimisel või järgnevas kohtumenetluses.
Artikkel 38
Teadete edasise menetlemise kord
1. EKP hindab järelevalve alla kuuluvate oluliste üksustega seonduvaid teateid. EKP hindab teateid seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega, kui on rikutud EKP määrusi või otsuseid. Kui viimasel juhul võtab teate vastu riiklik pädev asutus, edastab ta selle EKP-le, avaldamata teate esitanud isiku identiteeti, välja arvatud juhul kui asjaomane isik on andnud selleks selgesõnalise nõusoleku.
2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, edastab EKP järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse kohta esitatud teated asjaomasele riiklikule pädevale asutusele, avaldamata teate esitanud isiku identiteeti, välja arvatud juhul, kui asjaomane isik on andnud selleks selgesõnalise nõusoleku.
3. EKP vahetab riiklike pädevate asutustega infot, a) et hinnata, kas teated on saadetud nii EKP-le kui ka asjaomasele riiklikule pädevale asutusele, ja koordineerida tegevust ning b) et koguda infot riiklikele pädevatele asutustele edastatud teadete edasise menetlemise tulemuste kohta.
4. EKP otsustab omal mõistlikul äranägemisel esitatud teadete hindamise viisi ja kohaldatavad meetmed.
5. Järelevalve alla kuuluvate üksuste väidetavate rikkumiste korral esitab asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus EKP-le mis tahes EKP nõutud teabe ja dokumendid esitatud teadete hindamiseks.
6. Pädevate asutuste (välja arvatud EKP) väidetavate rikkumiste korral nõuab EKP, et asjaomane pädev asutus esitaks omapoolsed märkused teates esitatud faktiliste asjaolude kohta.
7. SSM määruse artikli 20 lõikes 2 kirjeldatud aastaaruandes esitab EKP teavet esitatud teadete kohta lühendatud kujul või kokkuvõtlikult sellisel viisil, et konkreetseid järelevalve alla kuuluvaid üksusi või isikuid ei oleks võimalik tuvastada.
IV OSA
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVA ÜKSUSE OLULISEKS VÕI VÄHEM OLULISEKS LIIGITAMINE
JAOTIS 1
OLULISEKS VÕI VÄHEM OLULISEKS LIIGITAMIST REGULEERIVAD ÜLDSÄTTED
Artikkel 39
Järelevalve alla kuuluva üksuse oluliseks liigitamine individuaalsel alusel
1. Järelevalve alla kuuluv üksus loetakse oluliseks tulenevalt EKP määratlusest artiklite 43-49 alusel asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele adresseeritud EKP otsuses, milles selgitatakse otsuse aluseks olevaid asjaolusid.
2. Järelevalve alla kuuluvat üksust ei liigitata enam oluliseks, kui EKP asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele adresseeritud otsuses, milles selgitatakse otsuse aluseks olevaid asjaolusid, otsustab, et asjaomane üksus on järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või ei ole enam järelevalve alla kuuluv üksus.
3. Järelevalve alla kuuluv üksus võidakse liigitada oluliseks järgmistel alustel:
a)
üksuse suurus, mis määratakse kindlaks kooskõlas artiklitega 50-55 (edaspidi „suuruse kriteerium”);
b)
üksuse olulisus liidu või mis tahes osaleva liikmesriigi majanduses, mis määratakse kindlaks kooskõlas artiklitega 56-58 (edaspidi „majandusliku olulisuse kriteerium”);
c)
üksuse piiriülese tegevuse olulisus, mis määratakse kindlaks kooskõlas artiklitega 59 ja 60 (edaspidi „piiriülese tegevuse kriteerium”);
d)
Euroopa stabiilsusmehhanismist (ESM) otsese avaliku sektori finantsabi taotlemine või saamine vastavalt artiklite 61-64 määratlusele (edaspidi „otsese avaliku sektori finantsabi kriteerium”);
e)
asjaolu, et järelevalve alla kuuluv üksus on üks kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest osalevas liikmesriigis vastavalt artiklite 65 ja 66 määratlusele.
4. EKP valvab otseselt järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste järele, välja arvatud juhul, kui konkreetses olukorras on õigustatud järelevalve asjaomase riikliku pädeva asutuse poolt kooskõlas käesoleva osa jaotisega 9.
5. Samuti valvab EKP otseselt järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või järelevalve alla kuuluva vähem olulise grupi järele EKP otsuse alusel, mis on vastu võetud vastavalt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktile b, mille kohaselt EKP täidab vahetult kõiki asjakohaseid SSM määruse artikli 6 lõikes 4 osutatud volitusi. Ühtse järelevalvemehhanismi raames liigitatakse selline järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või järelevalve alla kuuluv vähem oluline grupp oluliseks.
6. Enne käesolevas artiklis osutatud EKP otsuste vastuvõtmist konsulteerib EKP asjaomaste riiklike pädevate asutustega. Käesolevas artiklis osutatud EKP otsusest teavitatakse ka asjaomaseid riiklikke pädevaid asutusi.
Artikkel 40
Järelevalve alla kuuluvate konsolideerimisgrupi üksuste oluliseks liigitamine
1. Kui üks või enam järelevalve alla kuuluvat üksust moodustavad järelevalve alla kuuluva grupi osa, määratletakse olulisuse kindlaksmääramise kriteeriumid osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel vastavalt IV osa jaotiste 3-7 sätetele.
2. Järelevalve alla kuuluv üksus, mis moodustab järelevalve alla kuuluva konsolideerimisgrupi osa, loetakse järelevalve alla kuuluvaks oluliseks üksuseks, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
a)
kui järelevalve alla kuuluv grupp vastab osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel suuruse kriteeriumile, majandusliku olulisuse kriteeriumile või piiriülese tegevuse kriteeriumile;
b)
kui üks järelevalve alla kuuluvatest üksustest, mis moodustab järelevalve alla kuuluva grupi osa, vastab otsese avaliku sektori finantsabi kriteeriumile;
c)
kui üks järelevalve alla kuuluvatest üksustest, mis moodustab järelevalve alla kuuluva grupi osa, on üks kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest osalevas liikmesriigis.
3. Kui otsustatakse, et järelevalve alla kuuluv grupp on oluline või ei ole enam oluline, võtab EKP vastu EKP otsuse, millega järelevalve alla kuuluv üksus liigitatakse oluliseks või lõpetatakse järelevalve alla kuuluva üksuse oluliseks liigitamine, ning kehtestab EKP otsese järelevalve algus- ja lõppkuupäevad igale järelevalve alla kuuluvale üksusele, mis moodustab kõnealuse järelevalve alla kuuluva grupi osa, kooskõlas artiklis 39 sätestatud kriteeriumide ja menetlustega.
Artikkel 41
Mitteosalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste filiaalidele kohaldatavad erisätted
1. Käesoleva määruse tähenduses loetakse kõik mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse poolt samas osalevas liikmesriigis avatud filiaalid üheks järelevalve alla kuuluvaks üksuseks.
2. Mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse poolt erinevates osalevates liikmesriikides avatud filiaale käsitletakse individuaalselt, eraldiseisvate järelevalve alla kuuluvate üksustena.
3. Ilma et see piiraks lõiget 1, hinnatakse SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele vastavuse kindlakstegemisel mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse filiaale individuaalselt, eraldiseisvate järelevalve alla kuuluvate üksustena ning sama krediidiasutuse tütarettevõtjatest eraldi.
Artikkel 42
Mitteosalevates liikmesriikides ja kolmandates riikides asutatud krediidiasutuste tütarettevõtjatele kohaldatavad erisätted
1. SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele vastavuse kindlakstegemisel hinnatakse mitteosalevas liikmesriigis või kolmandas riigis peakontorit omava krediidiasutuse poolt ühes või enamas osalevas liikmesriigis asutatud tütarettevõtjaid krediidiasutuse filiaalidest eraldi.
2. Järgmisi tütarettevõtjaid hinnatakse SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidele vastavuse kindlakstegemisel eraldi:
a)
tütarettevõtjad, kes on asutatud osalevas liikmesriigis;
b)
tütarettevõtjad, kes kuuluvad gruppi, mille emaettevõtja peakontor asub mitteosalevas liikmesriigis või kolmandas riigis; ja
c)
tütarettevõtjad, kes ei kuulu osalevates liikmesriikides järelevalve alla kuuluvasse gruppi.
JAOTIS 2
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE ÜKSUSTE OLULISTEKS LIIGITAMISE KORD
1. PEATÜKK
Järelevalve alla kuuluva üksuse oluliseks liigitamine
Artikkel 43
Järelevalve alla kuuluva üksuse staatuse läbivaatamine
1. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, vaatab EKP vähemalt kord aastas läbi, kas järelevalve alla kuuluv oluline üksus või järelevalve alla kuuluv oluline grupp vastab jätkuvalt SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud mis tahes kriteeriumile.
2. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, vaatab iga riiklik pädev asutus vähemalt kord aastas läbi, kas järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või järelevalve alla kuuluv vähem oluline grupp vastab SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud mis tahes kriteeriumile. Järelevalve alla kuuluva vähem olulise grupi puhul teostab nimetatud läbivaatuse riiklik pädev asutus osalevas liikmesriigis, kus on asutatud osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel kindlaks määratud emaettevõtja.
3. Pärast asjaomase teabe saamist võib EKP, eelkõige artiklis 52 sätestatud juhtudel, läbi vaadata, a) kas järelevalve alla kuuluv üksus vastab SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud mis tahes kriteeriumile ja b) kas järelevalve alla kuuluv oluline üksus enam ei vasta SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud mis tahes kriteeriumile.
4. Kui järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või järelevalve alla kuuluv vähem oluline grupp vastab riikliku pädeva asutuse hinnangul SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud mis tahes kriteeriumile, teavitab asjaomane riiklik pädeva asutus sellest viivitamata EKPd.
5. EKP või riikliku pädeva asutuse taotlusel teevad EKP ja asjaomane riiklik pädev asutus koostööd, et teha kindlaks, kas mõni SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumidest on järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi puhul täidetud.
6. Kui EKP a) otsustab alustada järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsest järelevalvet või b) otsustab lõpetada EKP järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsese järelevalve, teevad EKP ja asjaomane riiklik pädev asutus koostööd, et tagada järelevalvevolituste sujuv üleminek. Asjaomane riiklik pädev asutus koostab aruande järelevalve alla kuuluva üksuse varasema järelevalve tulemuste ja riskiprofiili kohta, kui EKP alustab järelevalve alla kuuluva üksuse otsest järelevalvet. EKP koostab aruande järelevalve alla kuuluva üksuse varasema järelevalve tulemuste ja riskiprofiili kohta, kui asjaomase üksuse järelevalve volitused lähevad üle riiklikule pädevale asutusele.
7. EKP teeb kindlaks, kas järelevalve alla kuuluv üksus või järelevalve alla kuuluv grupp on oluline, kasutades SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriume määruses esitatud järjekorras: a) suurus; b) olulisus liidu või mis tahes osaleva liikmesriigi majanduses; c) piiriülese tegevuse olulisus; d) vahetu avaliku sektori finantsabi taotlemine või saamine Euroopa stabiilsusmehhanismist; e) asjaolu, et tegemist on ühega kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest osalevas liikmesriigis.
Artikkel 44
Järelevalve alla kuuluva üksuse olulisuse kindlaks määramisel kohaldatav kord
1. Käesoleva jaotise kohaselt järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi oluliseks liigitamisel kohaldab EKP, juhul kui ei ole sätestatud teisiti, käesoleva määruse III osa jaotise 2 menetluskorda.
2. EKP teatab järelevalve alla kuuluvale üksusele artiklis 45 sätestatud tähtaja jooksul EKP otsusest järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi oluliseks liigitamise kohta ning teavitab otsusest ka asjaomast riiklikku pädevat asutust. Järelevalve alla kuuluvate üksuste puhul, mis moodustavad järelevalve alla kuuluva olulise grupi osa, teavitab EKP järelevalve alla kuuluvat üksust EKP otsusest osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel ja tagab, et järelevalve alla kuuluvad üksused olulises grupis on saanud kohase teabe.
3. Järelevalve alla kuuluvate üksuste puhul, keda EKP lõike 1 kohaselt ei teavita, käsitletakse artikli 49 lõikes 2 osutatud loetelu teatena nende vähem oluliseks liigitamise kohta.
4. EKP annab igale asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele võimaluse avaldada kirjalikult arvamust enne EKP otsuse vastuvõtmist vastavalt lõikele 1.
5. Lisaks annab EKP asjaomastele riiklikele pädevatele asutustele kooskõlas artikli 39 lõikega 6 võimaluse esitada kirjalikult tähelepanekuid ja märkuseid, mida EKP võtab nõuetekohaselt arvesse.
6. Järelevalve alla kuuluv üksus või järelevalve alla kuuluv grupp loetakse järelevalve alla kuuluvaks oluliseks üksuseks või järelevalve alla kuuluvaks oluliseks grupiks alates tema oluliseks üksuseks või oluliseks grupiks liigitamist käsitleva EKP otsusest teatamise kuupäevast.
2. PEATÜKK
EKP otsese järelevalve algus ja lõpp
Artikkel 45
EKP otsese järelevalve algus
1. EKP täpsustab EKP otsuses kuupäeva, mil ta alustab sellise järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsest järelevalvet, mis on liigitatud järelevalve alla kuuluvaks oluliseks üksuseks või järelevalve alla kuuluvaks oluliseks grupiks. Asjaomane EKP otsus võib olla artikli 44 lõikes 2 osutatud otsus. EKP teavitab asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust sellest EKP otsusest vähemalt üks kuu enne otsese järelevalve alustamise kuupäeva, võttes arvesse lõiget 2.
2. Kui EKP alustab järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsest järelevalvet Euroopa stabiilsusmehhanismist otsese avaliku sektori finantsabi taotlemise või saamise alusel, teavitab EKP asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust lõikes 1 osutatud EKP otsusest õigel ajal, vähemalt üks nädal enne otsese järelevalve alustamise kuupäeva.
3. EKP esitab ajaomastele riiklikele pädevatele asutustele lõikes 1 osutatud EKP otsuste koopiad.
4. EKP alustab järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsest järelevalvet hiljemalt 12 kuud pärast kuupäeva, mil EKP teavitas asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust või järelevalve alla kuuluvat gruppi kooskõlas artikli 44 lõikega 2.
5. Käesoleva artikli eesmärgil teavitab EKP järelevalve alla kuuluvat üksust osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel EKP otsusest ja tagab, et kõik järelevalve alla kuuluvad üksused selles grupis on saanud kohase teabe tähtaja jooksul.
Artikkel 46
EKP otsese järelevalve lõpp
1. Kui EKP otsustab lõpetada järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi otsese järelevalve, väljastab EKP asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele EKP otsuse, täpsustades otsese järelevalve lõpetamise kuupäeva ja põhjused. EKP võtab nimetatud otsuse vastu vähemalt üks kuu enne EKP otsese järelevalve lõppkuupäeva. EKP esitab EKP otsuse koopia ka asjaomastele riiklikele pädevatele asutustele. Kohaldatakse artikli 45 lõiget 5.
2. EKP annab igale asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele võimaluse enne lõikes 1 sätestatud otsuse väljastamist kirjalikult arvamust avaldada.
3. EKP otsuse, milles täpsustatakse kuupäev, mil lõppeb järelevalve alla kuuluva üksuse EKP-poolne otsene järelevalve, võib väljastada koos otsusega, milles järelevalve alla kuuluv üksus liigitatakse vähem oluliseks.
Artikkel 47
EKP otsese järelevalve lõpetamise põhjused
1. Järelevalve alla kuuluva olulise üksuse puhul, mille oluliseks üksuseks liigitamise aluseks on tema a) suurus, b) olulisus liidu või mis tahes osaleva liikmesriigi majanduse seisukohast või c) piiriülese tegevuse olulisus või tema kuulumine järelevalve alla kuuluvasse gruppi, mis vastab vähemalt ühele nendest kriteeriumidest, võtab EKP vastu EKP otsuse oluliseks järelevalve alla kuuluvaks üksuseks liigitamise ja otsese järelevalve lõpetamise kohta, kui kolme järjestikuse kalendriaasta jooksul ei ole täidetud ükski SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud eespool osutatud kriteerium ei individuaalsel alusel ega järelevalve alla kuuluva grupi tasandil, mille osa asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus moodustab.
2. Järelevalve alla kuuluva üksuse puhul, mille oluliseks üksuseks liigitamise aluseks on Euroopa stabiilsusmehhanismist otsese avaliku sektori finantsabi taotlemine seoses a) tema endaga, b) järelevalve alla kuuluva grupiga, mille osa järelevalve alla kuuluv üksus moodustab või c) gruppi kuuluva järelevalve alla kuuluva üksusega, mis ei ole muudel alustel oluline, võtab EKP vastu EKP otsuse oluliseks järelevalve alla kuuluvaks üksuseks liigitamise ja otsese järelevalve lõpetamise kohta, kui otsesest avaliku sektori finantsabi andmisest on keeldutud, see on täielikult tagastatud või selle andmine on lõpetatud. Nimetatud otsuse võib otsese avaliku sektori finantsabi tagastamise või lõpetamise korral vastu võtta kolm kalendriaastat pärast otsese avaliku sektori finantsabi täielikku tagastamist või lõpetamist.
3. Järelevalve alla kuuluva üksuse puhul, kelle oluliseks üksuseks liigitamise aluseks on asjaolu, et tegemist on ühega kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest osalevas liikmesriigis vastavalt artiklitele 65 ja 66 või sellise krediidiasutuse järelevalve alla kuuluva grupi osaga, ning mis ei ole muudel alustel oluline, võtab EKP vastu EKP otsuse oluliseks järelevalve alla kuuluvaks üksuseks liigitamise ja otsese järelevalve lõpetamise kohta, kui asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus ei ole kolme järjestikuse kalendriaasta jooksul olnud üks kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest osalevas liikmesriigis.
4. Järelevalve alla kuuluva üksuse puhul, mille järele EKP valvab otseselt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punkti b kohaselt vastu võetud EKP otsuse alusel ning mis ei ole muudel alustel oluline, võtab EKP vastu EKP otsuse EKP otsese järelevalve lõpetamise kohta, kui otsene järelevalve ei ole EKP mõistlikul kaalutlusel enam vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks.
Artikkel 48
Käimasolevad menetlused
1. Kui toimub volituste üleminek EKP ja riikliku pädeva asutuse vahel, teavitab asutus, kelle volitused lõppevad (edaspidi „lõppevate volitustega asutus”) asutust, kellele volitused üle antakse (edaspidi „järelevalvet alustav asutus”) kõikidest ametlikult algatatud järelevalvemenetlustest, mille osas tuleb vastu võtta otsus. Lõppevate volitustega asutus esitab nimetatud teabe viivitamata pärast volituste kavandatavast üleminekust teadasaamist. Lõppevate volitustega asutus ajakohastab teavet pidevalt, reeglina kord kuus, kui järelevalvemenetluse kohta on uut teavet. Järelevalvet alustav asutus võib nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel lubada harvemat teabe esitamist. Artiklite 48 ja 49 tähenduses käsitletakse järelevalvemenetlusena EKP või riikliku pädeva asutuse järelevalvemenetlust.
Enne volituste üleminekut suhtleb lõppevate volitustega asutus järelevalvet alustava asutusega viivitamata pärast mis tahes uue järelevalvemenetluse ametlikku algatamist, mille osas tuleb vastu võtta otsus.
2. Järelevalvevolituste üleminekul teeb lõppevate volitustega asutus jõupingutusi kõikide järelevalvemenetluste lõpetamiseks, mille osas tuleb vastu võtta otsus enne järelevalvevolituste kavandatava ülemineku kuupäeva.
3. Kui ametlikult algatatud järelevalvemenetlust, mille osas tuleb vastu võtta otsus, ei ole võimalik enne järelevalvevolituste üleminekut lõpetada, jääb lõppevate volitustega asutus volitatuks käimasolevat järelevalvemenetlust lõpetama. Selleks säilivad lõppevate volitustega asutusel kõik asjakohased volitused kuni järelevalvemenetluse lõpetamiseni. Lõppevate volitustega asutus viib käimasoleva järelevalvemenetluse lõpule talle jäänud volituste alusel kooskõlas kohaldatava õigusega. Lõppevate volitustega asutus teavitab järelevalvet alustavat asutust enne otsuse vastu võtmist järelevalvemenetluses, mis oli käimas enne volituste üleminekut. Nimetatud asutus esitab järelevalvet alustavale asutusele vastuvõetud otsuse ja otsusega seotud dokumentide koopia.
4. Erandina lõikest 3 võib EKP ühe kuu jooksul alates vajaliku teabe saamisest otsustada viia lõpule asjaomase ametlikult algatatud järelevalvemenetluse hindamine ning konsulteerides asjaomase riikliku pädeva asutusega võtta järelevalvemenetlus üle. Kui riigisisese õiguse kohaselt on enne eelmises lauses osutatud hindamisperioodi lõppu nõutav EKP otsus, esitab riiklik pädev asutus EKP-le vajaliku teabe ja täpsustab eelkõige tähtaja, mille jooksul EKP peab otsustama, kas ta kavatseb menetluse üle võtta või mitte. Kui EKP võtab järelevalvemenetluse üle, teavitab ta asjaomast riiklikku pädevat asutust ja osapooli oma otsusest asjaomane järelevalvemenetlus üle võtta. EKP selgitab EKP otsuses järelevalvemenetluse ülevõtmise tagajärgi.
5. EKP ja asjaomane riiklik pädev asutus teevad koostööd seoses käimasolevate menetluste lõpetamisega ning võivad sel eesmärgil vahetada mis tahes asjakohast teavet.
6. Käesolevat artiklit ei kohaldata ühiste menetluste suhtes.
3. PEATÜKK
Järelevalve alla kuuluvate üksuste nimekiri
Artikkel 49
Avaldamine
1. EKP avaldab kõigi selliste järelevalve alla kuuluvate üksuste ja gruppide nimekirja, mille järele EKP valvab, tuues järelevalve alla kuuluva üksuse puhul kohastel juhtudel välja ka grupi, kuhu üksus kuulub, koos viitega otsese järelevalve õiguslikule alusele. Suuruse kriteeriumi alusel oluliseks liigitamise puhul sisaldab asjaomane nimekiri järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi varade koguväärtust. Samuti avaldab EKP selliste järelevalve alla kuuluvate üksuste nimekirja, mis vastavad vähemalt ühele SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumile ning mille võiks seetõttu liigitada oluliseks, kuid mida EKP sellegipoolest käsitleb IV osa jaotise 9 kohaselt vähem olulisena ja mille järele EKP seega otseselt ei valva.
2. EKP avaldab nimekirja, mis sisaldab iga järelevalve alla kuuluva üksuse nime, mille järele riiklik pädev asutus valvab, ning asjaomase riikliku pädeva asutuse nime.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud nimekirjad avaldatakse elektrooniliselt ning on kättesaadavad EKP veebilehel.
4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud nimekirju ajakohastatakse regulaarselt.
JAOTIS 3
OLULISUSE MÄÄRAMINE SUURUSE ALUSEL
Artikkel 50
Olulisuse määramine suuruse alusel
1. Järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi olulisus suuruse kriteeriumi alusel määratakse kindlaks tema varade koguväärtuse põhjal.
2. Järelevalve alla kuuluv üksus või järelevalve alla kuuluv grupp liigitatakse oluliseks, kui tema varade koguväärtus ületab 30 miljardit eurot (edaspidi „minimaalse suuruse lävi”).
Artikkel 51
Järelevalve alla kuuluva üksuse olulisuse kindlaksmääramine suuruse alusel
1. Kui järelevalve alla kuuluv üksus moodustab järelevalve alla kuuluva grupi osa, määratakse tema varade koguväärtus kindlaks järelevalve alla kuuluva grupi usaldatavusjärelevalve raames koostatud konsolideeritud aastalõpuaruande põhjal kooskõlas kohaldatava õigusega.
2. Kui varade koguväärtust ei ole võimalik lõikes 1 osutatud andmete põhjal kindlaks määrata, määratakse varade koguväärtus kindlaks kooskõlas liidus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1606/2002 (12) kohaldatavate rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega (IFRS) koostatud kõige värskemate auditeeritud raamatupidamise aastaaruannete põhjal või, kui sellised aruanded puuduvad, kooskõlas riigisiseste raamatupidamisseadustega koostatud konsolideeritud aastaaruannete põhjal.
3. Kui järelevalve alla kuuluv üksus ei moodusta järelevalve alla kuuluva grupi osa, määratakse varade koguväärtus kindlaks järelevalve alla kuuluva grupi usaldatavusjärelevalve raames koostatud individuaalse aastalõpuaruande põhjal kooskõlas kohaldatava õigusega.
4. Kui varade koguväärtust ei ole võimalik lõikes 3 osutatud andmete põhjal kindlaks määrata, määratakse varade koguväärtus kindlaks kooskõlas määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaselt liidus kohaldatavate rahvusvaheliste finantsaruandluse standarditega (IFRS) koostatud kõige värskema auditeeritud raamatupidamise aastaaruande põhjal või, kui sellised aruanded puuduvad, riigisiseste raamatupidamisseaduste kohaselt koostatud aastaaruannete põhjal.
5. Kui järelevalve alla kuuluv üksus on mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse filiaal, määratakse varade koguväärtus statistiliste andmete põhjal, mille aruandlus toimub Euroopa Keskpanga määruse (EÜ) nr 25/2009 (EKP/2008/32) (13) alusel.
Artikkel 52
Eri- või erandlikel asjaoludel olulisuse kindlaksmääramine suuruse alusel
1. Kui järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse puhul on toimunud erakordseid olulisi muutusi asjaoludes, mis on asjakohased olulisuse kindlaksmääramisel suuruse kriteeriumi alusel, kontrollib asjaomane riiklik pädev asutus jätkuvat vastavust minimaalse suuruse lävele.
Kui selline muutus on toimunud seoses järelevalve alla kuuluva olulise üksusega, kontrollib EKP jätkuvat vastavust minimaalse suuruse lävele.
Erakordsed olulised muutused asjaoludes, mis on asjakohased olulisuse kindlaksmääramisel suuruse kriteeriumi alusel, hõlmavad vähemalt ühte järgmisest: a) ühe või enama krediidiasutuse ühinemine, b) olulise ärivaldkonna müük või võõrandamine, c) krediidiasutuse aktsiate võõrandamine sellisel viisil, et krediidiasutus ei kuulu enam järelevalve alla kuuluvasse gruppi, mille osaks ta oli enne müüki, d) lõplik otsus järelevalve alla kuuluva üksuse (või grupi) nõuetekohase lõpetamise kohta, e) võrdväärsed faktilised olukorrad.
2. Järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus ja järelevalve alla kuuluva vähem olulise grupi puhul järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel teavitab asjaomast riiklikku pädevat asutust lõikes 1 osutatud muutustest.
Järelevalve alla kuuluv oluline üksus ja järelevalve alla kuuluva olulise grupi puhul järelevalve alla kuuluv üksus osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel teavitab EKPd lõikes 1 osutatud muutustest.
3. Erandina artikli 47 lõigetes 1-3 sätestatud kolme aasta reeglist ja erakordsete, sealhulgas lõikes 1 osutatud asjaolude korral otsustab EKP riiklike pädevate asutustega konsulteerides, kas asjaomased järelevalve alla kuuluvad üksused on olulised või vähem olulised ning määrab kuupäeva, mil EKP või riiklikud pädevad asutused järelevalvet alustavad.
Artikkel 53
Konsolideeritud ettevõtjate grupid
1. Suuruse kriteeriumi alusel olulisuse kindlaksmääramise kontekstis hõlmab järelevalve alla kuuluv konsolideeritud ettevõtjate grupp ettevõtjaid, mis tuleb liidu õiguse kohaselt usaldatavusjärelevalve eesmärgil konsolideerida.
2. Suuruse kriteeriumi alusel olulisuse kindlaksmääramise kontekstis hõlmab järelevalve alla kuuluv konsolideeritud ettevõtjate grupp tütarettevõtjaid ja filiaale mitteosalevates liikmesriikides ja kolmandates riikides.
Artikkel 54
Konsolideerimismeetod
Konsolideerimismeetod on liidu õiguse kohaselt usaldatavusjärelevalve eesmärgil kohaldatav konsolideerimismeetod.
Artikkel 55
Varade koguväärtuse arvutamise meetod
Krediidiasutuse olulisuse kindlaksmääramisel suuruse kriteeriumi alusel tuletatakse „varade koguväärtus” kooskõlas liidu õigusega usaldatavusjärelevalve jaoks koostatud bilansirealt „varad kokku”.
JAOTIS 4
OLULISUSE KINDLAKSMÄÄRAMINE LIIDU VÕI OSALEVA LIIKMESRIIGI MAJANDUSES
Artikkel 56
Riigisisese majandusliku olulisuse lävi
Osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluv üksus või osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluv grupp liigitatakse asjaomase liikmesriigi majanduses oluliseks, kui
(riigisisese majandusliku olulisuse lävi)
ja
A ≥ 5 miljardit eurot,
kus
A
on kooskõlas artiklitega 51-55 kindlaks määratud varade koguväärtus kõnealusel kalendriaastal ja
B
on sisemajanduse koguprodukt turuhindades, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 549/2013 (14) (ESA 2010) lisa A punktis 8.89 ning mille Eurostat avaldab iga kalendriaasta kohta.
Artikkel 57
Olulisuse kindlaksmääramise kriteeriumid liidu või osaleva liikmesriigi majanduses
1. Hinnates, kas järelevalve alla kuuluv üksus või grupp on liidu või osaleva liikmesriigi majanduses oluline muudel põhjustel kui artiklis 56 sätestatud, võtab EKP eelkõige arvesse järgmisi kriteeriume:
a)
järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi olulisus liidu või osaleva liikmesriigi konkreetsetes majandussektorites;
b)
järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi seotus liidu või osaleva liikmesriigi majandusega;
c)
järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi asendatavus nii turuosalisena kui klienditeenuste osutajana;
d)
järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi äritegevuse, struktuuri või käitamise keerukus.
2. Kohaldatakse artikli 52 lõiget 3.
Artikkel 58
Riikliku pädeva asutuse taotlusel olulisuse kindlaksmääramine osaleva liikmesriigi majanduses
1. Riiklik pädev asutus võib teatada EKP-le, et peab järelevalve alla kuuluvat üksust oma riigi majanduses oluliseks.
2. EKP hindab riikliku pädeva asutuse teadet artikli 57 lõikes 1 sätestatud kriteeriumide põhjal.
3. Kohaldatakse artiklit 57.
JAOTIS 5
OLULISUSE KINDLAKSMÄÄRAMINE PIIRIÜLESE TEGEVUSE SEISUKOHAST
Artikkel 59
Olulisuse kindlaksmääramise kriteeriumid järelevalve alla kuuluva grupi piiriülese tegevuse seisukohast
1. EKP võib lugeda järelevalve alla kuuluva grupi oluliseks tema piiriülese tegevuse seisukohast ainult juhul, kui järelevalve alla kuuluva grupi emaettevõtja on asutanud tütarettevõtjaid, mis on krediidiasutused, rohkem kui ühes osalevas liikmesriigis.
2. EKP võib lugeda järelevalve alla kuuluva grupi oluliseks tema piiriülese tegevuse seisukohast ainult juhul, kui varade koguväärtus ületab 5 miljardit eurot ja:
a)
piiriüleste varade suhe varade koguväärtusesse on suurem kui 20 % või
b)
piiriüleste kohustuste suhe kohustuste koguväärtusesse on suurem kui 20 %.
3. Kohaldatakse artikli 52 lõiget 3.
Artikkel 60
Piiriülesed varad ja kohustused
1. Järelevalve alla kuuluva grupi kontekstis on „piiriülesed varad” osa koguvaradest, mille puhul vastaspool on krediidiasutus või muu juriidiline või füüsiline isik, kes asub muus osalevas liikmesriigis kui liikmesriik, kus asub asjaomase järelevalve alla kuuluva grupi emaettevõtja peakontor.
2. Järelevalve alla kuuluva grupi kontekstis on „piiriülesed kohustused” osa kogukohustustest, mille puhul vastaspool on krediidiasutus või muu juriidiline või füüsiline isik, kes asub muus osalevas liikmesriigis kui liikmesriik, kus asub asjaomase järelevalve alla kuuluva grupi emaettevõtja peakontor.
JAOTIS 6
OLULISUSE KINDLAKSMÄÄRAMINE EUROOPA STABIILSUSMEHHANISMIST OTSESE AVALIKU SEKTORI FINANTSABI TAOTLEMISE VÕI SAAMISE ALUSEL
Artikkel 61
Euroopa stabiilsusmehhanismist otsese avaliku sektori finantsabi taotlemine või saamine
1. Otsest avaliku sektori finantsabi järelevalve alla kuuluvale üksusele taotletakse, kui ESMi liige on esitanud taotluse asjaomasele üksusele finantsabi andmiseks ESMist kooskõlas ESMi juhatajate nõukogu poolt Euroopa Liidu stabiilsusmehhanismi asutamislepingu artikli 19 kohaselt vastu võetud otsusega krediidiasutuse otsese rekapitaliseerimise kohta ning selle otsuse alusel vastu võetud õigusaktidega.
2. Krediidiasutus saab otsest avaliku sektori finantsabi, kui krediidiasutus saab finantsabi vastavalt lõikes 1 osutatud otsusele ja õigusaktidele.
Artikkel 62
Riiklike pädevate asutuste kohustus teavitada EKPd avaliku sektori finantsabi taotlemisest või saamisest järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse poolt
1. Ilma et see piiraks artiklis 96 sätestatud kohustust teavitada EKPd järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse finantsseisundi halvenemisest, teavitab riiklik pädev asutus EKPd niipea, kui saab teadlikuks võimalikust vajadusest anda järelevalve alla kuuluvale vähem olulisele üksusele avaliku sektori finantsabi riigisisesel tasandil kaudselt ESMist ja/või ESMist.
2. Riiklik pädev asutus esitab oma hinnangu järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse finantsseisundi kohta EKP-le kaalumiseks enne hinnangu esitamist ESMile, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel.
Artikkel 63
Otsese järelevalve algus ja lõpp
1. Järelevalve alla kuuluv üksus, mille jaoks taotletakse finantsabi ESMist või mis on saanud otsest avaliku sektori finantsabi ESMist, liigitatakse järelevalve alla kuuluvaks oluliseks üksuseks alates kuupäevast, mil otsest avaliku sektori finantsabi tema nimel taotleti.
2. Kuupäev, mil EKP alustab otsest järelevalvet, täpsustatakse EKP otsuses kooskõlas jaotisega 2.
3. Kohaldatakse artikli 52 lõiget 3.
Artikkel 64
Kohaldamisala
Kui otsest avaliku sektori finantsabi taotletakse seoses järelevalve alla kuuluva üksusega, mis moodustab järelevalve alla kuuluva grupi osa, liigitatakse oluliseks kõik järelevalve alla kuuluvad üksused, mis moodustavad selle järelevalve alla kuuluva grupi osa.
JAOTIS 7
OLULISUSE KINDLAKSMÄÄRAMINE SEOSES ASJAOLUGA, ET JÄRELEVALVE ALLA KUULUV ÜKSUS ON ÜKS KOLMEST KÕIGE OLULISEMAST KREDIIDIASUTUSEST OSALEVAS LIIKMESRIIGIS
Artikkel 65
Osalevas liikmesriigis kolme kõige olulisema krediidiasutuse kindlaksmääramise kriteeriumid
1. Krediidiasutus või järelevalve alla kuuluv grupp liigitatakse oluliseks, kui ta on osalevas liikmesriigis üks kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest või järelevalve alla kuuluvast grupist.
2. Osalevas liikmesriigis kolme kõige olulisema krediidiasutuse või järelevalve alla kuuluva üksuse kindlakstegemisel võtavad EKP ja asjaomane riiklik pädev asutus arvesse vastavalt kas järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi suurust, mis on määratud kindlaks vastavalt artiklitele 50-55.
Artikkel 66
Läbivaatamise kord
1. EKP otsustab iga osaleva liikmesriigi puhul iga kalendriaasta 1. oktoobriks, kas kolm krediidiasutust või järelevalve alla kuuluvat gruppi, mille emaettevõtja on asutatud asjaomases liikmesriigis, peaksid olema liigitatud järelevalve alla kuuluvateks olulisteks üksusteks.
2. EKP nõudmisel teavitavad riiklikud pädevad asutused EKPd vastava kalendriaasta 1. oktoobriks osalevas liikmesriigis asutatud kolmest kõige olulisemast krediidiasutusest või järelevalve alla kuuluvast grupist. Riiklikud pädevad asutused määravad kolm kõige olulisemat krediidiasutust või järelevalve alla kuuluvat gruppi kindlaks artiklites 50-55 sätestatud kriteeriumide alusel.
3. Riiklik pädev asutus esitab EKP-le aruande kõigi kolme asjaomases osalevas liikmesriigis kõige olulisema krediidiasutuse või järelevalve alla kuuluva grupi järelevalve ja riskiprofiili kohta, välja arvatud juhul, kui krediidiasutus või järelevalve alla kuuluv grupp on juba liigitatud oluliseks.
Lõikes 2 osutatud teabe kättesaamisel viib EKP läbi omapoolse hindamise. Selleks võib EKP nõuda, et asjaomane riiklik pädev asutus esitaks mis tahes asjakohast teavet.
4. Kui 1. oktoobril üht või enamat kolmest osaleva liikmesriigi kõige olulisemast krediidiasutusest või järelevalve alla kuuluvast grupist oluliseks ei liigitata, võtab EKP kooskõlas jaotisega 2 vastu otsuse kolme kõige olulisema krediidiasutuse või järelevalve alla kuuluva grupi kohta, mida ei liigitata oluliseks.
5. Kohaldatakse artikli 52 lõiget 3.
JAOTIS 8
EKP OTSUS TEOSTADA JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE VÄHEM OLULISTE ÜKSUSTE OTSEST JÄRELEVALVET VASTAVALT SSM MÄÄRUSE ARTIKLI 6 LÕIKE 5 PUNKTILE B
Artikkel 67
SSM määruse artikli 6 lõike 5 punkti b kohase EKP otsuse kriteeriumid
1. EKP võib kooskõlas SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktiga b mis tahes ajal teha otsuse järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi otsese järelevalve kohta, kui see on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks.
2. Enne lõikes 1 osutatud EKP otsuse tegemist võtab EKP muu hulgas arvesse järgmisi tegureid:
a)
kas järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või grupp on lähedal SSM määruse artikli 6 lõikes 4 sätestatud kriteeriumide täitmisele;
b)
järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi seotus teiste krediidiasutustega;
c)
kas asjaomane järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus on mitteosalevas liikmesriigis või kolmandas riigis peakontorit omava järelevalve alla kuuluva üksuse tütarettevõtja või on asutanud osalevates liikmesriikides ühe või enam tütarettevõtjat, mis on samuti krediidiasutused, või ühe või enam filiaali, millest üks või enam on olulised;
d)
asjaolu, et riiklik pädev asutus ei ole järginud EKP juhiseid;
e)
asjaolu, et riiklik pädev asutus ei ole järginud SSM määruse artikli 4 lõike 3 esimeses lõigus osutatud õigusakte;
f)
asjaolu, kas järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus on taotlenud või saanud kaudselt finantsabi EFSFist või ESMist.
Artikkel 68
Riikliku pädeva asutuse taotlusel SSM määruse artikli 6 lõike 5 punkti b kohase EKP otsuse ettevalmistamise kord
1. EKP hindab riikliku pädeva asutuse taotlusel, kas järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi otsene järelevalve on kooskõlas SSM määrusega vajalik, et tagada kõrgete järelevalvestandardite järjepidev kohaldamine.
2. Riikliku pädeva asutuse taotluses a) nimetatakse järelevalve alla kuuluv vähem oluline üksus või grupp, mille suhtes EKP peaks riikliku pädeva asutuse hinnangul alustama otsest järelevalvet ja b) märgitakse ära, miks järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi EKP-poolne otsene järelevalve on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks.
3. Koos riikliku pädeva asutuse taotlusega esitatakse aruanne asjaomase järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi järelevalve ja riskiprofiili kohta.
4. Kui EKP ei nõustu riikliku pädeva asutuse taotlusega, konsulteerib ta asjaomase riikliku pädeva asutusega enne lõplikku otsuse langetamist selle kohta, kas järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi EKP-poolne järelevalve on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks.
5. Kui EKP otsustab, et järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi EKP-poolne järelevalve on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks, võtab ta kooskõlas jaotisega 2 vastu EKP otsuse.
Artikkel 69
EKP algatusel SSM määruse artikli 6 lõike 5 punkti b kohase EKP otsuse ettevalmistamise kord
1. EKP võib nõuda, et riiklik pädev asutus esitaks aruande järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi järelevalve ja riskiprofiili kohta. EKP täpsustab tähtaja, mille jooksul aruanne tuleks EKP-le esitada.
2. EKP konsulteerib riikliku pädeva asutusega enne lõpliku hinnangu andmist selle kohta, kas järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi EKP-poolne järelevalve on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks.
3. Kui EKP otsustab, et järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi EKP-poolne järelevalve on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks, võtab ta kooskõlas jaotisega 2 vastu EKP otsuse.
JAOTIS 9
KONKREETSED ASJAOLUD, MIS VÕIVAD ÕIGUSTADA JÄRELEVALVE ALLA KUULUVA ÜKSUSE LIIGITAMIST VÄHEM OLULISEKS, HOOLIMATA OLULISEKS LIIGITAMISE KRITEERIUMIDE TÄITMISEST
Artikkel 70
Konkreetsed asjaolud, mille tõttu järelevalve all kuuluv oluline üksus liigitatakse vähem oluliseks
1. SSM määruse artikli 6 lõike 4 teises ja viiendas lõigus osutatud konkreetsed asjaolud (edaspidi „konkreetsed asjaolud”) esinevad konkreetsete faktide korral, mille kohaselt on oluliseks liigitamine SSM määruse eesmärke ja põhimõtteid ning eelkõige kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamise vajadust arvestades asjakohatu.
2. Mõistet „konkreetsed asjaolud” tõlgendatakse kitsendavalt.
Artikkel 71
Konkreetsete asjaolude esinemise hindamine
1. Konkreetsete asjaolude esinemist, mis õigustaksid muidu olulise üksuse liigitamist vähem oluliseks järelevalve alla kuuluvaks üksuseks, hinnatakse juhtumipõhiselt ning iga järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi puhul eraldi, mitte järelevalve alla kuuluvate üksuste liikide kaupa.
2. Kohaldatakse artiklit 40.
3. Kohaldatakse artikleid 44-46 ning 48 ja 49. EKP esitab oma otsuses põhjendused, millele tuginedes järeldati, et konkreetsed asjaolud eksisteerivad.
Artikkel 72
Läbivaatamine
1. EKP vaatab asjaomaste riiklike pädevate asutuste abiga vähemalt kord aastas läbi, kas konkreetsete asjaolude tõttu vähem oluliseks liigitatud järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi suhtes eksisteerivad endiselt konkreetsed asjaolud.
2. Asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus esitab kogu teabe ja kõik dokumendid, mida EKP nõuab lõikes 1 osutatud läbivaatamiseks.
3. Kui EKP leiab, et konkreetseid asjaolusid enam ei eksisteeri, võtab ta vastu asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele adresseeritud EKP otsuse selle kohta, et üksus on liigitatud oluliseks ja konkreetseid asjaolusid enam ei esine.
4. Kohaldatakse IV osa jaotist 2.
V OSA
ÜHISED MENETLUSED
JAOTIS 1
KOOSTÖÖ SEOSES KREDIIDIASUTUSTE TEGEVUSLOA TAOTLEMISEGA
Artikkel 73
EKP teavitamine krediidiasutuse tegevusloa taotlusest
1. Riiklik pädev asutus, mis saab osalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse tegevusloa taotluse, teavitab EKPd selle taotluse saamisest 15 tööpäeva jooksul.
2. Samuti teatab riiklik pädev asutus EKP-le tähtaja, mille jooksul tuleb asjaomase riigi õiguse kohaselt teha taotluse kohta otsus ja teavitada sellest taotlejat.
3. Kui taotlus ei ole täielik, palub riiklik pädev asutus taotlejat kas omal algatusel või EKP nõudmisel esitada täiendavat teavet. Riiklik pädev asutus edastab esitatud täiendava teabe EKP-le 15 tööpäeva jooksul alates teabe laekumisest riiklikule pädevale asutusele.
Artikkel 74
Taotluse hindamine riiklike pädevate asutuste poolt
Riiklik pädev asutus, millele taotlus esitatakse, hindab taotleja vastavust kõigile asjaomase riikliku pädeva asutuse liikmesriigi õiguses tegevusloa andmise tingimustele.
Artikkel 75
Riikliku pädeva asutuse otsus taotluse tagasilükkamise kohta
Riiklik pädev asutus lükkab tagasi taotlused, mis ei vasta asjaomase riigi õiguses tegevusloa andmise tingimustele ning saadab otsuse koopia EKP-le.
Artikkel 76
Riikliku pädeva asutuse otsuse eelnõu krediidiasutuse tegevusloa andmise kohta
1. Kui riiklik pädev asutus leiab, et taotlus vastab asjaomase riigi õiguses tegevusloa andmise tingimustele, koostab ta otsuse eelnõu, milles tehakse EKP-le ettepanek taotlejale tegevusloa andmiseks (edaspidi „tegevusloa otsuse eelnõu”).
2. Riiklik pädev asutus tagab, et EKPd ja taotlejat teavitatakse tegevusloa otsuse eelnõust vähemalt 20 tööpäeva enne asjaomase riigi õigusega kehtestatud maksimaalse hindamisperioodi lõppu.
3. Riiklik pädev asutus võib teha ettepaneku lisada tegevusloa otsuse eelnõule soovitusi, tingimusi ja/või piiranguid kooskõlas riigisisese või liidu õigusega. Sellisel juhul vastutab riiklik pädev asutus nendele tingimuste ja/või piirangutele vastavuse hindamise eest.
Artikkel 77
Taotluste hindamine ja taotlejate ärakuulamine EKP poolt
1. EKP hindab taotlust asjakohases liidu õiguses kehtestatud tegevusloa andmise tingimuste alusel. Kui EKP leiab, et nimetatud tingimused ei ole täidetud, annab ta taotlejale võimaluse esitada kirjalikke märkuseid hindamisega seotud faktiliste asjaolude ja vastuväidete kohta kooskõlas artikliga 31.
2. Koosoleku korraldamise vajaduse korral ning muudel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib EKP pikendada taotluse kohta otsuse vastu võtmise maksimaalset perioodi kooskõlas SSM määruse artikli 14 lõikega 3. Taotlejat teavitatakse pikendamisest kooskõlas käesoleva määruse artikliga 35.
Artikkel 78
EKP otsus taotluse kohta
1. EKP võtab riikliku pädeva asutuse esitatud tegevusloa otsuse eelnõu kohta otsuse vastu 10 tööpäeva jooksul, kui kooskõlas artikli 77 lõikega 2 ei ole tehtud otsust tähtaja pikendamiseks. EKP võib tegevusloa otsuse eelnõud toetada ja anda seeläbi nõusoleku tegevusloa andmiseks või esitada tegevusloa otsuse eelnõu suhtes vastuväiteid.
2. EKP tugineb oma otsuses taotluse hindamisele, tegevusloa otsuse eelnõule ja taotleja poolt kooskõlas artikliga 77 esitatud märkustele.
3. Kui EKP ei võta otsust vastu lõikes 1 osutatud tähtaja jooksul, loetakse riikliku pädeva asutuse koostatud tegevusloa otsuse eelnõu vastu võetuks.
4. EKP võtab vastu otsuse tegevusloa andmiseks, kui taotleja vastab kõigile tegevusloa andmiseks sätestatud tingimustele vastavalt asjakohasele liidu õigusele ja liikmesriigi õigusele, kus taotleja on asutatud.
5. Otsus tegevusloa andmiseks hõlmab tegevust krediidiasutusena vastavalt asjaomase riigi õiguse sätetele, ilma et see piiraks riigisisesest õigusest tulenevaid mis tahes täiendavaid nõudeid muule tegevusele kui avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamine ja oma vahenditest laenu andmine.
Artikkel 79
Tegevusloa aegumise kord
Tegevusluba aegub direktiivi 2013/36/EL artikli 18 punktis a osutatud juhtudel, kui see on sätestatud asjaomase riigi õiguses. Riiklikud pädevad asutused teavitavad EKPd tegevusloa aegumisest. EKP teeb tegevusloa aegumise kooskõlas asjaomase riigi õigusega avalikuks pärast asjaomase riikliku pädeva asutuse ja asjaomase järelevalve alla kuuluva üksuse teavitamist.
JAOTIS 2
KOOSTÖÖ TEGEVUSLOA KEHTETUKS TUNNISTAMISE KORRAL
Artikkel 80
Riikliku pädeva asutuse ettepanek tunnistada tegevusluba kehtetuks
1. Kui asjaomane riiklik pädev asutus leiab, et krediidiasutuse tegevusluba tuleks asjakohase liidu õiguse või riigisisese õiguse kohaselt täielikult või osaliselt kehtetuks tunnistada, sealhulgas krediidiasutuse enda taotlusel, esitab ta EKP-le otsuse eelnõu, milles tehakse ettepanek tunnistada tegevusluba kehtetuks (edaspidi „kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu”) koos asjaomaste tõendavate dokumentidega.
2. Riiklik pädev asutus kooskõlastab kõik kehtetuks tunnistamise otsuste eelnõud riikliku pädeva asutusega, kes on pädev krediidiasutuste kriisilahenduses (edaspidi „riiklik kriisilahendusasutus”), kui need on riikliku pädeva asutuse jaoks asjakohased.
Artikkel 81
Kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu hindamine EKP poolt
1. EKP viib kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu hindamise läbi viivitamata. Eelkõige võtab EKP arvesse riikliku pädeva asutuse esitatud põhjendust otsuse kiireloomulisuse kohta.
2. Kohaldatakse artiklis 31 sätestatud õigust olla ära kuulatud.
Artikkel 82
Hindamise läbiviimine EKP algatusel ning konsulteerimine riiklike pädevate asutustega
1. Kui EKP saab teadlikuks asjaoludest, millele tuginedes võidakse tegevusluba kehtetuks tunnistada, hindab ta omal algatusel, kas tegevusluba tuleks asjakohase liidu õiguse kohaselt kehtetuks tunnistada.
2. EKP võib asjaomaste riiklike pädevate asutustega mis tahes ajal konsulteerida. Kui EKP kavatseb tegevusloa kehtetuks tunnistada, konsulteerib ta riikliku pädeva asutusega liikmesriigis, kus krediidiasutus on asutatud, vähemalt 25 tööpäeva enne kavandatava otsuse tegemise kuupäeva. Kui see on kiireloomulistel juhtudel nõuetekohaselt põhjendatud, võib konsulteerimistähtaega lühendada viie tööpäevani.
3. Kui EKP kavatseb tegevusloa kehtetuks tunnistada, teavitab ta asjaomaseid riiklikke pädevaid asutusi krediidiasutuse esitatud märkustest. Kohaldatakse artiklis 31 sätestatud krediidiasutuse õigust olla ära kuulatud.
4. EKP kooskõlastab tegevusloa kehtetuks tunnistamise ettepaneku riikliku kriisilahendusasutusega kooskõlas SSM määruse artikli 14 lõikega 5. EKP teavitab riiklikku pädevat asutust viivitamata riikliku kriisilahendusasutusega kontakti võtmisest.
Artikkel 83
EKP otsus tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta
1. EKP võtab otsuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta vastu viivitamata. EKP võib seejuures kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu heaks kiita või tagasi lükata.
2. Otsuse tegemisel võtab EKP arvesse järgmist: a) oma hinnangut kehtetuks tunnistamist õigustavate asjaolude kohta; b) asjakohastel juhtudel riikliku pädeva asutuse kehtetuks tunnistamise otsuse eelnõu; c) konsulteerimist riikliku pädeva asutusega ning, kui riiklik pädev asutus ei ole riiklik kriisilahendusasutus, riikliku kriisilahendusasutusega (koos riikliku pädeva asutusega edaspidi „riiklikud asutused”); d) krediidiasutuse esitatud märkusi kooskõlas artikli 81 lõikega 2 ja artikli 82 lõikega 3.
3. Samuti võtab EKP vastu otsuse artiklis 84 kirjeldatud juhtudel, kui riiklik kriisilahendusasutus ei esita tegevusloa kehtetuks tunnistamisele vastuväiteid või kui EKP teeb kindlaks, et riiklikud asutused ei ole rakendanud nõuetekohaseid meetmeid, mis on vajalikud finantsstabiilsuse säilitamiseks.
Artikkel 84
Võimalike kriisilahendusmeetmete võtmise kord riiklikes asutustes
1. Kui riiklik kriisilahendusasutus esitab vastuväite EKP kavatsusele tunnistada tegevusluba kehtetuks, lepivad EKP ja riiklik kriisilahendusasutus kokku ajavahemiku, mille jooksul EKP peatab tegevusloa kehtetuks tunnistamise menetluse. Kokkuleppe sõlmimiseks teavitab EKP riiklikku pädevat asutust viivitamata pärast riikliku kriisilahendusasutusega kontakteerumist.
2. Kokkulepitud ajavahemiku lõppedes hindab EKP, kas jätkata tegevusloa kehtetuks tunnistamise menetlust või pikendada kokkulepitud ajavahemikku kooskõlas SSM määruse artikli 14 lõikega 6, võttes arvesse tehtud edusamme. EKP konsulteerib nii asjaomase riikliku pädeva asutusega kui ka riikliku kriisilahendusasutusega, kui see ei ole riiklik pädev asutus. Riiklik pädev asutus teatab EKP-le asutuste võetud meetmed ja annab hinnangu kehtetuks tunnistamise tagajärgede kohta.
3. Kui riiklik kriisilahendusasutus ei esita tegevusloa kehtetuks tunnistamisele vastuväiteid või kui EKP teeb kindlaks, et riiklikud asutused ei ole rakendanud nõuetekohaseid meetmeid finantsstabiilsuse säilitamiseks, kohaldatakse artiklit 83.
JAOTIS 3
KOOSTÖÖ SEOSES OLULISTE OSALUSTE OMANDAMISEGA
Artikkel 85
Riiklike pädevate asutuste teavitamine olulise osaluse omandamisest
1. Riiklik pädev asutus, kes saab teate osalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuses olulise osaluse omandamise kavatsusest, teavitab EKPd nimetatud teatest hiljemalt viie tööpäeva jooksul alates teate kättesaamise kinnitamisest kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 22 lõikega 2.
2. Riiklik pädev asutus teavitab EKPd vajadusest hindamisperiood täiendava teabe nõude tõttu peatada. Riiklik pädev asutus edastab teabe EKP-le viie tööpäeva jooksul pärast nõude esitamist asjaomasele riiklikule pädevale asutusele.
3. Samuti teatab riiklik pädev asutus EKP-le asjaomase riigi õiguses sätestatud olulise osaluse omandamisega nõustumise või mittenõustumise otsuse taotlejale teatamise tähtaja.
Artikkel 86
Võimaliku omandamise hindamine
1. Riiklik pädev asutus, keda on teavitatud krediidiasutuses olulise osaluse omandamise kavatsusest, hindab võimaliku omandamise vastavust kõigile asjakohases liidu ja riigisiseses õiguses sätestatud tingimustele. Pärast hinnangu andmist koostab riiklik pädev asutus EKP-le omandamisega nõustumise või mittenõustumise otsuse eelnõu.
2. Riiklik pädev asutus esitab omandamisega nõustumise või mittenõustumise otsuse eelnõu EKP-le vähemalt 15 tööpäeva enne asjakohases liidus õiguses määratletud hindamisperioodi lõppu.
Artikkel 87
EKP otsus omandamise kohta
EKP omandamisega nõustumise või mittenõustumise otsuse aluseks on EKP hinnang kavandatava omandamise kohta ja riikliku pädeva asutuse otsuse eelnõu. Kohaldatakse artiklis 31 sätestatud õigust olla ära kuulatud.
JAOTIS 4
ÜHISTES MENETLUSTES VASTUVÕETAVATEST OTSUSTEST TEAVITAMINE
Artikkel 88
Otsustest teavitamise kord
1. EKP teavitab pooli, kooskõlas artikliga 35, viivitamata järgmistest otsustest:
a)
EKP otsus krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta;
b)
EKP otsus krediidiasutuses olulise osaluse omandamise kohta.
2. EKP teavitab asjaomast riiklikku pädevat asutust viivitamata kõigist järgmistest otsustest:
a)
EKP otsus krediidiasutuse tegevusloa taotluse kohta;
b)
EKP otsus krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta;
c)
EKP otsus krediidiasutuses olulise osaluse omandamise kohta.
3. Riiklik pädev asutus teavitab tegevusloa taotlejat järgmistest otsustest:
a)
tegevusloa otsuse eelnõu;
b)
riikliku pädeva asutuse otsus tegevusloa taotluse tagasilükkamise kohta, kui taotleja ei vasta asjaomase riigi õiguses sätestatud tegevusloa andmise tingimustele;
c)
EKP otsus punktis a osutatud tegevusloa otsuse eelnõu suhtes vastuväidete esitamise kohta;
d)
EKP otsus tegevusloa andmise kohta.
4. Riiklik pädev asutus teavitab asjaomast riiklikku kriisilahendusasutust EKP otsusest krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamise kohta.
5. EKP teavitab Euroopa Pangandusjärelevalvet kõigist EKP otsustest krediidiasutuse tegevusloa taotluse rahuldamise või tagasilükkamise ning tegevusloa aegumise kohta. Asjaomases teates toob EKP välja tegevusloa taotluse rahuldamise või tagasilükkamise otsuse vastuvõtmise või tegevusloa aegumise põhjused.
VI OSA
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE OLULISTE ÜKSUSTE JÄRELEVALVE KORD
JAOTIS 1
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE OLULISTE ÜKSUSTE JÄRELEVALVE JA RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTE ABI
Artikkel 89
Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste järelevalve
EKP teostab järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste otsest järelevalvet vastavalt II osas sätestatud menetlustele, eelkõige seoses ühiste järelevalverühmade ülesannete ja koosseisuga.
Artikkel 90
Riiklike pädevate asutuste roll EKP abistamisel
1. Riiklik pädev asutus abistab EKPd tema ülesannete täitmisel vastavalt SSM määruses ja käesolevas määruses sätestatud tingimustele, eelkõige järgmises tegevuses:
a)
osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluvate oluliste üksustega seotud otsuste eelnõude esitamine EKP-le kooskõlas artikliga 91;
b)
EKP abistamine EKP-le SSM määrusega antud ülesannete täitmisega seotud mis tahes õigusaktide koostamisel ja rakendamisel, sealhulgas abistamine kontrollimisel ja järelevalve alla kuuluva olulise üksuse olukorra igapäevases hindamises;
c)
EKP abistamine tema otsuste jõustamisel, kasutades vajadusel SSM määruse artikli 9 lõike 1 kolmandas lõigus ja artikli 11 lõikes 2 osutatud volitusi.
2. EKP abistamisel järgib riiklik pädev asutus EKP juhiseid järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste kohta.
Artikkel 91
Riiklike pädevate asutuste poolt EKP-le kaalumiseks ette valmistatavad otsuste eelnõud
1. Vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 3 ja artikli 6 lõike 7 punktile b võib EKP nõuda, et riiklik pädev asutus valmistaks EKP-le kaalumiseks ette SSM määruse artiklis 4 osutatud ülesannete täitmisega seotud otsuse eelnõu.
Nõudes täpsustatakse otsuse eelnõu EKP-le esitamise tähtaeg.
2. Riiklik pädev asutus võib esitada EKP-le kaalumiseks järelevalve alla kuuluva olulise üksusega seotud otsuse eelnõu ka omal algatusel ühise järelevalverühma kaudu.
Artikkel 92
Teabevahetus
EKP ja riiklikud pädevad asutused vahetavad viivitamata teavet järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste kohta, kui on tõsiseid märke, et asjaomased järelevalve alla kuuluvad olulised üksused ei suuda enam täita oma kohustusi võlausaldajate ees, eelkõige ei suuda tagada hoiustajate usaldatud varade turvalisust, või kui on tõsiseid märke, et asjaoludest tulenevalt võidakse otsustada, et asjaomane krediidiasutus ei suuda hoiuseid tagasi maksta nagu osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/19/EÜ artikli 1 lõike 3 punktis i (15). EKP ja riiklikud pädevad asutused vahetavad teavet enne vastava hinnangu andmisega seotud otsuse tegemist.
JAOTIS 2
KREDIIDIASUTUSTE JUHTIMISE EEST VASTUTAVATE ISIKUTE SUHTES KEHTIVATE ASJAKOHASTE NÕUETE JÄRGIMINE
Artikkel 93
Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste juhtorganite liikmete sobivuse hindamine
1. Tagamaks, et asutused kehtestaksid töökindla juhtimiskorra ning ilma et see piiraks asjakohase liidu ja riigisisese õiguse ning V osa kohaldamist, teavitab järelevalve alla kuuluv oluline üksus riiklikku pädevat asutust direktiivi 2013/36/EL artikli 3 lõike 1 punkti 7 ja artikli 3 lõike 2 tähenduses juhtimis- ja järelevalvefunktsioone täitvate juhtorganite liikmete (edaspidi „juhid”) mis tahes muudatusest, sealhulgas juhtide ametiaja pikendamisest. Riiklik pädev asutus teavitab EKPd sellisest muudatusest viivitamata, teatades EKP-le tähtaja, mille jooksul asjaomase riigi õiguse kohaselt tuleb vastu võtta ja teatavaks teha otsus.
2. Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste juhtide sobivuse hindamiseks on EKP-l asjakohase liidu ja riigisisese õigusega pädevatele asutustele antud järelevalvevolitused.
Artikkel 94
Juhtide sobivuse järjepidev hindamine
1. Järelevalve alla kuuluv oluline üksus teavitab asjaomast riiklikku pädevat asutust uutest asjaoludest, mis võivad mõjutada algset sobivushinnangut, või mis tahes muudest küsimustest, mis võivad mõjutada juhi sobivust, viivitamata pärast selliste asjaolude või küsimuste teatavaks saamist järelevalve alla kuuluvale üksusele või asjaomasele juhile. Asjaomane riiklik pädev asutus teavitab nimetatud uutest asjaoludest või küsimustest viivitamata EKPd.
2. EKP võib algatada uue hindamise lõikes 1 osutatud uute asjaolude või küsimuste alusel või kui EKP saab teadlikuks mis tahes uutest asjaoludest, mis võivad mõjutada asjaomase juhi algset hinnangut, või mis tahes muust küsimustest, mis võib mõjutada juhi sobivust. EKP määrab kooskõlas asjakohase liidu ja riigisisese õigusega asjakohased meetmed ning teavitab asjaomast riiklikku pädevat asutust nendest meetmetest viivitamata.
JAOTIS 3
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE OLULISTE ÜKSUSTE KOHALDATAVAD MUUD MENETLUSED
Artikkel 95
Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste nõuded, teated või taotlused
1. Ilma et see piiraks eelkõige V osas sätestatud erimenetluste kohaldamist ja tavapärast suhtlust asjaomase riikliku pädeva asutusega, adresseerib järelevalve alla kuuluv oluline üksus EKP-le kõik oma EKP-le antud ülesannete täitmisega seotud nõuded, teated või taotlused.
2. EKP teeb vastava nõude, teate või taotluse kättesaadavaks asjaomasele riiklikule pädevale asutusele ning võib nõuda, et riiklik pädev asutus valmistaks kooskõlas artikliga 91 ette otsuse eelnõu.
3. Oluliste muutuste korral võrreldes algse nõude, teate või taotlusega seoses antud volitusega, adresseerib järelevalve alla kuuluv oluline üksus uue nõude, teate või taotluse EKP-le lõikes 1 osutatud korras.
VII OSA
JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE VÄHEM OLULISTE ÜKSUSTE JÄRELEVALVE KORD
JAOTIS 1
EKP TEAVITAMINE RIIKLIKU PÄDEVA ASUTUSE OLULISTEST JÄRELEVALVEMENETLUSTEST JA OLULISTE JÄRELEVALVEOTSUSTE EELNÕUDEST
Artikkel 96
Järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse finantsseisundi halvenemine
Riiklikud pädevad asutused teavitavad EKPd järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse seisundi kiirest ja olulisest halvenemisest, eelkõige juhul, kui halvenemine võib kaasa tuua ESMist otsese või kaudse finantsabi taotlemise, ilma et see piiraks artikli 62 kohaldamist.
Artikkel 97
EKP teavitamine riikliku pädeva asutuse olulistest järelevalvemenetlustest
1. Et võimaldada EKP-l teostada süsteemi toimimise järelevalvet vastavalt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktile c, esitavad riiklikud pädevad asutused EKP-le teavet riikliku pädeva asutuse oluliste järelevalvemenetluste kohta seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega. Võttes arvesse eelkõige asjaomase järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse riskiolukorda ja võimalikku mõju riigisisesele finantssüsteemile, määratleb EKP kriteeriumid, mille alusel määratakse, millist teavet milliste järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste kohta esitatakse. Riiklikud pädevad asutused esitavad asjaomase teabe enne menetluse alustamist või nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel koos menetluse alustamisega.
2. Lõikes 1 osutatud riiklike pädevate asutuste olulised järelevalvemenetlused hõlmavad järgmist:
a)
järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste juhatuse liikmete ametist kõrvaldamist ja erihalduri määramist järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste juhtimise ülevõtmiseks ja
b)
järelevalve alla kuuluvale vähem olulisele üksusele olulist mõju avaldavaid menetlusi.
3. Lisaks teabenõuetele, mille EKP kehtestab käesoleva artikli alusel, võib EKP mis tahes ajal nõuda riiklikelt pädevatelt asutustelt teavet nende ülesannete täitmise kohta seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega.
4. Lisaks EKP poolt käesoleva artikli alusel kehtestatud teavitamisnõuetele teavitavad riiklikud pädevad asutused EKPd omal algatusel mis tahes muust riikliku pädeva asutuse järelevalvemenetlusest,
a)
mida nad peavad oluliseks või
b)
mis võib avaldada negatiivset mõju ühtse järelevalvemehhanismi mainele.
5. Kui EKP nõuab, et riiklik pädev asutus täiendavalt hindaks riikliku pädeva asutuse olulise järelevalvemenetluse konkreetseid aspekte, täpsustatakse nõudes ka asjaomased aspektid. EKP ja riiklik pädev asutus tagavad, et teisel osapoolel on piisavalt aega võimaldada menetluse ja ühtse järelevalvemehhanismi kui terviku tõhus toimimine.
Artikkel 98
EKP teavitamine riikliku pädeva asutuse oluliste järelevalveotsuste eelnõudest
1. Et võimaldada EKP-l teostada süsteemi toimimise järelevalvet vastavalt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktile c, saadavad riiklikud pädevad asutused EKP-le lõigetes 2 ja 3 sätestatud kriteeriumidele vastavad järelevalveotsuste eelnõud, kui otsuse eelnõu on seotud järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega, kelle kohta EKP nõuab teabe esitamist EKP määratletud üldkriteeriumide alusel nende riskiolukorra ja võimaliku mõju kohta riigisisesele finantssüsteemile.
2. Võttes arvesse lõiget 1, saadetakse järelevalveotsuste eelnõud enne järelevalve alla kuuluvatele vähem olulistele üksustele adresseerimist EKP-le, kui otsused
a)
on seotud järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste juhatuse liikmete ametist kõrvaldamise ja erihaldurite määramisega või
b)
avaldavad olulist mõju järelevalve alla kuuluvale vähem olulisele üksusele.
3. Lisaks lõigetes 1 ja 2 sätestatud teavitamisnõuetele edastavad riiklikud pädevad asutused EKP-le mis tahes muud järelevalveotsuste eelnõud,
a)
mille kohta soovitakse EKP arvamust või
b)
mis võivad avaldada negatiivset mõju ühtse järelevalvemehhanismi mainele.
4. Riiklikud pädevad asutused saadavad lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud kriteeriumidele vastavad otsuste eelnõud, mida seetõttu käsitletakse oluliste järelevalveotsuste eelnõudena, EKP-le vähemalt kümme päeva enne otsuse vastuvõtmise kavandatavat kuupäeva. EKP esitab oma arvamuse otsuse eelnõu kohta mõistliku aja jooksul enne otsuse kavandatavat vastuvõtmist. Kiireloomulistel juhtudel otsustab EKP-le lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud kriteeriumidele vastava otsuse eelnõu saatmise mõistliku tähtaja asjaomane riiklik pädev asutus.
JAOTIS 2
RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTE JÄRELARUANDLUS EKP-LE JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE VÄHEM OLULISTE ÜKSUSTE KOHTA
Artikkel 99
Riiklike pädevate asutuste üldine aruandekohustus EKP ees
1. Et võimaldada EKP-l teostada ühtse järelevalvemehhanismi toimimise järelevalvet vastavalt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktile c ning ilma et see piiraks 1. peatüki kohaldamist, võib EKP nõuda, et riiklikud pädevad asutused annaksid EKP-le korrapäraselt aru nende võetud meetmete ja SSM määruse artikli 6 lõike 6 alusel teostatavate ülesannete täitmise kohta. EKP teatab riiklikele pädevatele asutustele kord aastas järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste liigid ja nõutava teabe sisu.
2. Kooskõlas lõikega 1 sätestatud nõuded ei piira EKP õigust kasutada järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste suhtes SSM määruse artiklites 10-13 osutatud volitusi.
Artikkel 100
Riiklike pädevate asutuste poolt EKP-le esitatavate aruannete sagedus ja ulatus
Riiklikud pädevad asutused esitavad EKP-le kooskõlas EKP nõuetega aastaaruandeid järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste, järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste gruppide või järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste liikide kohta.
VIII OSA
EKP, RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTE JA RIIKLIKE MÄÄRATUD ASUTUSTE VAHELINE KOOSTÖÖ SEOSES MAKROTASANDI USALDATAVUSJÄRELEVALVE ÜLESANNETE JA VAHENDITEGA
JAOTIS 1
MAKROTASANDI USALDATAVUSJÄRELEVALVE VAHENDITE MÄÄRATLUS
Artikkel 101
Üldsätted
1. Käesolevas osas käsitletakse makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahenditena järgmisi instrumente:
a)
kapitalipuhvrid direktiivi 2013/36/EL artiklite 130 ja 142 tähenduses;
b)
meetmed riigis tegevusloa saanud krediidiasutuste või krediidiasutuste allasutuste suhtes vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 458;
c)
mis tahes süsteemsete või makrotasandi usaldatavusriskide käsitlemise meetmed, mille võtavad vastu riiklikud määratud asutused või riiklikud pädevad asutused, mis on sätestatud määruses (EL) nr 575/2013 ja direktiivis 2013/36/EL, võttes arvesse seal sätestatud korda, konkreetselt liidu õiguse jaoks kohastel juhtudel.
2. SSM määruse artikli 5 lõigetes 1 ja 2 osutatud makrotasandi menetlusi ei käsitleta käesoleva määruse tähenduses EKP või riikliku pädeva asutuse järelevalvemenetlustena, ilma et see piiraks SSM määruse artikli 22 kohaldamist seoses konkreetsetele järelevalve alla kuuluvatele üksustele adresseeritud otsustega.
Artikkel 102
Makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite kasutamine EKP poolt
EKP kasutab artiklis 101 osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendeid kooskõlas käesoleva määruse ning SSM määruse artikli 5 lõikega 2 ja artikli 9 lõikega 2, samuti juhtudel, kui makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendid on sätestatud direktiiviga ja üle võetud riigi õigusse. Puhvri määra mittekehtestamine riikliku määratud asutuse poolt ei takista puhvrinõude kehtestamist EKP poolt kooskõlas käesoleva määruse ja SSM määruse artikli 5 lõikega 2.
JAOTIS 2
MAKROTASANDI USALDATAVUSJÄRELEVALVE VAHENDITE KASUTAMISE MENETLUSSÄTTED
Artikkel 103
Makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest vastutavate riiklike pädevate asutuste ja riiklike määratud asutuste nimekiri
EKP kogub osalevate liikmesriikide riiklikelt pädevatelt asutustelt ja riiklikelt määratud asutustelt teavet artiklis 101 osutatud asjakohaseid makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendeid kasutama määratud asutuste kohta ning makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite kohta, mida need asutused on volitatud kasutama.
Artikkel 104
Teabevahetus ja koostöö seoses makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite kasutamisega riiklikus pädevas asutuses ja riiklikus määratud asutuses
1. Vastavalt SSM määruse artikli 5 lõikele 1, teavitab asjaomane riiklik pädev asutus või riiklik määratud asutus, kes kavatseb selliseid vahendeid kasutada, EKPd oma kavatsusest kümme tööpäeva enne otsuse tegemist. Sellest olenemata, kui riiklik pädev asutus või riiklik määratud asutus kavatseb kasutada makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendit, teavitab ta EKPd võimalikult vara tema tuvastatud makrotasandi või süsteemsest riskist finantssüsteemile ja võimaluse korral kavandatava vahendi üksikasjadest. Nimetatud teave sisaldab võimalikult palju teavet kavandatava meetme eripära kohta, sealhulgas kavandatava kohaldamiskuupäeva kohta.
2. Riiklik pädev asutus või riiklik määratud asutus teavitab EKPd oma kavatsusest.
3. EKP vastuväite korral riikliku pädeva asutuse või riikliku määratud asutuse kavandatavale meetmele esitab EKP vastuväite põhjendused viie tööpäeva jooksul pärast kavatsusest teavitamist. Vastuväide esitatakse kirjalikult ja selles märgitakse ära vastuväite põhjendused. Riiklik pädev asutus või riiklik määratud asutus hindab nõuetekohaselt EKP esitatud põhjendusi, enne kui jätkab otsuse menetlemist kohasel viisil.
Artikkel 105
Teabevahetus ja koostöö seoses makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite kasutamisega EKP poolt
1. Kui EKP kavatseb omal algatusel või riikliku pädeva asutuse või riikliku määratud asutuse ettepanekul kehtestada kooskõlas SSM määruse artikli 5 lõikega 2 kõrgemaid nõudeid kapitalipuhvritele või kohaldada rangemaid meetmeid süsteemsete või makrotasandi riskide käsitlemiseks, teeb ta tihedat koostööd asjaomase liikmesriigi riiklike määratud asutustega ning eelkõige teavitab riiklikku määratud asutust või riiklikku pädevat asutust oma kavatsusest kümme tööpäeva enne vastava otsuse tegemist. Sellest olenemata, kui EKP kavatseb kehtestada kõrgemaid nõudeid kapitalipuhvritele või rakendada rangemaid meetmeid süsteemsete või makrotasandi riskide käsitlemiseks liidu õiguses sätestatud juhtudel krediidiasutuste tasandil, kelle suhtes kohaldatakse määruses (EL) nr 575/2013 ja direktiivis 2013/36/EL sätestatud menetlusi, teavitab ta asjaomast riiklikku pädevat asutust või riiklikku määratud asutust võimalikult vara tema tuvastatud makrotasandi või süsteemsest riskist finantssüsteemile ning, kui võimalik, kavandatava vahendi üksikasjadest. Nimetatud teave sisaldab võimalikult palju teavet kavandatava meetme eripära kohta, sealhulgas kavandatava kohaldamiskuupäeva kohta.
2. Asjaomase riikliku pädeva asutuse või riikliku määratud asutuse vastuväite korral EKP kavandatavale meetmele esitab asjaomane asutus EKP-le vastuväite põhjendused viie tööpäeva jooksul pärast EKP kavatsuse kohta teate saamist. Vastuväide esitatakse kirjalikult ja selles märgitakse ära vastuväite põhjendused. EKP hindab nõuetekohaselt esitatud põhjendusi, enne kui jätkab otsuse menetlemist kohasel viisil.
IX OSA
TIHEDA KOOSTÖÖ KORD
JAOTIS 1
ÜLDPÕHIMÕTTED JA ÜHISSÄTTED
Artikkel 106
Tiheda koostöö alustamise kord
EKP hindab euroalaväliste liikmesriikide tiheda koostöö alustamise taotlusi otsuses EKP/2014/5 (16) sätestatud korra kohaselt.
Artikkel 107
Põhimõtted, mida kohaldatakse pärast tiheda koostöö alustamist
1. Alates kuupäevast, mil jõustub SSM määruse artikli 7 lõike 2 kohane EKP otsus EKP ja euroalavälise liikmesriigi riikliku pädeva asutuse vahel tiheda koostöö alustamise kohta, kuni tiheda koostöö lõpetamise või peatamiseni täidab EKP SSM määruse artikli 4 lõigetes 1 ja 2 ning artiklis 5 osutatud ülesandeid seoses tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis asuvate järelevalve alla kuuluvate üksuste ja gruppidega kooskõlas SSM määruse artikliga 6.
2. Kui SSM määruse artikli 7 lõike 2 kohaselt on alustatud tiheda koostööga, on EKP ja tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus seoses tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja gruppide ning järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja gruppidega positsioonil, mis on võrreldav euroala liikmesriikides asutatud järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja gruppide ning järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja gruppide positsiooniga, võttes arvesse, et EKP-l ei ole otseselt kohaldatavaid volitusi järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja gruppide ning järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja gruppide üle, mis on asutatud tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis.
3. Kooskõlas SSM määruse artikliga 6 võib EKP väljastada tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele juhiseid seoses järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja gruppidega, kuid ainult üldiseid juhiseid seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja gruppidega.
4. Tihe koostöö lõppeb päeval, mil kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 139 kehtestatud erand tihedat koostööd tegeva osaleva liikmesriigi suhtes kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikega 2 kehtetuks tunnistatakse ning sellest alates ei kohaldata käesoleva osa sätted.
Artikkel 108
Tiheda koostööga seotud järelevalvealased õigusaktid
1. EKP võib seoses SSM määruse artikli 4 lõigetes 1 ja 2 ning artiklis 5 osutatud ülesannetega anda juhiseid, esitada nõudeid ja vastu võtta suuniseid.
2. Kui EKP leiab, et tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus peaks järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi suhtes võtma SSM määruse artikli 4 lõigetes 1 ja 2 osutatud ülesannetega seotud meetmeid, adresseerib ta asjaomasele riiklikule pädevale asutusele
a)
seoses järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupiga üldise või konkreetse juhise, nõude või suunise, milles nõutakse järelevalveotsuse tegemist järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi kohta tihedat koostööd tegevas liikmesriigis, või
b)
seoses järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupiga üldise juhise või suunise.
3. Kui EKP leiab, et tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus või riiklik määratud asutus peaks võtma SSM määruse artiklis 5 osutatud ülesannetega seotud meetmeid, võib ta adresseerida asjaomasele riiklikule pädevale asutusele või riiklikule määratud asutusele üldise või konkreetse juhise, nõude või suunise, millega nõutakse kapitalipuhvritele kõrgemate nõuete kehtestamist või rangemate meetmete kohaldamist süsteemsete või makrotasandi usaldatavusriskide käsitlemiseks.
4. EKP täpsustab juhises, nõudes või suunises tihedat koostööd tegeva riikliku pädeva asutuse meetme vastuvõtmise asjakohase tähtaja, mis ei ole lühem kui 48 tundi, välja arvatud juhul, kui meetme varasem võtmine on vajalik korvamatu kahju ärahoidmiseks. Tähtaega määrates võtab EKP arvesse haldus- ja menetlusõigust, mida asjaomane tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus peab järgima.
5. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus võtab kõik vajalikud meetmed EKP juhiste, nõuete ja suuniste järgimiseks ning teavitab EKPd võetud meetmetest viivitamata.
JAOTIS 2
TIHE KOOSTÖÖ SEOSES III, IV, V, VIII, X JA XI OSAGA
Artikkel 109
Tiheda koostöö keelekorraldus
Artiklis 23 sätestatud korraldust kohaldatakse mutatis mutandis tihedat koostööd tegevate riiklike pädevate asutuste suhtes.
Artikkel 110
Krediidiasutuste olulisuse hindamine tiheda koostöö raames
1. IV osa sätteid järelevalve alla kuuluvate üksuste või järelevalve alla kuuluvate gruppide oluliseks või vähem oluliseks liigitamise kohta kohaldatakse kooskõlas käesoleva artikli sätetega mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate üksuste ja gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
2. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus tagab, et IV osas sätestatud menetluste kohaldamine liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluvate üksuste ja järelevalve alla kuuluvate gruppide suhtes on võimalik.
3. Olukorras, kus IV osas nähakse ette, et EKP adresseerib otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile, väljastab EKP järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile otsuse adresseerimise asemel tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele juhised ning asjaomane riiklik pädev asutus adresseerib kooskõlas juhistega otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile.
Artikkel 111
Ühised menetlused tiheda koostöö raames
1. V osa sätteid ühiste menetluste kohta kohaldatakse kooskõlas käesoleva artikli sätetega mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate üksuste ja järelevalve alla kuuluvate gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
2. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus tagab, et V osas sätestatud menetluste kohaldamine seoses liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluvate üksustega on võimalik. Eelkõige tagab tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus, et EKP-le esitatakse kogu teave ja dokumentatsioon, mis on vajalik SSM määrusega antud ülesannete täitmiseks.
3. Olukorras, kus V osas nähakse ette, et EKP adresseerib otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile, väljastab EKP järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile otsuse adresseerimise asemel tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele juhised ning asjaomane riiklik pädev asutus adresseerib kooskõlas nende juhistega otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile.
4. Olukorras, kus V osas nähakse ette, et asjaomane riiklik pädev asutus valmistab ette otsuse eelnõu, esitab tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus EKP-le otsuse eelnõu ja taotleb juhiseid.
Artikkel 112
Makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendid tiheda koostöö raames
VIII osa sätteid EKP, riiklike pädevate asutuste ja riiklike määratud asutuste vahelise koostöö kohta seoses makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahenditega kohaldatakse mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate üksuste ja järelevalve alla kuuluvate gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
Artikkel 113
Halduskaristused tiheda koostöö raames
1. X osa sätteid halduskaristuste kohta kohaldatakse mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate üksuste ja järelevalve alla kuuluvate gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
2. Olukorras, kus SSM määruse artikli 18 ja käesoleva määruse X osa koostoimes nähakse ette, et EKP adresseerib otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile, väljastab EKP järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile otsuse adresseerimise asemel tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele juhised ning asjaomane riiklik pädev asutus adresseerib kooskõlas nende juhistega otsuse järelevalve alla kuuluvale üksusele või grupile.
3. Olukorras, kus SSM määruse artiklis 18 või käesoleva määruse X osas nähakse ette, et asjaomane riiklik pädev asutus adresseerib otsuse järelevalve alla kuuluvale olulisele üksusele või grupile, algatab tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus menetluse meetmete võtmiseks eesmärgiga tagada asjakohaste halduskaristuste kehtestamine ainult EKP juhiste alusel. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus teavitab EKPd otsuse vastuvõtmisest.
Artikkel 114
SSM määruse artiklites 10-13 sätestatud uurimisvolitused tiheda koostöö raames
1. XI osa sätteid koostöö kohta seoses SSM määruse artiklitega 10-13 kohaldatakse mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate üksuste ja järelevalve alla kuuluvate gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
2. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus kasutab SSM määruse artiklites 10-13 ette nähtud uurimisvolitusi kooskõlas EKP juhistega.
3. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus esitab EKP-le SSM määruse artiklites 10-13 ette nähtud uurimisvolituste kasutamise tulemusel tuvastatud asjaolud.
4. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus tagab, et EKP määratud töötajad saavad vaatlejatena osaleda kõigil SSM määruse artiklite 10-13 kohaselt läbiviidavatel uurimistel.
JAOTIS 3
TIHE KOOSTÖÖ SEOSES JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE OLULISTE ÜKSUSTEGA
Artikkel 115
Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste järelevalve tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides
1. II ja VI osa kohaldatakse kooskõlas käesoleva artikli sätetega mutatis mutandis tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides asutatud järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide suhtes.
2. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus tagab, et EKP-le esitatakse järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste poolt esitatud ja nendega seotud teave ja aruandlus, mille tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus ise saab ning mis on vajalik SSM määrusega EKP-le antud ülesannete täitmiseks.
3. Tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi järelevalveks moodustatakse ühine järelevalverühm. Ühise järelevalverühma liikmed määratakse kooskõlas artikliga 4. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus määrab riikliku pädeva asutuse allkoordinaatori, kes tegeleb otseselt järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupiga vastavalt ühise järelevalverühma koordinaatori juhistele.
4. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus tagab, et EKP määratud töötajad kutsutakse osalema järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või järelevalve alla kuuluva olulise grupi suhtes läbiviidavas kohapealses kontrollis. EKP võib määrata vaatlejana osalevate EKP töötajate arvu.
5. Olukorras, kus emaettevõtja on asutatud euroala liikmesriigis või euroalavälises osalevas liikmesriigis, tegutseb EKP kui pädev asutus konsolideeritud järelevalve ja järelevalvekolleegiumide raames konsolideeritud järelevalvet teostava asutusena ja järelevalvekolleegiumi juhatajana. EKP palub asjaomasel tihedat koostööd tegeval riiklikul pädeval asutusel määrata üks riikliku pädeva asutuse töötaja vaatlejaks. EKP võib anda asjaomasele tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele juhiseid.
Artikkel 116
Otsused järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide kohta
1. Ilma et see piiraks riiklike pädevate asutuste volitusi seoses ülesannetega, mida ei ole SSM määrusega EKP-le antud, võtab tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus vastu otsuseid järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide kohta kõnealuses liikmesriigis ainult EKP juhiste alusel. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus võib küsida EKP-lt juhiseid.
2. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus teeb viivitamata EKP-le kättesaadavaks mis tahes otsuse järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või järelevalve alla kuuluva olulise grupi kohta.
3. Tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus teavitab EKPd a) otsustest, mille ta võtab vastu seoses ülesannetega, mida ei ole SSM määrusega EKP-le antud, ja b) otsustest, mille ta võtab vastu vastavalt EKP juhistele või vastavalt käesolevas osas sätestatule.
JAOTIS 4
TIHE KOOSTÖÖ SEOSES JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE VÄHEM OLULISTE ÜKSUSTE JA JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATE VÄHEM OLULISTE GRUPPIDEGA
Artikkel 117
Järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste gruppide järelevalve
1. VII osa kohaldatakse kooskõlas järgnevate sätetega mutatis mutandis järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste gruppide suhtes tihedat koostööd tegevates osalevates liikmesriikides.
2. Et tagada järelevalvetulemuste kooskõla ühtse järelevalvemehhanismi raames, võib EKP väljastada tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele üldiseid juhiseid ja suuniseid ning esitada nõudeid, mille kohaselt peab asjaomane asutus võtma vastu järelevalveotsuse tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste või gruppide kohta. Sellised üldised juhised, suunised või nõuded võivad hõlmata krediidiasutuste gruppe või liike.
3. Samuti võib EKP adresseerida tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele nõude täiendavalt hinnata riikliku pädeva asutuse olulise menetluse aspekte kooskõlas SSM määruse artikli 6 lõike 7 punkti c alapunktiga ii.
JAOTIS 5
MENETLUS TIHEDAT KOOSTÖÖD TEGEVA OSALEVA LIIKMESRIIGI MITTENÕUSTUMISE KORRAL
Artikkel 118
Menetlus mittenõustumise korral järelevalvenõukogu otsuse eelnõuga vastavalt SSM määruse artikli 7 lõikele 8
1. EKP teavitab tihedat koostööd tegevat riiklikku pädevat asutust järelevalvenõukogu lõplikust otsuse eelnõust tihedat koostööd tegevas osalevas liikmesriigis asuva järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi kohta, võttes arvesse liidu õigusest tulenevaid konfidentsiaalsusnõudeid.
2. Kui tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus ei nõustu järelevalvenõukogu lõpliku otsuse eelnõuga, teavitab ta EKP nõukogu mittenõustumise põhjustest kirjalikult viie tööpäeva jooksul alates lõpliku otsuse eelnõu kättesaamisest.
3. EKP nõukogu otsustab küsimuse üle viie tööpäeva jooksul alates kõnealuse teate saamisest, võttes mittenõustumise kohta esitatud põhjendusi täielikult arvesse, ning esitab tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele kirjalikult oma otsuse põhjendused.
4. Tihedat koostööd tegev osalev liikmesriik võib esitada EKP-le tiheda koostöö lõpetamise taotluse, mis jõustub kohe. Seejärel vastu võetud EKP nõukogu otsused ei ole tihedat koostööd tegeva osaleva liikmesriigi suhtes siduvad.
Artikkel 119
Menetlus mittenõustumise korral EKP nõukogu vastuväitega järelevalvenõukogu otsuse eelnõu kohta vastavalt SSM määruse artikli 7 lõikele 7
1. EKP teatab tihedat koostööd tegevale riiklikule pädevale asutusele EKP nõukogu mis tahes vastuväited järelevalvenõukogu lõpliku otsuse eelnõu kohta.
2. Kui tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus ei nõustu EKP nõukogu vastuväitega järelevalvenõukogu lõpliku otsuse eelnõu kohta, teavitab ta EKPd oma mittenõustumise põhjustest viie tööpäeva jooksul alates EKP nõukogu vastuväite kättesaamisest.
3. EKP nõukogu esitab 30 päeva jooksul alates põhjendatud mittenõustumise kättesaamisest oma kirjaliku arvamuse tihedat koostööd tegeva riikliku pädeva asutuse esitatud põhjendatud mittenõustumise kohta, põhjendades seda, ning kinnitab oma vastuväidet või võtab selle tagasi. EKP teavitab sellest tihedat koostööd tegevat riiklikku pädevat asutust.
4. Kui EKP nõukogu kinnitab oma vastuväidet, võib tihedat koostööd tegev riiklik pädev asutus viie tööpäeva jooksul alates EKP vastuväite kinnitamisest teada saamist teavitada EKPd, et mis tahes otsus, mis võetakse vastu pärast algse otsuse eelnõu muutmist, mille suhtes EKP nõukogu esitas vastuväite, ei ole tema suhtes siduv.
Seejärel kaalub EKP kõnealuse tihedat koostööd tegeva liikmesriigiga tehtava tiheda koostöö võimalikku peatamist või lõpetamist, võttes nõuetekohaselt arvesse järelevalve tõhusust, ning teeb vastava otsuse. EKP võtab eelkõige arvesse SSM määruse artikli 7 lõikes 7 osutatud asjaolusid.
X OSA
HALDUSKARISTUSED
JAOTIS 1
MÕISTED JA SEOS NÕUKOGU MÄÄRUSEGA (EÜ) NR 2532/98 (17)
Artikkel 120
Halduskaristuste määratlus
Käesolevas osas tähendavad „halduskaristused” üht järgmistest karistustest:
a)
SSM määruse artikli 18 lõike 1 kohaselt sätestatud ja määratavad rahalised halduskaristused;
b)
määruse (EÜ) nr 2532/98 artiklis 2 sätestatud ja SSM määruse artikli 18 lõike 7 kohaselt määratavad trahvid ja karistusmaksed.
Artikkel 121
Seos määrusega (EÜ) nr 2532/98
1. SSM määruse artikli 18 lõike 1 tähenduses kohaldatakse ainult käesolevas määruses esitatud menetluskorda kooskõlas SSM määruse artikli 18 lõikega 4.
2. SSM määruse artikli 18 lõikes 7 sätestatud menetluste tähenduses täiendab käesolevas määruses esitatud menetluskord määruses (EÜ) nr 2532/98 sätestatud korda ja seda kohaldatakse kooskõlas SSM määruse artiklitega 25 ja 26.
Artikkel 122
EKP volitused määrata halduskaristusi vastavalt SSM määruse artikli 18 lõikele 7
EKP määrustest ja otsustest tulenevate kohustuste täitmata jätmise korral võib EKP määrata artikli 120 lõikes b määratletud halduskaristusi
a)
järelevalve alla kuuluvatele olulistele üksustele või
b)
järelevalve alla kuuluvatele vähem olulistele üksustele, kui asjaomaste EKP määruste või otsustega on järelevalve alla kuuluvatele vähem olulistele üksustele kehtestatud EKP ees kohustusi.
JAOTIS 2
EUROALA LIIKMESRIIKIDES JÄRELEVALVE ALLA KUULUVATELE ÜKSUSTELE HALDUSKARISTUSTE, V.A KARISTUSMAKSETE MÄÄRAMISE MENETLUSKORD
Artikkel 123
Sõltumatu uurimisüksuse moodustamine
1. EKP moodustab sõltumatu sisemise uurimisüksuse (edaspidi „uurimisüksus”), mis koosneb EKP määratud uurimisametnikest.
2. Uurimisametnikke ei kaasata ning nad ei tohi kahe aasta jooksul enne uurimisametnikuna tööle asumist olla kaasatud järelevalve alla kuuluva üksuse otsesesse või kaudsesse järelevalvesse ega tegevusloa andmisse.
3. Uurimisametnikud täidavad oma uurimisülesandeid järelevalvenõukogust ja EKP nõukogust sõltumatult ega osale järelevalvenõukogu ja EKP nõukogu aruteludel.
Artikkel 124
Väidetavate rikkumiste suunamine uurimisüksusele
Kui EKP kahtlustab SSM määrusest tulenevaid ülesandeid täites, et
a)
et euroala liikmesriigis peakontorit omav järelevalve alla kuuluv oluline üksus ei täida või ei täitnud asjakohase otsekohaldatava liidu õigusakti nõudeid vastavalt SSM määruse artikli 18 lõikele 1 või
b)
et euroala liikmesriigis peakontorit omav järelevalve alla kuuluv üksus ei täida või ei täitnud SSM määruse artikli 18 lõikes 7 osutatud EKP määruse või otsuse nõudeid,
annab EKP juhtumi üle uurimisüksusele.
Artikkel 125
Uurimisüksuse volitused
1. Artiklis 124 osutatud väidetavate rikkumiste uurimisel võib uurimisüksus kasutada SSM määrusega EKP-le antud volitusi.
2. Kui asjaomasele järelevalve all kuuluvale üksusele esitatakse SSM määruse kohaselt EKP-le antud volituste raames uurimise kontekstis nõue, täpsustab uurimisüksus uurimise eseme ja eesmärgi.
3. Oma ülesandeid täites on uurimisüksusel juurdepääs kõigile EKP ja vajaduse korral asjaomaste riiklike pädevate asutuste poolt järelevalvetegevuse käigus kogutud dokumentidele ja teabele.
Artikkel 126
Menetlusõigused
1. Uurimise lõpetamisel ning enne lõpliku otsuse eelnõu ettepaneku koostamist ja järelvalvenõukogule esitamist teavitab uurimisüksus asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust kirjalikult läbiviidud uurimise käigus tuvastatud asjaoludest ning esitatud vastuväidetest.
2. Lõikes 1 osutatud teates teavitab uurimisüksus asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust tema õigusest esitada uurimisüksusele kirjalikult märkuseid faktiliste tulemuste ning üksuse suhtes esitatud ja teates märgitud vastuväidete kohta, sealhulgas üksikute sätete kohta, mida on väidetavalt rikutud, ning sätestab mõistliku tähtaja kõnealuste märkuste esitamiseks. EKP ei ole kohustatud võtma arvesse kirjalikke märkuseid, mis laekuvad pärast uurimisüksuse kehtestatud tähtaega.
3. Samuti võib uurimisüksus pärast lõike 1 kohaselt esitatud teadet kutsuda asjaomase järelevalve alla kuuluva üksuse osalema suulisel arutelul. Uurimisaluseid pooli võivad suulisel arutelul esindada ja/või abistada juristid või muud kvalifitseeritud isikud. Suuline arutelu ei ole avalik.
4. Uurimisaluse järelevalve alla kuuluva üksuse õigus tutvuda uurimisüksuse toimikuga määratakse kooskõlas artikliga 32.
Artikkel 127
Toimiku läbivaatamine järelevalvenõukogu poolt
1. Kui uurimisüksus leiab, et järelevalve alla kuuluvale üksusele tuleks määrata halduskaristus, esitab uurimisüksus järelevalvenõukogule lõpliku otsuse eelnõu ettepaneku, milles määratakse, et kõnealune järelevalve alla kuuluv üksus on toime pannud rikkumise ja täpsustatakse määratav halduskaristus. Uurimisüksus esitab järelevalvenõukogule ka oma uurimistoimiku.
2. Lõpliku otsuse eelnõu ettepanekus tugineb uurimisüksus üksnes faktilistele asjaoludele ja vastuväidetele, mille kohta järelevalve alla kuuluv üksus on saanud esitada oma märkused.
3. Kui järelevalvenõukogu leiab, et uurimisüksuse esitatud toimik on mittetäielik, võib ta tagastada toimiku uurimisüksusele koos põhjendatud nõudega esitada lisateavet. Kohaldatakse artiklit 125.
4. Kui järelevalvenõukogu nõustub täieliku toimiku põhjal uurimisüksuse lõpliku otsuse eelnõu ettepanekuga ühe või enama rikkumise kohta ja sellise otsuse faktiliste kaalutlustega, võtab ta vastu uurimisrühma esitatud lõpliku otsuse rikkumise või rikkumiste kohta, mille toimumise asjaoluga ta nõustub. Ulatuses, milles järelevalvenõukogu ettepanekuga ei nõustu, võetakse vastu otsus vastavalt käesoleva artikli asjakohastele lõigetele.
5. Kui järelevalvenõukogu leiab täieliku toimiku põhjal, et lõikes 1 osutatud lõpliku otsuse eelnõu ettepanekus kirjeldatud faktilisi asjaolusid ei saa lugeda piisavaks tõendiks artiklis 124 osutatud rikkumise kohta, võib ta võtta vastu lõpliku otsuse eelnõu, millega juhtumi menetlemine lõpetatakse.
6. Kui järelevalvenõukogu nõustub täieliku toimiku põhjal uurimisüksuse lõpliku otsuse eelnõu ettepanekus esitatud otsustusega, et asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus on toime pannud rikkumise, kuid ei nõustu halduskaristuste kohta esitatud soovitusega, võtab ta lõpliku otsuse eelnõu vastu, täpsustades halduskaristuse, mida ta peab asjakohaseks.
7. Kui järelevalvenõukogu ei nõustu täieliku toimiku põhjal uurimisüksuse ettepanekuga, kuid leiab, et järelevalve alla kuuluv üksus on toime pannud mõne teise rikkumise, või et uurimisüksuse ettepanek põhineb teistsugustel faktilistel kaalutlustel, teavitab ta asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust kirjalikult järelevalvenõukogu tuvastatud asjaoludest ja järelevalve alla kuuluva üksuse suhtes esitatud vastuväidetest. Järelevalvenõukogu suhtes kohaldatakse artikli 126 lõikeid 2-4.
8. Järelevalvenõukogu valmistab ette lõpliku otsuse eelnõu, milles määratakse, kas asjaomane järelevalve alla kuuluv üksus on rikkumise toime pannud või mitte ning täpsustatakse võimalikud määratavad halduskaristused.
9. Järelevalvenõukogu poolt vastu võetavad lõplikud otsuse eelnõud, mille suhtes tuleb ettepanek teha EKP nõukogule, tuginevad üksnes faktidele ja vastuväidetele, mille kohta järelevalve alla kuuluv üksus on saanud esitada oma märkused.
Artikkel 128
Aastase kogukäibe määratlus rahaliste halduskaristuste ülempiiri määramiseks
SSM määruse artikli 18 lõikes 1 osutatud aastane kogukäive tähendab järelevalve alla kuuluva üksuse aastast käivet järelevalve alla kuuluva üksuse viimase raamatupidamise aastaaruande põhjal vastavalt direktiivi 2013/36/EL artikli 67 määratlusele. Kui rikkumise toime pannud järelevalve alla kuuluv üksus moodustab järelevalve alla kuuluva grupi osa, on aastaseks kogukäibeks järelevalve alla kuuluva grupi viimases konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes esitatud aastane kogukäive.
JAOTIS 3
KARISTUSMAKSED
Artikkel 129
Karistusmaksete suhtes kohaldatav menetluskord
1. EKP määruse või järelevalveotsuse või jätkuva rikkumise korral võib EKP määrata karistusmaksed eesmärgiga sundida asjaomaseid isikuid kõnealust määrust või järelevalveotsust järgima. EKP kohaldab SSM määruse artiklis 22 ja käesoleva määruse III osa jaotises 2 sätestatud menetluskorda.
2. Karistusmakse peab olema tõhus ja proportsionaalne. Perioodilist karistusmakset arvestatakse rikkumise iga päeva kohta, kuni asjaomane isik viib oma tegevuse kõnealuse EKP määruse või järelevalveotsusega kooskõlla.
3. Karistusmaksete ülempiirid on määratletud määruses (EÜ) nr 2532/98. Asjaomane periood algab karistusmakse määramise otsuses sätestatud kuupäeval. Otsuses sätestatav varaseim kuupäev on kuupäev, mil isikut teavitatakse kirjalikult EKP põhjendustest karistusmakse määramise kohta.
4. Karistusmakseid võib määrata kõige rohkem kuueks kuuks alates lõikes 3 osutatud otsuses märgitud kuupäevast.
JAOTIS 4
TÄHTAJAD
Artikkel 130
Halduskaristuste määramise aegumistähtaeg
1. Järelevalve alla kuuluvatele üksustele halduskaristusi määramise EKP volituste aegumistähtaeg kehtib viis aastat, mida arvestatakse alates rikkumise kuupäevast. Käimasolevate või korduvate rikkumiste korral arvestatakse aegumistähtaega alates kuupäevast, mil rikkumine lõppeb.
2. EKP poolt artiklis 124 määratletud rikkumise uurimise või menetlemise eesmärgil võetavad meetmed peatavad rahalise halduskaristuse määramise aegumistähtaja kulgemise. Aegumistähtaja kulgemine peatub alates kuupäevast, mil asjaomast järelevalve alla kuuluvat üksust meetmest teavitatakse.
3. Pärast peatamist algab aegumistähtaja arvestamine algusest. Aegumistähtaeg lõppeb siiski hiljemalt kuupäeval, mil on möödunud aegumistähtajast kaks korda pikem periood, kui EKP ei ole määranud halduskaristust. Nimetatud perioodi pikendatakse ajavahemiku võrra, mille jooksul aegumistähtaeg oli vastavalt lõikele 5 peatatud.
4. Halduskaristuse määramise aegumistähtaeg peatatakse mis tahes perioodiks, mille jooksul EKP nõukogu otsuse suhtes kohaldatakse läbivaatamismenetlust vaidlustusnõukogus või kaebusmenetlust Euroopa Kohtus.
5. Aegumistähtaeg peatatakse ka perioodiks, mil seoses samade faktiliste asjaoludega on järelevalve alla kuuluva üksuse suhtes käimas kriminaalmenetlus.
Artikkel 131
Halduskaristuste jõustamise aegumistähtajad
1. Vastavalt SSM määruse artikli 18 lõigetele 1 ja 7 vastu võetud otsuste jõustamise EKP volituste aegumistähtaeg kehtib viis aastat, mida arvestatakse alates asjaomase otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
2. Asjaomase halduskaristuse raames makse või maksetingimuste jõustamiseks võetavatest meetmetest tulenevalt peatub halduskaristuse jõustamise aegumistähtaja kulgemine.
3. Pärast peatamist algab aegumistähtaja arvestamine algusest.
4. Halduskaristuste jõustamise aegumistähtaja kulgemine peatub seniks, kuni
a)
on antud aega maksmiseks;
b)
maksekohustuse täitmine on peatatud vastavalt EKP nõukogu või Euroopa Kohtu otsusele.
JAOTIS 5
OTSUSTE AVALDAMINE JA TEABEVAHETUS
Artikkel 132
Otsuste avaldamine halduskaristuste kohta
1. EKP avaldab põhjendamatu viivituseta ja pärast otsuse teatavakstegemist asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele oma veebilehel otsuse, millega osalevas liikmesriigis järelevalve alla kuuluva üksuse suhtes määratakse artiklis 120 määratletud halduskaristus, kaasa arvatud teabe rikkumise liigi ja olemuse kohta ning asjaomase järelevalve alla kuuluva üksuse identiteedi kohta, välja arvatud juhul, kui selline avaldamine kas
a)
ohustaks finantsturgude stabiilsust või käimasolevat kriminaaluurimist või
b)
põhjustaks, kui seda on võimalik kindlaks teha, asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele ebaproportsionaalset kahju.
Sellises olukorras avaldatakse halduskaristusi puudutavad otsused anonüümselt. Kui nimetatud asjaolusid mõistliku aja möödudes tõenäoliselt enam ei esine, võib käesoleva lõike alusel ettenähtud avaldamise vastava ajavahemiku võrra edasi lükata.
2. Kui Euroopa Kohtu menetluses on lõikes 1 osutatud otsusega seotud kaebus, avaldab EKP põhjendamatu viivituseta oma veebilehel teabe kõnealuse kaebuse staatuse ja tulemuse kohta.
3. EKP tagab, et lõigete 1 ja 2 alusel avaldatud teave jääb ametlikule veebilehele vähemalt viieks aastaks.
Artikkel 133
Euroopa Pangandusjärelevalve teavitamine
Võttes arvesse SSM määruse artiklis 27 osutatud ametisaladuse hoidmise nõudeid, teavitab EKP Euroopa Pangandusjärelevalvet kõikidest euroala liikmesriigis järelevalve alla kuuluva üksuse suhtes kohaldatavatest artiklis 120 määratletud halduskaristustest ning karistustega seoses esitatud kaebustest ja nende tulemustest.
JAOTIS 6
EKP JA EUROALA LIIKMESRIIKIDE RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTE VAHELINE KOOSTÖÖ SSM MÄÄRUSE ARTIKLI 18 LÕIKE 5 RAAMES
Artikkel 134
Järelevalve alla kuuluvad olulised üksused
1. Riiklik pädev asutus alustab järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste suhtes menetlusi üksnes EKP palvel, kui see on vajalik SSM määrusega EKP-le antud ülesannete täitmiseks, eesmärgiga võtta meetmeid tagamaks asjakohaste karistuste määramine juhtudel, mis ei ole hõlmatud SSM määruse artikli 18 lõikega 1. Need juhud hõlmavad järgmise kohaldamist:
a)
mitterahalised karistused otsekohaldatavate liidu õigusaktide rikkumise korral juriidiliste või füüsiliste isikute poolt, ning ka rahalised karistused otsekohaldatavate liidu õigusaktide rikkumise korral füüsiliste isikute poolt;
b)
mis tahes rahalised või mitterahalised karistused asjaomaseid liidu direktiive üle võtvate riigisiseste õigusaktide rikkumise korral juriidiliste või füüsiliste isikute poolt;
c)
mis tahes rahalised või mitterahalised karistused, mis määratakse kooskõlas asjaomase riigi õigusaktidega, millega euroala liikmesriikide riiklikele pädevatele asutustele antakse erivolitused, mida hetkel liidu õigusaktide alusel ei nõuta.
Käesolevas lõikes sätestatu ei piira riikliku pädeva asutuse võimalust alustada omal algatusel menetlust seoses riigisisese õiguse kohaldamisega ülesannete osas, mida ei ole EKP-le antud.
2. Riiklik pädev asutus võib paluda EKP-l esitada taotlus menetluse alustamiseks lõikes 1 osutatud juhtudel.
3. Osaleva liikmesriigi riiklik pädeva asutus teavitab EKPd lõike 1 kohaselt EKP taotlusel alustatud karistusmenetluse lõpetamisest. Eelkõige teavitatakse EKPd määratud karistustest, kui neid on määratud.
Artikkel 135
Aruandlus seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega
Asjaomane riiklik pädev asutus teatab EKP-le korrapäraselt kõik järelevalve alla kuuluvatele vähem olulistele üksustele riikliku pädeva asutuse järelevalveülesannete täitmisega seoses määratud halduskaristused.
JAOTIS 7
KRIMINAALKURITEOD
Artikkel 136
Tõendid kriminaalkuriteole viitavate faktiliste asjaolude kohta
Kui EKP-l on oma SSM määrusest tulenevaid ülesandeid täites alust kahtlustada kriminaalkuriteo toimepanemist, esitab ta asjaomasele riiklikule pädevale asutusele taotluse anda juhtum kooskõlas riigisisese õigusega üle asjakohastele asutustele uurimiseks ja võimalikuks kriminaalvastutusele võtmiseks.
JAOTIS 8
KARISTUSTE MÄÄRAMISEST LAEKUNUD TULU
Artikkel 137
Karistuste määramisest laekunud tulu
EKP poolt SSM määruse artikli 18 lõigete 1 ja 7 kohaselt määratud halduskaristustest laekunud tulu kuulub EKP-le.
XI OSA
JUURDEPÄÄS TEABELE, ARUANDLUS, UURIMISED JA KOHAPEALSED KONTROLLID
JAOTIS 1
ÜLDPÕHIMÕTTED
Artikkel 138
EKP ja riiklike pädevate asutuste vaheline koostöö seoses SSM määruse artiklites 10-13 osutatud volitustega
Käesoleva osa sätteid kohaldatakse järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste suhtes. Samuti kohaldatakse käesoleva osa sätteid järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste suhtes, kui EKP vastavalt SSM määruse artikli 6 lõike 5 punktile d otsustab kasutada SSM määruse artiklites 10-13 osutatud volitusi seoses järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksusega. See ei piira riiklike pädevate asutuste pädevust teostada järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste otsest järelevalvet vastavalt SSM määruse artikli 6 lõikele 6.
JAOTIS 2
KOOSTÖÖ SEOSES TEABENÕUETEGA
Artikkel 139
Ühekordsed teabenõuded kooskõlas SSM määruse artikliga 10
1. Kooskõlas SSM määruse artikliga 10 ning võttes arvesse ja järgides asjakohast liidu õigust võib EKP nõuda, et SSM määruse artikli 10 lõikes 1 osutatud juriidiline või füüsiline isik esitaks kogu teabe, mis on vajalik SSM määrusega EKP-le antud ülesannete täitmiseks. EKP täpsustab asjakohase teabe ja mõistliku tähtaja, mille jooksul kõnealune teave tuleb EKP-le esitada.
2. Enne SSM määruse artikli 10 lõike 1 kohaselt esitatava teabe nõudmist võtab EKP kõigepealt arvesse riiklikele pädevatele asutustele juba kättesaadavat teavet.
3. EKP teeb asjaomasele riiklikule pädevale asutustele kättesaadavaks teabe, mis on saadud juriidilistelt või füüsilistelt isikutelt, kellele teabenõue esitati.
JAOTIS 3
Aruandlus
Artikkel 140
Pädevatele asutustele esitatavate järelevalvearuannetega seotud ülesanded
1. EKP tagab vastavuse asjakohase liidu õigusega, millega krediidiasutustele kehtestatakse pädevatele asutustele aruandlusnõuded.
2. Selleks on EKP-le seoses järelevalve alla kuuluvate oluliste üksustega antud järelevalvearuandlust käsitlevates asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud ülesanded ja volitused. Riiklikel pädevatel asutustel on seoses järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksustega pädevatele asutustele aruannete esitamist käsitlevates asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud ülesanded ja volitused.
3. Olenemata lõikest 2 ning kui ei ole sätestatud teisiti, esitab iga järelevalve alla kuuluv üksus oma asjaomasele riiklikule pädevale asutusele asjakohase liidu õigusega kooskõlas korrapäraselt esitatava teabe. Kui ei ole selgesõnaliselt sätestatud teisiti, esitatakse kogu järelevalve alla kuuluvate üksuste poolt esitatav teave riiklikele pädevatele asutustele. Riiklikud pädevad asutused teostavad esmase andmete kontrolli ja teevad asjaomase teabe kättesaadavaks EKP-le.
4. EKP võtab järelevalve alla kuuluvate üksuste esitatavate andmete kogumise ja kvaliteedikontrolliga seotud menetluste korraldamisel arvesse ja järgib asjakohast liidu õigust ja Euroopa Pangandusjärelevalve rakenduslikke tehnilisi standardeid.
Artikkel 141
Korrapäraste ajavahemike tagant esitatavad teabenõuded kooskõlas SSM määruse artikliga 10
1. Kooskõlas SSM määruse artikliga 10 ja eelkõige EKP volitusega nõuda teabe esitamist korrapäraste ajavahemike tagant ja kindlaksmääratud kujul järelevalve või sellega seotud statistilistel eesmärkidel ning võttes arvesse ja järgides asjakohast liidu õigust, võib EKP nõuda järelevalve alla kuuluvatelt üksustelt täiendava järelevalvealase teabe esitamist, kui nimetatud teave on EKP-le vajalik SSM määrusega antud ülesannete täitmiseks. Vastavalt asjakohases liidu õiguses sätestatud tingimustele võib EKP täpsustada eelkõige esitatava teabe liigid, aga ka asjaomase teabe esitamise menetlused, kuju, sageduse ja tähtajad.
2. Kui EKP nõuab, et SSM määruse artikli 10 lõikes 1 määratletud juriidilised või füüsilised isikud esitaksid teavet korrapäraste ajavahemike tagant, kohaldatakse vastavalt käesoleva määruse artikli 140 lõiget 3 ja 4.
JAOTIS 4
KOOSTÖÖ SEOSES ÜLDISTE UURIMISTEGA
Artikkel 142
Üldiste uurimiste algatamine kooskõlas SSM määruse artikliga 11
EKP viib SSM määruse artikli 10 lõikes 1 osutatud juriidiliste või füüsiliste isikute suhtes uurimisi läbi EKP otsuse alusel. Nimetatud otsus sisaldab järgmist teavet:
a)
otsuse õiguslik alus ja eesmärk;
b)
kavatsus kasutada SSM määruse artikli 11 lõikes 1 sätestatud volitusi;
c)
asjaolu, et uurimise takistamist isiku poolt, kelle suhtes uurimist läbi viiakse, käsitletakse EKP otsuse rikkumiseks SSM määruse artikli 18 lõike 7 tähenduses, ilma et see piiraks riigisisese õiguse kohaldamist vastavalt SSM määruse artikli 11 lõikele 2.
JAOTIS 5
Kohapealsed kontrollid
Artikkel 143
EKP otsus viia läbi kohapealne kontroll kooskõlas SSM määruse artikliga 12
1. Vastavalt SSM määruse artiklile 12 määrab EKP talle SSM määrusega antud ülesannete täitmiseks kooskõlas artikliga 144 kohapealse kontrolli rühmad, kes viivad SSM määruse artikli 10 lõikes 1 osutatud juriidilise isiku ruumides läbi kõik kohapealsed kontrollid.
2. Ilma et see piiraks artikli 142 kohaldamist ning vastavalt SSM määruse artikli 12 lõikele 3 viiakse kohapealseid kontrolle läbi EKP otsuse alusel, milles märgitakse ära vähemalt järgmine teave:
a)
kohapealse kontrolli ese ja eesmärk ja
b)
asjaolu, et kohapealse kontrolli takistamist juriidilise isiku poolt, kelle suhtes kontrolli kohaldatakse, loetakse EKP otsuse rikkumiseks SSM määruse artikli 18 lõike 7 tähenduses, ilma et see piiraks riigisisese õiguse kohaldamist vastavalt SSM määruse artikli 11 lõikele 2.
3. Kui kohapealne kontroll järgneb artiklis 142 osutatud EKP otsuse alusel läbiviidavale uurimisele ning eeldusel, et kohapealsel kontrollil on uurimisega sama eesmärk ja ulatus, tagatakse EKP ametnikele ning EKP ja riikliku pädeva asutuse volitatud teistele isikutele juurdepääs asjaomase juriidilise isiku, kelle suhtes on sama otsuse alusel algatatud uurimine, tööruumidele ja kinnistule, kooskõlas SSM määruse artikli 12 lõigetega 2 ja 4 ning ilma et see piiraks SSM määruse artikli 13 kohaldamist.
Artikkel 144
Kohapealse kontrolli rühmade moodustamine ja koosseis
1. EKP vastutab kohapealse kontrolli rühmade moodustamise ja koosseisu kinnitamise eest riiklike pädevate asutuste osalemisel kooskõlas SSM määruse artikliga 12.
2. EKP määrab EKP ja riikliku pädeva asutuse töötajate hulgast kohapealse kontrolli rühma juhi.
3. EKP ja riiklikud pädevad asutused konsulteerivad teineteisega ja lepivad kokku riikliku pädeva asutuse ressursside kasutamises kohapealse kontrolli rühmade tegevuseks.
Artikkel 145
Kohapealse kontrolli kord ja kohapealsest kontrollist teavitamine
1. EKP teavitab juriidilist isikut, kelle suhtes viiakse läbi kohapealne kontroll, artikli 143 lõikes 2 osutatud EKP otsusest ja kohapealse kontrolli rühma liikmete nimedest vähemalt viis tööpäeva enne kohapealse kontrolli algust. EKP teavitab liikmesriigi riiklikku pädevat asutust, kus kohapealne kontroll läbi viiakse, vähemalt üks nädal enne juriidilise isiku, kelle suhtes kohapealne kontroll läbi viiakse, teavitamist.
2. Kui see on tingitud kontrollide nõuetekohase läbiviimise ja tõhususe vajadusest, võib EKP viia kohapealse kontrolli läbi kõnealust juriidilist isikut eelnevalt teavitamata. Riiklikku pädevat asutust teavitatakse võimalikult vara enne kohapealse kontrolli alustamist.
Artikkel 146
Kohapealsete kontrollide läbiviimine
1. Kohapealse kontrolli läbiviijad järgivad kohapealse kontrolli rühma juhi juhiseid.
2. Kui üksus, kelle suhtes kohapealset kontrolli läbi viiakse, on järelevalve alla kuuluv oluline üksus, vastutab kohapealse kontrolli rühma juht kohapealse kontrolli rühma ja järelevalve alla kuuluva olulise üksuse järelevalve eest vastutava ühise järelevalverühma vahelise tegevuse koordineerimise eest.
XII OSA
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 147
EKP otsese järelevalve algus, kui EKP oma ülesandeid esmakordselt täitma hakkab
1. Vähemalt kaks kuud enne 4. novembrit 2014 adresseerib EKP otsuse igale järelevalve alla kuuluvale üksusele, kelle suhtes EKP hakkab talle SSM määrusega antud ülesandeid täitma, kinnitades, et see oluline üksus kuulub järelevalve alla. Üksuste puhul, kes on järelevalve alla kuuluva olulise grupi liikmed, teavitab EKP järelevalve alla kuuluvat üksust otsusest kõrgeimal konsolideerimise tasandil liikmesriigis ja tagab, et kõik järelevalve alla kuuluvad üksused olulises järelevalve alla kuuluvas grupis on saanud asjakohase teabe. Nimetatud otsused jõustuvad 4. novembril 2014.
2. Olenemata lõikest 1, kui EKP alustab talle antud ülesannete täitmist enne 4. novembrit 2014, adresseerib ta otsuse asjaomasele üksusele ja asjaomastele riiklikele pädevatele asutustele. Kui otsuses ei ole sätestatud teisiti, jõustub otsus selle teavitamisest. Asjaomaseid riiklikke pädevaid asutusi teavitatakse otsuse väljastamise kavatsusest võimalikult vara.
3. Enne otsuse vastuvõtmist kooskõlas lõikega 1 annab EKP asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele võimaluse esitada kirjalikke märkuseid.
Artikkel 148
Riiklike pädevate asutuste poolt EKP-le järelevalve ja riskiprofiili kohta esitatava aruande vormi määramine
1. Riiklikud pädevad asutused esitavad hiljemalt 4. augustiks 2014 EKP-le krediidiasutuste nimed, kellele nad on tegevusloa andnud, ning ka aruande asjaomaste krediidiasutuste kohta EKP määratud vormis.
2. Olenemata lõikest 1, kui EKP alustab talle antud ülesannete täitmist enne 4. novembrit 2014, võib ta nõuda, et riiklikud pädevad asutused esitaksid EKP-le asjaomaste krediidiasutuste nimed ning aruande EKP määratud vormis vastavas nõudes märgitud mõistliku tähtaja jooksul.
Artikkel 149
Pooleliolevate menetluste jätkuvus
1. Kui EKP ei otsusta teisiti, kohaldatakse riikliku pädeva asutuse algatatud järelevalvemenetluste, sealhulgas ühiste menetluste suhtes, mis SSM määruse alusel hakkavad kuuluma EKP pädevusse ja mis on algatatud enne 4. novembrit 2014, artiklis 48 sätestatud menetlusi.
2. Κατά παρέκκλιση από το άρθρο 48, το παρόν άρθρο εφαρμόζεται στις κοινές διαδικασίες.
Artikkel 150
Riiklike pädevate asutuste järelevalveotsused
Ilma et see piiraks EKP poolt SSM määrusega antud volituste kasutamist, jäävad riiklike pädevate asutuste enne 4. novembrit 2014 vastu võetud järelevalveotsused muutmata.
Artikkel 151
Liikmesriigid, mille rahaühikuks saab euro
1. Võttes arvesse lõiget 2, kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 139 kehtestatud erand liikmesriigi suhtes kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikega 2 kehtetuks tunnistatakse, kohaldatakse asjaomase liikmesriigi riikliku pädeva asutuse algatatud järelevalvemenetlustele või vastuvõetud järelevalveotsustele artikleid 148-150.
2. Artiklites 149 ja 150 esitatud viidet 4. novembrile 2014 tõlgendatakse viitena kuupäevale, mil asjaomases liikmesriigis euro kasutusele võetakse.
Artikkel 152
Olemasolevate kokkulepete jätkuvus
Kõik riikliku asutuse poolt enne 4. novembrit 2014 teiste asutustega sõlmitud olemasolevad koostöökokkulepped, mis vähemalt osaliselt hõlmavad SSM määrusega EKP-le üle antud ülesandeid, jäävad kehtima. EKP võib otsustada osaleda sellistes olemasolevates koostöökokkulepetes kõnealuste kokkulepete suhtes kehtiva korra kohaselt või sõlmida kolmandate osapooltega uusi koostöökokkuleppeid seoses EKP-le SSM määrusega antud ülesannete täitmisega. Riiklik pädev asutus jätkab olemasolevate koostöökokkulepete rakendamist üksnes ulatuses, milles neid ei asenda EKP koostöökokkulepped. Kui nii on olemasolevate koostöökokkulepete täitmiseks vajalik, vastutab riiklik pädev asutus EKP abistamise eest, eelkõige teostades oma kokkulepetest tulenevaid õigusi ja täites oma kohustusi EKPga koordineeritult.
Artikkel 153
Lõppsätted
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja kõikides liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Frankfurt Maini ääres, 16. aprill 2014