NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 36/2014
ze dne 16. ledna 2014,
kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro aminopyralid, chlorantraniliprol, cyflufenamid, mepikvát, metalaxyl-M, propamokarb, pyriofenon a chinoxyfen v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II a část B přílohy III nařízení (ES) č. 396/2005 stanoví maximální limity reziduí (MLR) pro metalaxyl-M a chinoxyfen a část A přílohy III uvedeného nařízení stanoví MLR pro aminopyralid, chlorantraniliprol, cyflufenamid, mepikvát, pencycuron a propamokarb. V případě pyriofenonu nebyly stanoveny žádné zvláštní MLR, ani tato látka nebyla zahrnuta v příloze IV uvedeného nařízení, a proto se použije standardní hodnota 0,01 mg/kg.
(2)
V rámci postupu za účelem povolení použití přípravku na ochranu rostlin obsahujícího účinnou látku chlorantraniliprol k ošetření řepy salátové, mrkve, celeru bulvového, křenu, topinamburů, pastináku, petržele kořenové, kozí brady, tuřínu, vodnice a ostatní kořenové a hlíznaté zeleniny (kromě cukrové řepy a ředkve) byla podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 396/2005 podána žádost o změnu stávajících MLR.
(3)
Tyto žádosti byly rovněž předloženy v případě cyflufenamidu pro jádrové ovoce (kromě jablek a hrušek), okurky nakládačky a tykvovité s nejedlou slupkou (kromě melounů cukrových); v případě mepikvátu pro oves, pšenici a produkty živočišného původu s ohledem na limity reziduí v krmivech pocházejících z použití mepikvátu k ošetření pšenice, žita a ječmene; v případě metalaxylu-M pro rybíz; v případě pencycuronu pro brambory; v případě propamokarbu pro roketu setou a pór; a v případě pyriofenonu pro hrozny stolní a moštové, ječmen, oves, žito a pšenici.
(4)
V souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 396/2005 byla předložena žádost pro aminopyralid v produktech živočišného původu s ohledem na limity reziduí v krmivech pocházejících z použití aminopyralidu k ošetření travnatých pastvin. Žadatel tvrdí, že povolené použití aminopyralidu k ošetření travnatých pastvin ve Spojených státech a v Kanadě, Bolívii, Argentině a Brazílii vede k vytváření reziduí přesahujících MLR povolené podle nařízení (ES) č. 396/2005 a že pro zabránění vzniku překážek obchodu pro dovoz produktů živočišného původu je nezbytné MLR zvýšit.
(5)
Tyto žádosti byly rovněž předloženy v případě chlorantraniliprolu pro olejnatá semena (kromě jader podzemnice olejné, sojových bobů a bavlníkových semen) a v případě chinoxyfenu pro chmel. V obou případech žadatelé tvrdí, že povolené použití daných látek k ošetření uvedených plodin ve Spojených státech vede k vytváření reziduí přesahujících MLR povolené podle nařízení (ES) č. 396/2005 a že pro zabránění vzniku překážek obchodu pro dovoz olejnatých semen je nezbytné MLR zvýšit.
(6)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 396/2005 dotčené členské státy uvedené žádosti vyhodnotily a hodnotící zprávy byly předloženy Komisi.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) žádosti a hodnotící zprávy posoudil, přičemž zkoumal zejména rizika pro spotřebitele a případně pro zvířata, a k navrhovaným MLR vydal odůvodněná stanoviska (2). Tato stanoviska předal Komisi a členským státům a zpřístupnil je veřejnosti.
(8)
Úřad dospěl k závěru, že pokud jde o použití aminopyralidu k ošetření travnatých pastvin, není zapotřebí žádná změna stávajících MLR v případě mléka, vajec, drůbeže a produktů z prasat. V případě použití chlorantraniliprolu k ošetření olejnatých semen a použití pencycuronu k ošetření brambor dospěl úřad k závěru, že předložené údaje nejsou dostačující pro stanovení nového MLR. V případě použití propamokarbu k ošetření póru úřad stanovení navrhovaného MLR nedoporučuje, neboť nelze vyloučit riziko pro spotřebitele. Kromě toho zamýšlené použití formou ošetření v aplikačních vanách není podpořeno údaji. Stávající MLR by proto měly zůstat nezměněny.
(9)
V případě všech ostatních žádostí dospěl úřad k závěru, že všechny požadavky na údaje byly splněny a že změny MLR, o které žadatelé žádají, jsou přijatelné, pokud jde o bezpečnost spotřebitelů, na základě hodnocení expozice spotřebitelů pro 27 konkrétních evropských skupin spotřebitelů. Úřad zohlednil nejnovější informace o toxikologických vlastnostech daných látek. Ani celoživotní expozice uvedeným látkám prostřednictvím konzumace všech potravinářských produktů, které je mohou obsahovat, ani krátkodobá expozice v důsledku vysoké konzumace příslušných plodin a produktů neprokázaly riziko, že by byl překročen přijatelný denní příjem (ADI) nebo akutní referenční dávka (ARfD).
(10)
V případě aminopyralidu úřad navrhl jako alternativu ke změnám MLR, o které žadatel požádal, provádění maximálních limitů reziduí stanovených Codexem (CXL) pro potraviny živočišného původu, jelikož limity CXL se zakládají na stejných vědeckých úvahách. Uvedené limity CXL jsou bezpečné pro spotřebitele v Unii a měly by být proto zahrnuty do nařízení (ES) č. 396/2005 jako MLR.
(11)
Na základě odůvodněných stanovisek úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro posuzovanou záležitost splňují příslušné změny MLR požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(12)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II a III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2014.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 36/2014,
16. jaanuar 2014,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 II ja III lisa seoses aminopüraliidi, kloorantraniliprooli, tsüflufenamiidi, mepikvaadi, metalaksüül-M-i, propamokarbi, püriofenooni ja kinoksüfeeni jääkide piirnormidega teatavates toodetes või nende pinnal
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määrust (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta, (1) ning eriti selle artikli 14 lõike 1 punkti a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 396/2005 II lisas ja III lisa B osas on sätestatud metalaksüül-M-i ja kinoksüfeeni jääkide piirnormid ning kõnealuse määruse III lisa A osas aminopüraliidi, kloorantraniliprooli, tsüflufenamiidi, mepikvaadi, penkükurooni ja propamokarbi jääkide piirnormid. Püriofenooni jääkide piirnormi ei ole eraldi sätestatud ning ainet ei ole kantud kõnealuse määruse IV lisasse, seega kohaldatakse vaikimisi väärtust 0,01 mg/kg.
(2)
Seoses kasutusloa andmisega toimeainet kloorantraniliprooli sisaldava taimekaitsevahendi kasutamiseks peedi, porgandi, juurselleri, mädarõika, maapirni, aed-moorputke, juurpeterselli, aed-piimjuure, kaalika, naeri ning muude juur- ja mugulköögiviljade (v.a suhkrupeet ja redis) puhul on esitatud määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 6 lõike 1 alusel taotlus muuta kehtivat jääkide piirnormi.
(3)
Sellised taotlused esitati ka tsüflufenamiidi kohta õunviljade (v.a õunad ja pirnid), kornišonide ja mittesöödava koorega kõrvitsaliste puhul (v.a melonid); mepikvaadi kohta kaera, nisu ja loomsete saaduste puhul seoses odra, rukki ja nisu pinnal kasutatava mepikvaadi tõttu söödas esinevate jääkide piirnormidega; metalaksüül-M-i kohta sõstarde puhul; penkükurooni kohta kartulite puhul; propamokarbi kohta põld-võõrkapsa ja porrulaugu puhul; ning püriofenooni kohta laua- ja veiniviinamarjade, odra, kaera, rukki ja nisu puhul.
(4)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 6 lõigetele 2 ja 4 on esitatud taotlus aminopüraliidi kohta loomsetes saadustes seoses haljassööda pinnal kasutatava aminopüraliidi tõttu söödas esinevate jääkide piirnormidega. Taotluse esitaja väidab, et USAs, Kanadas, Boliivias, Argentinas ja Brasiilias on haljassöödal lubatud aminopüraliidi kasutada ja see põhjustab määruses (EÜ) nr 396/2005 sätestatud jääkide piirnormidest suuremaid jääke, mistõttu tuleks kehtestada kõrgemad jääkide piirnormid, et hoida ära kaubandustõkete tekkimine loomsete saaduste importimise korral.
(5)
Sellised taotlused esitati ka kloorantraniliprooli kohta õliseemnete (v.a maapähklid, sojaoad ja puuvillaseemned) puhul ja kinoksüfeeni kohta humala puhul. Mõlemal juhul väidab taotluse esitaja, et USAs on nimetatud toodete puhul lubatud kõnealuseid aineid kasutada ja see põhjustab määruses (EÜ) nr 396/2005 sätestatud jääkide piirnormidest suuremaid jääke, mistõttu tuleks kehtestada kõrgemad jääkide piirnormid, et hoida ära kaubandustõkete tekkimine õliseemnete importimise korral.
(6)
Määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 8 kohaselt hindasid kõnealuseid taotlusi asjaomased liikmesriigid ja hindamisaruanded edastati komisjonile.
(7)
Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) hindas taotlusi ja hindamisaruandeid ning, uurides eelkõige ohtu tarbijatele ja vajaduse korral loomadele, esitas põhjendatud arvamused jääkide kavandatud piirnormide kohta (2). Toiduohutusamet edastas arvamused komisjonile ja liikmesriikidele ning tegi need üldsusele kättesaadavaks.
(8)
Toiduohutusamet jõudis järeldusele, et seoses aminopüraliidi kasutamisega haljassöödal, ei ole vaja muuta kehtivat jääkide piirnormi piima, munade, linnu- ja sealihatoodete puhul. Seoses kloorantraniliprooli kasutamisega õliseemnete puhul ja penkükurooni kasutamisega kartulite puhul järeldas toiduohutusamet, et uue jääkide piirnormi kehtestamiseks ei ole esitatud piisavalt andmeid. Seoses propamokarbi kasutamisega porrulaugu puhul ei soovita toiduohutusamet kavandatud jääkide piirnormi kehtestada, sest riskid tarbijatele ei ole välistatud. Lisaks ei ole andmeid kavandatud kastmise toetuseks. Jääkide kehtivad piirnormid peaksid seepärast jääma samaks.
(9)
Kõigi teiste taotluste kohta tegi toiduohutusamet järelduse, et kõik nõuded andmete osas on täidetud ja et taotlejate soovitud muudatused jääkide piirnormides on tarbijaohutuse seisukohalt vastuvõetavad vastavalt tarbija kokkupuute hinnangule Euroopa 27 spetsiifilise tarbijarühma kohta. Toiduohutusamet võttis arvesse kõige uuemat teavet ainete toksikoloogiliste omaduste kohta. Ei tarbijate eluaegsel kokkupuutel kõnealuste ainetega kõigi selliseid aineid sisaldavate toiduainete tarbimisel ega ka lühiajalisel kokkupuutel asjaomaste põllukultuuride ja toodete suures koguses tarbimise korral ei ilmnenud ohtu ületada aktsepteeritavat päevadoosi või akuutset standarddoosi.
(10)
Seoses aminopüraliidiga tegi toiduohutusamet ettepaneku rakendada loomset päritolu toidu puhul Codex’i jääkide piirnorme alternatiivina taotleja soovitud muudatustele jääkide piirnormides, kuna Codex’i piirnormid põhinevad samadel teaduslikel kaalutlustel. Kõnealused piirnormid on liidu tarbijate jaoks ohutud ning tuleks seetõttu lisada jääkide piirnormina määrusesse (EÜ) nr 396/2005.
(11)
Tuginedes toiduohutusameti põhjendatud arvamustele ja võttes arvesse asjakohaseid tegureid, on jääkide piirnormide asjakohased muudatused kooskõlas määruse (EÜ) nr 396/2005 artikli 14 lõikega 2.
(12)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 396/2005 vastavalt muuta.
(13)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 396/2005 II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 16. jaanuar 2014