NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1123/2013
ze dne 8. listopadu 2013
o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 11a odst. 8 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (Kjótský protokol) zavádí dva mechanismy pro vytvoření mezinárodních kreditů, které mohou smluvní strany použít ke kompenzaci emisí. Mechanismus společného provádění stanoví tvorbu jednotek snížení emisí (ERU), zatímco mechanismus čistého rozvoje stanoví tvorbu jednotek ověřeného snížení emisí (CER).
(2)
Národní alokační plány členských států přijaté podle článku 9 směrnice 2003/87/ES stanoví, že za období 2008-2012 mohou provozovatelé využít určitý počet jednotek CER a ERU, aby splnili své závazky ohledně vyřazení povolenek, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2003/87/ES.
(3)
Článek 11a směrnice 2003/87/ES stanoví další používání CER a ERU vydaných podle Kjótského protokolu v rámci systému pro obchodování s emisemi podle směrnice 2003/87/ES v období od roku 2013 do roku 2020 a obsahuje ustanovení týkající se povolené výše použití, která provozovatelům a provozovatelům letadel umožňuje, aby splnili své povinnosti vyřadit povolenky podle článku 12 směrnice 2003/87/ES. Ustanovení čl. 11a odst. 8 uvádí konkrétní minimální nároky, vyjádřené v procentech využívání mezinárodních kreditů provozovateli a provozovateli letadel v období 2008-2020, a předpokládá opatření ke stanovení přesných procentních limitů.
(4)
Směrnice 2003/87/ES stanoví propojení mechanismů na bázi projektů obsažených v Kjótském protokolu se systémem obchodování s emisemi za účelem zvýšení nákladové efektivnosti při dosahování snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. S ohledem na počet povolenek na období 2013-2020 vydaných podle čl. 13 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/87/ES by nároky na použití mezinárodních kreditů měly být stanoveny v minimálních výších uvedených v čl. 11a odst. 8 prvním a třetím pododstavci. V důsledku toho bude celkové omezení pro využití mezinárodních kreditů stanovené v čl. 11a odst. 8 pátém pododstavci směrnice 2003/87/ES dodrženo a druhý pododstavec a druhá věta čl. 11a odst. 8 čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES se zde nepoužijí. Veškeré zbývající nároky provozovatelů letadel z roku 2012 zůstanou zachovány v souladu s čl. 11a odst. 2, 3 a 4 směrnice 2003/87/ES.
(5)
Provozovatelé stacionárních zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), by měli mít nárok, aby se s nimi zacházelo buď jako se stávajícími provozovateli, nebo novými účastníky.
(6)
Ustanovení článků 58 až 61 nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (3) uvádějí podrobnosti praktického provedení omezení nároků zde uvedených.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky nebo nárok na použití mezinárodních kreditů na období 2008-2012, je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena v období 2008-2012, nebo do maximální výše 11 % svého přídělu v období 2008-2012, podle toho, která hodnota je vyšší.
2. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který neobdržel bezplatné povolenky ani právo na použití mezinárodních kreditů v období 2008-2012, a odchylně od odstavce 1, každý provozovatel stacionárního zařízení ve smyslu čl. 3 písm. h) prvních dvou odrážek směrnice 2003/87/ES je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 4,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020.
3. Každý provozovatel stacionárního zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí 2011/278/EU je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
4. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky v období 2008-2012 a který vykonává činnosti neuvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 (4), ale uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES (5), je oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
5. Každý provozovatel letadel je oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 1,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020, aniž jsou dotčeny veškeré zbývající nároky z roku 2012.
Článek 2
1. Členské státy vypočítají a zveřejní nároky na mezinárodní kredity pro všechny své provozovatele v souladu s čl. 1 odst. 1 a uvědomí Komisi v souladu s článkem 59 nařízení (EU) č. 389/2013 jeden měsíc po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Pro všechny provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 2 a provozovatele letadel uvedené v čl. 1 odst. 5 se nárok na mezinárodní kredity vypočítá na základě ověřených emisí, jež se každoročně aktualizují. Pro provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 se aktualizovaný nárok na mezinárodní kredity vypočítá podle vyšší hodnoty nároku vypočteného v čl. 1 odst. 1 nebo ve výši 4,5 % ověřených emisí na období 2013-2020. Jakmile jsou ověřené emise schváleny, členské státy uvědomí Komisi o změnách nároků na mezinárodní kredity v souladu s článkem 59 nařízení EU č. 389/2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1123/2013,
8. november 2013,
rahvusvaheliste ühikute kasutusõiguste määramise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, (1) eriti selle artikli 11a lõiget 8,
ning arvestades järgmist:
(1)
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni protokolliga (Kyoto protokoll) on kehtestatud kaks mehhanismi selliste rahvusvaheliste ühikute loomiseks, mida osalised võivad kasutada heite korvamiseks. Need mehhanismid on ühisrakendus, millega nähakse ette heitkoguste vähendamise ühikute (HVÜd) loomine, ning puhta arengu mehhanism tõendatud heitkoguste vähendamise ühikute (THVd) loomiseks.
(2)
Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 9 kohaselt liikmesriikides vastuvõetud riiklike eralduskavadega on ette nähtud, et käitajad võivad kasutada teatavat kogust THVsid ja HVÜsid selleks, et täita oma kohustust tagastada vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 12 lubatud heitkoguse ühikud (LHÜd) ajavahemiku 2008-2012 kohta.
(3)
Direktiivi 2003/87/EÜ artikliga 11a on ette nähtud, et Kyoto protokolli kohaselt välja antud THVde ja HVÜde kasutamist jätkatakse direktiiviga 2003/87/EÜ loodud heitkogustega kauplemise süsteemis ajavahemikul 2013-2020; samuti on kõnealuse artikliga lisatud sätted seoses tasemetega, mis on teatavate käitise kategooriate ja õhusõiduki käitajate puhul lubatud LHÜde tagastamise kohustuste täitmiseks vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 12. Artikli 11a lõikes 8 on sätestatud teatavad minimaalsed rahvusvaheliste ühikute kasutusõigused protsentides käitajate ja õhusõiduki käitajate jaoks ajavahemikul 2008-2020 ning sellega on ette nähtud täpsete protsendimäärade kindlaksmääramise meetmed.
(4)
Direktiiviga 2003/87/EÜ on ette nähtud Kyoto protokolli projektipõhiste mehhanismide sidumine heitkogustega kauplemise süsteemiga, et suurendada kasvuhoonegaaside heite üleilmse vähendamise kulutõhusust. Pidades silmas selliste ajavahemikul 2013-2020 kehtivate LHÜde arvu, mis on välja antud vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 13 lõike 2 teisele lõigule, tuleks rahvusvaheliste ühikute kasutusõigused määrata miinimumtasemetel, mis on sätestatud artikli 11a lõike 8 esimeses ja kolmandas lõigus. Selle tulemusena järgitakse direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11a lõike 8 viiendas lõigus sätestatud nõuet seoses rahvusvaheliste ühikute üldise kasutamise määraga ning direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11a lõike 8 teist lõiku ja neljanda lõigu teist lauset seejuures ei kohaldata. Igasugune õhusõidukite käitajatele antud ja nende poolt 2012. aastaks kasutamata jäänud ühikute kasutamise õigus jääb vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11a lõigetele 2, 3 ja 4 kehtima.
(5)
Komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsuse 2011/278/EL (millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks) (2) artikli 20 kohaselt oluliselt suurenenud võimsusega paiksete käitiste käitajatel peaks olema õigus saada koheldud kas olemasolevate käitajate või uute osalejatena.
(6)
Komisjoni 2. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 389/2013 (millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja (EL) nr 1193/2011) (3) artiklitega 58-61 on ette nähtud üksikasjad kõnealuses määruses sätestatud ühikukasutusõiguste rakendamiseks praktikas.
(7)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Igal paikse käitise käitajal, kellele eraldati tasuta LHÜsid või anti õigus kasutada rahvusvahelisi ühikuid ajavahemikul 2008-2012, lubatakse ajavahemikul 2008-2020 kasutada rahvusvahelisi ühikuid kuni koguseni, mida neil oli lubatud kasutada ajavahemikul 2008-2012, või koguseni, mis on kuni 11 % neile ajavahemikul 2008-2012 eraldatud LHÜdest, sõltuvalt sellest, kumb on suurem.
2. Igal paikse käitise käitajal, kellele ei eraldatud tasuta LHÜsid ega antud õigust kasutada rahvusvahelisi ühikuid ajavahemikul 2008-2012, ning erandina lõikest 1 ka igal paikse käitise käitajal direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punkti h kahe esimese taande mõistes, lubatakse ajavahemikul 2008-2020 kasutada rahvusvahelisi ühikuid koguses, mis on kuni 4,5 % käitise tõendatud heitkogustest ajavahemikul 2013-2020.
3. Igale otsuse 2011/278/EL artikli 20 kohaselt oluliselt suurenenud võimsusega paikse käitise käitajale antakse õigus kasutada rahvusvahelisi ühikuid ajavahemikul 2008-2020 kuni koguseni, mida tal oli lubatud kasutada ajavahemikul 2008-2012, või koguseni, mis on kuni 11 % talle ajavahemikul 2008-2012 eraldatud LHÜdest, või koguses, mis on kuni 4,5 % käitise tõendatud heitkogustest ajavahemikul 2013-2020, sõltuvalt sellest, milline on suurem.
4. Igal paikse käitise käitajal, kes sai ajavahemikul 2008-2020 tasuta LHÜsid ja kes tegeles direktiivi 2003/87/EÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 219/2009) (4) I lisas loetlemata, kuid direktiivi 2003/87/EÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/29/EÜ) (5) I lisas loetletud tegevusega, antakse õigus kasutada rahvusvahelisi ühikuid ajavahemikul 2008-2020 kuni koguseni, mida tal oli lubatud kasutada ajavahemikul 2008-2012, või koguseni, mis on kuni 11 % talle ajavahemikul 2008-2012 eraldatud LHÜdest, või koguses, mis on kuni 4,5 % käitise tõendatud heitkogustest ajavahemikul 2013-2020, sõltuvalt sellest, milline on suurem
5. Igale õhusõiduki käitajale antakse õigus kasutada rahvusvahelisi ühikuid koguses, mis on kuni 1,5 % nende tõendatud heitkogustest ajavahemikul 2013-2020, ilma et see piiraks nende poolt 2012. aastaks kasutamata jäänud ühikute kasutamise õigust.
Artikkel 2
1. Liikmesriigid arvutavad vastavalt artikli 1 lõikele 1 välja ja avaldavad rahvusvaheliste ühikute kasutusõiguse iga käitaja jaoks ning teatavad sellest komisjonile kooskõlas määruse (EL) nr 389/2013 artikliga 59 ühe kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
2. Iga artikli 1 lõikes 2 osutatud käitaja ja artikli 1 lõikes 5 osutatud õhusõidukite käitaja jaoks arvutatakse rahvusvaheliste ühikute kasutusõigus välja tõendatud heitkoguste põhjal ja seda ajakohastatakse igal aastal. Artikli 1 lõigetes 3 ja 4 osutatud käitajate jaoks arvutatakse rahvusvaheliste ühikute ajakohastatud kasutusõigus välja artikli 1 lõikes 1 välja arvutatud kasutusõiguse suurema koguse kohaselt või see moodustab 4,5 % käitise tõendatud heitkogustest ajavahemikul 2013-2020. Kui tõendatud heitkogused on heaks kiidetud, teavitavad liikmesriigid komisjoni vastavalt määruse (EL) nr 389/2013 artiklile 59 rahvusvaheliste ühikute kasutusõiguse muudatustest.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 8. november 2013