PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 861/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců Unie, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antidumpingovém šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 418/2013 (3) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
1.2 Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva dovozci vybraní do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné vybrat u dovozců vzorek. Pro konečná zjištění, zejména pokud jde o zájem Unie, byly použity veškeré dostupné informace týkající se spolupracujících dovozců.
(5)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální přezkoumání. Dva z nich odpověděli na dotazníky. Pět jich odpovědi na dotazníky nezaslalo. Jeden ze dvou výrobců, kteří odpovědi zaslali, stáhl svoji žádost o individuální přezkoumání. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(6)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 5., 6., 7., 8., 10., 11., 12. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
1.3 Období šetření a posuzované období
(7)
Jak je uvedeno v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
1.4 Následný postup
(8)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to dva vyvážející výrobci, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(9)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli:
i)
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(11)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést v šetření k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo vyplynulo z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (4) a v prozatímním nařízení.
(12)
Jedna strana znovu tvrdila, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Tvrdí, že by proto měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury se pro účely určení, zda se jedná o obdobné výrobky, takže jsou součástí stejného výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný vztah mezi kvalitou a cenou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi (5). Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o dráty vyrobené z nerezavějící oceli. Jedná se o polotovary z oceli (které se ve většině případů dále zpracovávají při výrobě široké škály konečných výrobků) a výrobní proces je podobný, s použitím podobných strojů, takže výrobci mohou podle poptávky různé varianty výrobku zaměňovat. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(13)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí ohledně otázky, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou ve 12. bodě odůvodnění výše. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Toto tvrzení je mylné. Podle judikatury má Komise při vymezování produktu (6) široký prostor pro uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudním dvora Evropské unie. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, směřovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana tudíž mylně předpokládala, že aby mohly typy výrobků spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(14)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je výrobní postup takového charakteru, že by výrobci v Unii mohli kdykoli zahájit výrobu daného typu výrobku. Za druhé, v případě vysoce technických drátů (viz 12. bod odůvodnění) bylo zjištěno, že tyto druhy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(15)
Alternativně tito uživatelé tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od výrobku, jenž je předmětem šetření, nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(16)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(17)
Ve 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány napadnutelné subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme);
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones/Export Oriented Units).
(18)
Výrobní odvětví Unie mělo za to, že Komise opomněla zohlednit některé subvenční režimy, zejména pak režimy regionální, a dospělo tak k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise podrobila šetření všechny národní i místní režimy subvencí uvedené v podnětu. Komise však zjistila, že během období šetření vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi subvence pouze v rámci režimů uvedených ve 14. bodě odůvodnění.
(19)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že jelikož se v rámci souběžného antidumpingového šetření zjistilo, že údaje poskytnuté indickými výrobci zařazenými do vzorku nebyly spolehlivé a byl použit článek18 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7), měl být v rámci současného šetření stejným způsobem uplatněn odpovídající článek 28 základního nařízení. Článek 28 základního nařízení se však použije, pouze pokud jsou splněny příslušné podmínky, avšak v případě informací předložených indickými výrobci zařazenými do vzorku tomu tak nebylo. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Šetření ukázalo, že režimy DEPBS, DDS s AAS jsou součástí jednoho mechanismu subvencování, a to režimu navracení cla. Indie dlouhou dobu využívala různé typy tohoto mechanismu, přičemž jednotlivé dílčí mechanismy se často měnily. Šetření ukázalo, že je vhodné analyzovat tyto dílčí mechanismy společně, neboť vývozci si z nich musí zpravidla vybrat (vzájemně se vylučují) a při vypršení jednoho dílčího mechanismu přejít k jinému.
(21)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 25. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
(22)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim DEPBS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Dále pro výrobek, jenž je předmětem šetření, údajně neexistují domácí vstupy, lze se tedy důvodně domnívat, že každý dovoz byl zdaněn 5 % a že horní hranice stanovená indickou vládou zajišťuje, že nedochází k nadměrnému vyrovnání. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce, který využívá výhod režimu DEPBS, nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve svém výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečné hodnotě využitého vstupního materiálu. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál.
Indická vláda nezavedla žádný systém, který by vázal výši cla, od kterého je dovezený vstupní materiál osvobozen, na jeho spotřebu při výrobě vyvezených výrobků. Ani podniky, které využívají tohoto režimu, neměly k dispozici žádný mechanismus, na jehož základě by bylo možné prokázat, že neobdržely nadměrné úlevy. Kromě toho podnik neprokázal, že v tomto konkrétním případě nedošlo k nadměrnému vyrovnání, jelikož mohl například využít možnosti vyrovnání za jiné dovezené zboží nebo vyrovnání za dovezený vstupní materiál, aniž by tento materiál použil k výrobě dotčeného výrobku. Je třeba rovněž poznamenat, že tvrzení, že neexistuje domácí výroba vstupního materiálu, není správné, neboť nejméně jeden z podniků, kterého se šetření týkalo, tento materiál vyráběl a dva další jej nakupovaly od domácího výrobce a nikoli od domácího dovážejícího obchodníka. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(23)
Jedna strana tvrdila, že v případě prodeje licence pro režim DEPBS skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence, a napadnutelná výhoda tudíž byla nižší, než výhoda stanovená prozatímně. Výhoda získaná podle tohoto režimu však byla vypočítána na základě výše úvěru poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(24)
Indická vláda tvrdila, že v průběhu období šetření byl režim DEPBS ukončen, a tudíž by neměl být napadnut. Tvrdí dále, že jelikož režim vracení cla není rámcem navazujícím na režim DEPBS, nemůže být režim DEPBS napadnut. Režim DEPBS byl skutečně ukončen dne 30. září 2011, během období šetření. K subvencování však docházelo i nadále. Bylo zjištěno, že jako alternativu k režimu DEPBS vývozci získávali výhody v rámci režimu AAS, a především DDS. Jak je uvedeno ve 42. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly režimy AAS a DDS upraveny tak, aby byl zajištěn plynulý přechod z režimu DEPBS. Navíc je povaha výhod poskytovaných v rámci těchto tří režimů, tj. ušlý příjem ve formě osvobození od cel, naprosto identická. Podniky si tak mohou vybrat, který režim k vyrovnání cel využijí. Proto by měly být subvence poskytnuté indickou vládou během období šetření napadnuty, a to navzdory skutečnosti, že režim DEPBS byl v polovině období šetření ukončen, neboť nadřazený systém výhod trval i nadále, jelikož z důvodů uvedených ve 20. bodě odůvodnění představují všechny režimy vracení cla jediný mechanismus subvencování s různými, často se měnícími dílčími mechanismy. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(25)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda znovu zopakovala svá tvrzení ohledně ukončení režimu DEPBS po poskytnutí konečných informací. Jelikož nebyly předloženy žádné nové argumenty, které by vedly ke změně závěru, podle něhož bylo subvencování v rámci zrušeného režimu DEPBS nahrazeno upraveným režimem DDS, nelze toto tvrzení přijmout.
(26)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 29. až 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(27)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI v období šetření režim DEPBS využíval. Subvenční sazba činila 0,50 %.
3.3 Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
(28)
Indická vláda tvrdila, že režim DDS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla a spotřební daně zaplacené za vstupy. Jak je vysvětleno v 58. až 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Konkrétně neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Výše uvedené skutečnosti potvrdila zjištění, k nimž se dospělo u navštívených společností a prostřednictvím odpovídajících právních předpisů, zejména oběžníku indické vlády č. 24/2001, jak je vysvětleno v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho indická vláda ve své argumentaci v odstavci 32 uvedeného oběžníku připustila, že režim DDS může vést k nadměrnému vyrovnání. Proto nemůže být toto tvrzení indické vlády přijato.
(29)
Indická vláda dále tvrdila, že mechanismus zjišťování spotřeby vstupů na základě vzorku by měl být přijatelný, ačkoli pomocí tohoto systému nelze prošetřit všechny příjemce zejména z důvodu vysokého počtu příjemců a administrativní zátěže spojené s jejich kontrolou. Toto tvrzení však nelze přijmout, jelikož není v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem ii), přílohou I bodem i), přílohou II a přílohou III základního nařízení.
(30)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 48. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(31)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI Industries v období šetření režim DDS využíval. Subvenční sazba činila 0,29 %.
3.4 Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
(32)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim AAS by měl být považován za režim navracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podrežim použitý v rámci tohoto případu není přípustným režimem navracení cla či režimem navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III část II bod 2 základního nařízení). Navíc standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby. Uvedené normy jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebována při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla žádná další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení). Uvedený podrežim je proto napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(33)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 65. až 80. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(34)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim AAS v období šetření nevyužíval.
3.5 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
(35)
Po poskytnutí konečných informací poukázal jeden indický vyvážející výrobce na chybu ve výpočtu. Tato připomínka byla částečně oprávněná a byla zohledněna při výpočtu výše subvence. Jelikož celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost bylo již před touto opravou pod úrovní de minimis, nemění úprava ani konečnou výši vyrovnávacího cla pro tuto společnost, ani nemá vliv na průměrné subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku či na celostátní subvenční rozpětí.
(36)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 81. až 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
(37)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EPCGS v období šetření nevyužíval, pokud jde o dotčený výrobek.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme)
(38)
Indická vláda tvrdila, že Komise v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nesprávně cituje právní základ pro režim ECS. Indická vláda uvedla, že rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („rámcový oběžník 07-08“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („rámcový oběžník 08-09“) byly aktualizovány a právní základ pro režim ECS v období šetření představují rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („rámcový oběžník 10-11“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („rámcový oběžník 11-12“). V tomto ohledu je připomínka indické vlády samozřejmě správná.
(39)
Indická vláda dále podotkla, že pokud by byl zohledněn správný aktualizovaný právní základ, musela by Komise vzít v potaz skutečnost, že maximální strop úrokové sazby použitelný pro vývozní úvěry, který Indická centrální banka dříve stanovila pro komerční banky jako závazný, přestal před obdobím šetření existovat, pokud jde o vývozní úvěry v rupiích. Z tohoto důvodu tudíž nelze tento režim, pokud jde o úvěry v rupiích, nadále považovat za subvenci. Šetřením se prokázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku využily vývozních úvěrů od soukromých bank, jejichž úrokové sazby byly nižší než referenční sazby stanovené Indickou centrální bankou. Šetřením nebyl zjištěn žádný komerčně přijatelný důvod, proč tyto soukromé banky poskytují úvěry se zvýhodněnou úrokovou sazbou, které byly zřejmě ztrátové. Tyto postupy, jakými banky poskytují úvěry, by mohly poukazovat na přetrvávající vliv vlády. V rámci šetření ovšem nebyly nalezeny žádné důkazy ohledně rozsahu vlivu podle pravidel WTO, které by dokládaly přetrvávající pověření nebo řízení komerčních bank. Komise proto rozhodla, že výhody plynoucí ze zvýhodněných sazeb nebude z důvodu nedostatečných důkazů o řízení a/nebo finančním příspěvku indické vlády považovat za subvenci v rámci tohoto podrežimu.
(40)
Indická vláda rovněž tvrdila, že nejnovější aktualizace rámcového oběžníku - DBOD č. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („rámcový oběžník 12-13“), který vstoupil v platnost dva měsíce po období šetření, zrušil maximální stropy úrokových sazeb pro vývozní úvěry rovněž, pokud jde o úvěry v cizí měně. S odkazem na čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení indická vláda tvrdí, že v takovém případě by tento prvek režimu vývozních úvěrů rovněž neměl být napadán, neboť řízení bank ze strany vlády bylo ukončeno. V předloženém rámcovém oběžníku 12-13 se sice nachází ustanovení s platností od května 2012, podle něhož mohou komerční banky svobodně stanovovat úrokové sazby vývozních úvěrů v cizí měně, jak tvrdí indická vláda, avšak taková změna instrukcí Indické centrální banky určená soukromým bankám během šetření by sama o sobě nebyla dostačující k vyloučení tohoto režimu, jelikož pověření vlády může pokračovat neformální cestou, což by muselo být předmětem dalšího šetření. Vzhledem k výše uvedeným závěrům k podrežimu pro vývozní úvěry v rupiích však Komise rozhodla, že tento podrežim pro úvěry v cizí měně v této fázi nenapadne.
(41)
Proto budou celní sazby podle potřeby upraveny.
3.7 Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
(42)
Po poskytnutí konečných informací předložila indická vláda připomínky k režimu FMS. Tvrdila, že režim geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a nemůže být proto Unií napadnut. Indická vláda však nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila praktické provádění programu či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto, neboť z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek při vývozu do Unie může využívat a využívá tohoto režimu.
(43)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 101. až 111. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim FMS v období šetření nevyužíval.
3.8 Režim jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim EOUS“)
(45)
Po poskytnutí konečných informací předložil připomínky k tomuto režimu jediný vyvážející výrobce využívající režimu EOUS, kterého se šetření týkalo. Společnost tvrdila, že by Komise měla pro výpočet výhody plynoucí z režimu EOUS používat jiný postup. Tvrdila také, že s některými výhodami v rámci režimu EOUS by se mělo zacházet jako s přípustným režimem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(46)
Bylo však zjištěno, že bez ohledu na použitou metodu výpočtu by subvenční sazba pro tento režim nepřesáhla 0,95 %, což znamená, že by celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost zůstalo pod úrovní de minimis. Nepovažovalo se proto za nutné toto tvrzení v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(48)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EOUS v období šetření nevyužíval.
3.9 Výše napadnutelných subvencí
(49)
V návaznosti na rozhodnutí nepovažovat výhody plynoucí z režimu ESC za subvenci, jak je popsáno v 38. až 41. bodě odůvodnění, a opravu výpočtu výhody plynoucí z režimu EPCGS pro jednu ze společností, jak je popsáno v 35. bodě odůvodnění, byly celní sazby podle potřeby upraveny. Konečné výše napadnutelných subvencí stanovené v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřené podle hodnoty se pohybují v rozmezí od 0,79 % do 3,72 %.
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
TOTAL
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Nově vypočítané subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 3,41 %.
(51)
Nově vypočítané celostátní subvenční rozpětí činí 3,72 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(52)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie existuje méně výrobců.
(53)
Komise poukazuje na to, že toto tvrzení nebylo podložené, a po ověření informací uvedených ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje, že během období šetření vyrábělo dotčený výrobek v Unii 27 výrobců. Tento počet byl určen na základě podnětu, reprezentativnosti a šetření. Komise kontaktovala všechny známé výrobce v Unii a obdržela údaje, které byly použity v souvislosti s tímto šetřením.
4.2 Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(54)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 117. až 119. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(55)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány ve 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přesto se však dospělo k závěru, že se situace na trhu zlepšila. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 120. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
(56)
Subvenční rozpětí stanovené pro společnost KEI Industries nedosahuje nepatrné hodnoty, kterou uvádí čl. 14 odst. 5 základního nařízení (viz 49. bod odůvodnění). Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce nevyužil během období šetření režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu subvencovaného dovozu z Indie. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise s vyvážejícím výrobcem souhlasila, a proto byly tyto transakce od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie odečteny. Objem, podíl na trhu a průměrná cena subvencovaného dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(57)
Objem subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
11 620
20 038
25 326
24 415
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(58)
Společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie neměnilo nic na trendech popsaných ve 123. a 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(59)
Průměrná cena subvencovaného dovozu:
2009
2010
2011
OŠ
Průměrná cena
(EUR/t)
2 419
2 856
3 311
3 259
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(60)
Jak již bylo řečeno, společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství a vyjmutí určitých transakcí Venus Group se týkalo také jen omezeného množství. Odečtení objemu dovozu společnosti KEI Industries a výše uvedených transakcí Venus Group od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie proto nevedlo k žádné výrazné změně průměrné ceny subvencovaného indického dovozu, ani ke změně výpočtu cenového podbízení. Nově vypočítané rozpětí cenového podbízení činí 11,7 %. Ostatní závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných ve 128. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
(61)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda tvrdila, že Komise uplatnila poměrné snížení subvencovaného dovozu pouze na objem dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců, aby tak vzala v potaz zjištění ohledně nepatrné úrovně u společnosti KEI a vyjmutí některých transakcí Venus Group, které byly omylem započítány dvakrát. Toto tvrzení je založeno na nedorozumění. Komise uplatnila poměrné snížení na celý objem dovozu, včetně dovozu nespolupracujících dovozců. Proto musí být toto tvrzení zamítnuto.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(62)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by docházelo k újmě.
(63)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji, než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(64)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Ukazatel týkající se investic se sice v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření však poklesl pod hodnotu z roku 2009. Pravdou také je, že se v letech 2009 až 2011 zlepšila návratnost investic a dosáhla hodnoty 6,7 %, během období šetření však opět poklesla na 0,8 %. Obdobně se také ukazatele ziskovosti a peněžního toku do roku 2011 zlepšovaly, v období šetření se však začaly opět zhoršovat. Proto lze dospět k závěru, že se výrobní odvětví Unie po roce 2009 začalo zotavovat, avšak toto oživení bylo následně zpomaleno subvencovaným dovozem z Indie.
(65)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená v 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(66)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotyčná strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. Ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(67)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že obtíže výrobního odvětví Unie jsou způsobeny převážně strukturálními problémy. Proto bylo cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % také nereálné.
(68)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (11) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Společenství mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez subvencovaného dovozu. V daném případě nebylo z následujících důvodů možné provést tuto analýzu dotčeného výrobku pro výrobní odvětví Unie. Dostačující údaje pro výpočet ziskového rozpětí pro dotčený výrobek jsou k dispozici až od roku 2007. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že subvencované výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811,3 t), což se šetřením potvrdilo. Orgány proto zjistily cílové ziskové rozpětí na základě skutečných zisků v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem (12).
5.4 Závěr ohledně újmy
(69)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo během období šetření vážnou újmu.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Účinek subvencovaného dovozu
(70)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(71)
K tomuto tvrzení je třeba poznamenat, že podle šetření podíl subvencovaného indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem subvencovaného indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Z šetření rovněž vyplynulo, že průměrná cena indického dovozu byla stabilně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a že během období šetření snížila průměrnou cenu výrobního odvětví Unie o 11,7 %. Zatímco výrobnímu odvětví Unie tudíž zvýšená spotřeba skutečně do jisté míry prospěla a výrobní odvětví Unie mohlo také zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo svůj podíl na trhu udržet, jak by se dalo na základě zlepšujících se tržních podmínek a vzhledem k jeho volným výrobním kapacitám očekávat.
6.2 Účinky jiných činitelů
6.2.1 Nesubvencovaný dovoz
(72)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že účinky nesubvencovaného dovozu musí být přehodnoceny vzhledem ke skutečnostem, že společnost KEI Industries obdržela subvenční rozpětí de minimis a že některé transakce Venus Group, které byly chybně započítány dvakrát, byly z analýzy vyloučeny. Tvrdily také, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší, než ceny subvencovaného dovozu.
(73)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval asi jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
5 227
9 015
11 394
10 938
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník a Eurostat.
(74)
Konstatování, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší než ceny subvencovaného dovozu, je tedy správné. Ovšem objem nesubvencovaného dovozu činí pouze třetinu objemu subvencovaného dovozu. Újma způsobená nesubvencovaným dovozem tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.2.2 Dovoz ze třetích zemí
(75)
Jeden indický vyvážející výrobce a indická vláda zopakovali tvrzení, že Čínská lidová republika by měla být zahrnuta do šetření a že dopad dovozu z Čínské lidové republiky na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(76)
Jak je uvedeno ve 170. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani v zahajovací fázi řízení, ani v konečné fázi neexistuje důkaz o subvencování, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního šetření týkajícího se dovozu z Čínské lidové republiky. Tvrzení, že by Čínská lidová republika měla být zahrnuta do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a zamítá se.
(77)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 168. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z Číny nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z Čínské lidové republiky mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým subvencovaným dovozem.
(78)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z čínského dovozu se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(79)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(80)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo trhu s laciným zbožím (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není zastoupené.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj:
Eurostat.
(81)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (13). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu. Kromě toho šetření ukázalo, že čínští vývozci prodávají převážně typy výrobku s nižší kvalitou spadající do výše uvedeného kódu KN na trhu Unie. Rozhodujícím faktorem při posuzování čínského dovozu se proto stává sortiment výrobku.
(82)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny subvencovaných vyvážejících výrobců v Indii, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny subvencovaného indického vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
OŠ + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj:
Eurostat.
(83)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu subvencovaného indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(84)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z Indie a z Čínské lidové republiky vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z Čínské lidové republiky mnohem nižší než dovoz z Indie. Objem dovozu z Čínské lidové republiky představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(85)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzuje, že významný podíl čínského dovozu během období šetření se odlišuje od sortimentu výrobků výrobního odvětví Unie a že jakákoli přímá hospodářská soutěž s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie je omezená.
(86)
Dovoz z Čínské lidové republiky tudíž nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 168. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
6.2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(87)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(88)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj:
podnět.
(89)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem subvencovaného dovozu z Indie během téhož období (+110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
6.3 Závěry týkající se příčinné souvislosti
(90)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 176. až 179. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné informace
(91)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(92)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 181. až 188. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3 Zájem uživatelů
(93)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevilo zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník a na spolupracující uživatele tak připadalo všeho všudy 12 % celkového dovozu z Indie během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(94)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 191. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(95)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z Indie představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že Indie byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % obratu spolupracujících uživatelů.
(96)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal v průměru pokles o 0,25 procentního bodu na 1,75 %.
(97)
Komise si je vědoma, že dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Mají navíc možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 21 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(98)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(99)
Šetření však ukázalo, že tyto typy drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Kromě toho byla dvěma indickým vyvážejícím výrobcům přiznána nulová sazba vyrovnávacího cla, což znamená, že uložení opatření nebude mít významný dopad na jejich dodávky. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Toto tvrzení se proto zamítá.
(100)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků subvencovaného dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(101)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen celkově omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
7.4 Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 197. až 199. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(103)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 200. až 201. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 203. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(105)
Pro společnost KEI Industries nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné rozpětí subvence této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 49. bod odůvodnění).
(106)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Konečná opatření
(107)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem a aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(108)
Proto byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
nepoužije se
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
nepoužije se
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Všechny ostatní společnosti
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti specifikované v tomto pracovním dokumentu byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto pracovního dokumentu, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(110)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (14) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.4 Konečný výběr prozatímních vyrovnávacích cel
(111)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,0
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
KEI Industries Limited, Nové Dillí
0,0
B925
Společnosti uvedené v příloze
3,4
Všechny ostatní společnosti
3,7
B999
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 419/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie,
se s konečnou platností vybírají. Zajištěné částky, které převyšují konečně uložené vyrovnávací clo, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 861/2013,
2. september 2013,
millega kehtestatakse teatava Indiast pärit roostevaba terastraadi impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 15,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Ajutised meetmed
(1)
Määrusega (EL) nr 419/2013 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) kehtestas komisjon teatava Indiast pärit roostevaba terastraadi impordi suhtes ajutise tasakaalustava tollimaksu.
(2)
Uurimine algatati pärast seda, kui Euroopa raua- ja terasetööstuse liit (Eurofer) (edaspidi „kaebuse esitaja”) esitas 28. juunil 2012. aastal kaebuse liidu tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 50 % teatava roostevaba terastraadi kogutoodangust liidus.
(3)
Samaaegselt dumpinguvastase uurimisega kehtestas komisjon määrusega (EL) nr 418/2013 (3) ajutise dumpinguvastase tollimaksu teatava Indiast pärit roostevaba terastraadi impordi suhtes.
1.2. Uurimisega seotud isikud
(4)
Uurimise esialgses etapis moodustati India eksportivatest tootjatest, liidu tootjatest ja sõltumatutest importijatest valim. Kuna kaks valimisse kaasatud importijat ei saatnud vastuseid küsimustikule, ei olnud importijate väljavõtteline uuring enam teostatav. Lõplike järelduste tegemiseks kasutati kogu teavet, mis oli kättesaadav koostööd tegevate importijate kohta, eelkõige niivõrd, kui see oli seotud liidu huvidega.
(5)
Seitse valimist välja jäänud India eksportivat tootjat taotlesid individuaalset hindamist. Küsimustikule vastas neist kaks. Viis tootjat ei vastanud küsimustikule. Kahest vastused saatnud tootjast üks võttis individuaalse hindamise taotluse tagasi. Selle tulemusena vaatas komisjon läbi ühe valimist välja jäänud India eksportiva tootja taotluse:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
Lisaks eespool esitatud teabele kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 ja 14 esitatud seisukohad.
1.3. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood
(7)
Nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 20, hõlmas subsideerimist ja kahju käsitlev uurimine ajavahemikku 1. aprillist 2011 kuni 31. märtsini 2012 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2009 kuni 31. märtsini 2012 (edaspidi „vaatlusalune periood”).
1.4. Järgnenud menetlus
(8)
Pärast selliste oluliste faktide ja kaalutluste avalikustamist, mille põhjal oli otsustatud kehtestada ajutised tasakaalustavad meetmed (edaspidi „esialgne avalikustamine”), esitas oma märkused mitu huvitatud isikut, nimelt kaks eksportivat tootjat, kaebuse esitaja ja 11 kasutajat. Kõigile huvitatud isikutele, kes esitasid vastava taotluse, võimaldati ärakuulamine. Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist. Kõik saadud märkused vaadati läbi ning neid võeti vajaduse korral arvesse.
(9)
Komisjon teavitas huvitatud isikuid olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille alusel kavatses ta soovitada lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtestamist teatava Indiast pärit roostevaba terastraadi impordi suhtes ja ajutise tollimaksu abil tagatud summade lõplikku sissenõudmist (edaspidi „lõplik avalikustamine”). Huvitatud isikutele nähti samuti ette aeg, mille jooksul nad said esitada märkuseid lõpliku avalikustamise kohta. Kõik saadud märkused vaadati läbi ning neid võeti vajaduse korral arvesse.
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
(10)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 21, määratletakse vaatlusalune toode kui roostevaba terastraat, mis
i)
sisaldab 2,5 massiprotsenti või rohkem niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 28 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 31 massiprotsendi niklit, ning 20 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 22 massiprotsendi kroomi,
ii)
sisaldab alla 2,5 massiprotsendi niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 13 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 25 massiprotsendi kroomi, ning 3,5 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 6 massiprotsendi alumiiniumi,
on pärit Indiast ja kuulub praegu CN-koodide 7223 00 19 ja 7223 00 99 alla.
(11)
Mõni kasutaja väljendas muret selle üle, et ei tehta vahet vaatlusaluse toote ja samasuguse toote eri liikide vahel, sest kõigi tooteliikide puhul eksisteerib väga lai tootevalik. Eriti tunti muret seoses sellega, kuidas on uurimise käigus võimalik tagada kõigi tooteliikide õiglane võrdlus. Nagu enamiku uurimiste puhul, hõlmab vaatlusaluse toote määratlus paljusid erinevaid tooteliike, millel on samad või sarnased füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused. Asjaolu, et need omadused võivad tooteliigiti varieeruda, võib tõepoolest tingida selle, et uurimisega hõlmatakse paljusid erinevaid liike. See on nii ka käesoleva uurimise puhul. Komisjon võttis tooteliikidevahelisi erinevusi arvesse ja tagas õiglase võrdluse. Igale tooteliigile, mille tootsid ja müüsid India eksportivad tootjad ning mille tootis ja müüs liidu tootmisharu, anti ainukordne kontrollnumber. Number sõltus toote põhiomadustest, antud juhul terase klassist, tõmbetugevusest, kattest, pinnast, läbimõõdust ja kujust. Sellepärast võrreldi liitu eksporditud traadiliike toote kontrollnumbri alusel selliste liidu tootmisharu toodetud ja müüdud toodetega, millel on samad või sarnased omadused. Kõik need tooteliigid kuulusid menetluse algatamise teatises (4) ja ajutises määruses esitatud vaatlusaluse toote ja samasuguse toote määratluse alla.
(12)
Üks isik kordas oma väidet, et nn kõrgtehnilised tooteliigid on erinevad ega ole asendatavad muude vaatlusaluse toote liikidega. Ta väitis, et sellest tulenevalt tuleks need toote määratlusest välja jätta. Kui määratakse kindlaks, et tegemist on toodetega, mis on sarnased, nii et need kuuluvad sama tooteliigi alla, tuleb kooskõlas kohtupraktikaga hinnata, kas neil on samad tehnilised ja füüsikalised omadused, samad põhilised lõppkasutajad ning sama hinna ja kvaliteedi suhe. Sellega seoses tuleks samuti hinnata nende toodete asendatavust ja nende vahel valitsevat konkurentsiolukorda (5). Uurimise tulemusel leiti, et asjaomase isiku viidatud nn kõrgtehnilistel tooteliikidel on samad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused mis muudel uurimisega hõlmatud toodetel. Need on valmistatud roostevabast terasest ja tegemist on traadiga. Traat kujutab endast terasest pooltoodet (mida enamikul juhtudel töödeldakse täiendavalt, et toota laia valikut valmistooteid) ning hõlmavad sarnast tootmisprotsessi, milles kasutatakse sarnaseid seadmeid ning mis võimaldab tootjatel lülituda ühe tootevariandi tootmiselt teise variandi tootmisele vastavalt nõudlusele. Sellepärast konkureerivad tootjad suurt roostevaba terastraadi valikut hõlmavate lepingute pärast, kuigi eri liiki traadid ei ole vahetult asendatavad ega konkureeri otseselt üksteisega. Peale selle, neid tooteliike toodab ja müüb liidu tootmisharu ning toodavad ja müüvad ka India eksportivad tootjad, kasutades sarnast tootmismeetodit. Seetõttu ei saa selle väitega nõustuda.
(13)
Vastusena lõplikule avalikustamisele väitis üks isik, et analüüs, mille komisjoni koostas selle kindlaks määramiseks, kas uurimine peaks hõlmama nn kõrgtehnilisi tooteliike, ei ole piisavalt põhjalik. See väide lükati tagasi. Uurimise tulemusel tehti kindlaks, et kõrgtehnilised tooteliigid kuuluvad põhjenduses 12 osutatud tootemääratluse alla. Huvitatud isik on ekslikult eeldanud, et kõik kohtupraktikas osutatud kriteeriumid peavad olema täidetud üheaegselt - see ei ole nii. Kohtupraktika kohaselt on komisjonil toote määratluse piiritlemisel lai otsustusõigus (6) ja ta peab oma hinnangus tuginema Euroopa Liidu Kohtu välja töötatud kriteeriumidele. Sageli, nagu ka käesoleva juhtumi puhul, võivad teatavad kriteeriumid kallutada hinnangut ühele või teisele poole; sellises olukorras peab komisjon koostama üldhindamise, nagu käesoleval juhul on tehtud. Seepärast on huvitatud isik ekslikult eeldanud, et sama tootemääratluse alla kuulumiseks peavad tooteliigi kõik omadused olema samad.
(14)
Mõned kasutajad väitsid, et nn 200. seeria roostevaba terastraat tuleks toote määratlusest välja jätta. Eelkõige väitsid nad, et seda liiki traati liidu tootmisharu praktiliselt ei tooda. See väide ei ole siiski põhjendatud. Esiteks ei ole asjaolu, et liidu tootmisharu ei tooda teatavat tooteliiki, piisav põhjus selleks, et jätta asjaomane tooteliik uurimisega hõlmamata, kui tootmisprotsess on selline, et liidu tootjad võiksid kõnealust tooteliiki tootma hakata. Teiseks leiti - nagu ka kõrgtehnilise traadi puhul (vt põhjendus 12) -, et need vaatlusaluse toote liigid on füüsikaliste, keemiliste ja tehniliste põhiomaduste poolest identsed või sarnased muude samasuguse toote liikidega, mida toodab või müüb liidu tootmisharu. Seetõttu ei saa selle väitega nõustuda.
(15)
Teiseks väitsid kõnealused kasutajad, et vaatlusaluse toote määratlusega tuleks hõlmata ka valtstraat. Kuigi valtstraati kasutatakse toormena vaatlusaluse toote tootmisel, võib seda kasutada ka teistsuguste toodete, näiteks kinnituste ja naelte tootmisel. Erinevalt uurimisalusest tootest ei kujuta valtstraat endast seega terasest valmistoodet. Külmvormimist hõlmava tootmisprotsessi abil saab muu hulgas ka valtstraadi muuta vaatlusaluseks tooteks või samasuguseks tooteks. Sellest tulenevalt ei saa valtstraati hõlmata toote määratlusega algmääruse tähenduses.
(16)
Eespool esitatud teavet arvesse võttes kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 21-24 esitatud vaatlusaluse toote ja samasuguse toote määratlus.
3. SUBSIDEERIMINE
3.1. Sissejuhatus
(17)
Ajutise määruse põhjenduses 25 viidati järgmistele kavadele, mis väidetavalt hõlmavad tasakaalustatavate subsiidiumide andmist:
a)
imporditollimaksude hüvitamise kava (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPB-kava);
b)
tollimaksu tagastamise kava (Duty Drawback Scheme - DD-kava);
c)
eellubade kava (Advance Authorisation Scheme);
d)
kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCG-kava);
e)
ekspordi krediteerimise kava (Export Credit Scheme - EC-kava);
f)
sihtturgude kava (Focus Market Scheme - FM-kava);
g)
erimajandustsoonide / ekspordisuunitlusega üksuste kava (Special Economic Zones/Export Oriented Units Scheme - SEZ/EOU-kava).
(18)
Liidu tootmisharu väitis, et komisjon ei olnud võtnud arvesse mitut, eelkõige regionaalset subsideerimiskava, ning leidis sellest tulenevalt, et India tootjate puhul kindlaks tehtud subsiidiume oli alahinnatud. Selline väide ei ole põhjendatud. Komisjon uuris kõiki kaebuses märgitud riiklikke ja kohalikke subsideerimiskavu. Komisjon leidis siiski, et uurimisperioodil olid valimisse kaasatud eksportivad tootjad saanud subsiidiume ainult seoses eespool põhjenduses 14 loetletud kavadega.
(19)
Liidu tootmisharu väitis ka, et kuna andmed, mille valimisse kaasatud India tootjad esitasid paralleelse dumpinguvastase uurimise raames, leiti olevat usaldusväärsed ja kohaldati nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 (7) artiklit 18, oleks käesoleva uurimise raames pidanud samuti kohaldama algmääruse vastavat artiklit 28. Algmääruse artiklit 28 kohaldatakse siiski ainult juhul, kui on täidetud selle tingimused. Valimisse kaasatud India tootjate esitatud teabega seoses see aga nii ei ole. Seetõttu ei saa selle väitega nõustuda.
(20)
Uurimine on näidanud, et DEPB-kava, DD-kava ja eellubade kava on kõik ühe subsideerimismehhanismi, nimelt tollimaksu tagastamise mehhanismi osad. India on pikka aega kasutanud selle mehhanismi eri liike, muutes sageli üksikuid alammehhanisme. Uurimine on näidanud, et neid alammehhanisme on asjakohane analüüsida koos, sest eksportijad peavad tavaliselt nende vahel valima (need on üksteist vastastikku välistavad) ja ühe alammehhanismi lõpetamise korral teise kasutamisele üle minema.
(21)
Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 25-28.
3.2. Imporditollimaksude hüvitamise kava (DEPB-kava)
(22)
Üks valimisse kaasatud India eksportiv tootja väitis, et DEPB-kava ei tohiks käsitada tasakaalustatava subsiidiumina, sest kava eesmärk on imporditollimaksude hüvitamine. Lisaks väideti, et uurimisaluse toote puhul puudub sisendite omamaine tootmine, mistõttu on mõistlik eeldada, et kogu import on maksustatud 5 %-ga ning et India valitsuse kehtestatud ülempiiri abil tagatakse, et ülemäärast hüvitamist ei toimu. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 38, ei saa seda kava käsitada lubatava tollimaksu tagastamise süsteemina või asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest see ei vasta algmääruse I lisa punktis i ning II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. Eelkõige ei ole DEPB-kava alusel kasu saav eksportija tegelikult kohustatud tollimaksuvabalt imporditud kaupa oma tootmisprotsessis tarbima ning krediidisumma arvutamise aluseks ei ole kasutatud sisendite tegelik väärtus. Lisaks on eksportijal õigus saada DEPB-kava alusel toetust sõltumata sellest, kas ta üldse sisendeid impordib. Toetuse saamiseks piisab, kui eksportija lihtsalt ekspordib kaupu, tõendamata sisendmaterjalide importimist.
India valitsus ei olnud kehtestanud süsteemi, mis seob imporditud sisendite tollimaksuvabastuse asjaomaste sisendite tarbimisega eksporditavates toodetes. India valitsus väidab, et ka kava alusel kasu saavad äriühingud ei olnud seadnud sisse mehhanismi, mis näitaks, et nad ei saanud ülemäärast hüvitist. Lisaks ei suutnud äriühing kõnealusel konkreetsel juhul tõestada, et ta ei saanud ülemäärast hüvitist. Ta oli võinud saada hüvitist näiteks muude imporditud kaupade eest või imporditud sisendite eest, mida ta ei kasutanud vaatlusaluse toote tootmiseks. Samuti tuleb märkida, et väide sisendite omamaise tootmise puudumise kohta ei ole tõene, sest vähemalt üks uurimisega hõlmatud äriühingutest toodab neid oma riigis, samal ajal kui teised kaks uurimisega hõlmatud äriühingut ostsid neid omamaiselt tootjalt ja mitte omamaiselt importivalt ettevõtjalt. Seetõttu ei saa nende väidetega nõustuda.
(23)
Üks huvitatud isik väitis, et DEPB-kava litsentsi müügi puhul oli tegelik müügihind litsentsi väärtusest väiksem ja sellepärast oli tasakaalustatav kasu esialgu kindlaksmääratust väiksem. Kõneluse kava raames saadav kasu arvutati siiski litsentsi raames antud krediidi summa alusel, olenemata sellest, kas litsentsi kasutati imporditollimaksude hüvitamiseks või kas litsents tegelikult müüdi. Litsentsi müümine nimiväärtusest madalama hinnaga on puhtalt äriline otsus, mis ei muuda kõnealuse kava raames saadud kasu suurust. Seetõttu ei saa väitega nõustuda.
(24)
India valitsus väitis, et DEPB-kava kohaldamine on uurimisperioodil lõpetatud ja sellepärast ei tuleks seda tasakaalustada. India valitsus väitis lisaks, et kuna tollimaksu tagastamise kava ei ole DEPB-kava järglane, ei või DEPB-kava tasakaalustada. DEPB-kava kohaldamine lõppes tõepoolest uurimisperioodi jooksul 30. septembril 2011. aastal. Kuid subsideerimine jätkus. Leiti, et DEPB-kava alternatiivina said eksportijad kasu eellubade kava ja eelkõige DD-kava raames. Nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjendustes 42-44, kohandati eellubade kava ja DD-kava eesmärgiga tagada sujuv üleminek DEPB-kava kohaldamiselt. Ühtlasi on nende kolme kava alusel saadava kasu - st tulu, millest loobuti tollimaksuvabastuse andmisega - laad täpselt samasugune. Seega on äriühingutel võimalus valida, millist kava tollimaksude hüvitamiseks kasutada. Sellepärast tuleks - olenemata asjaolust, et uurimisperioodi keskel lõpetati DEPB-kava kohaldamine - India valitsuse poolt uurimisperioodil antud subsiidiume tasakaalustada, sest jätkus üldise soodustuste süsteemi kohaldamine, kuna eespool põhjenduses 20 esitatud põhjustel moodustavad kõik tagastamise kavad ühe subsideerimismehhanismi, millel on erinevad ja sageli muutuvad alammehhanismid. Seetõttu ei saa selle väitega nõustuda.
(25)
Vastuses lõplikule avalikustamisele kordas India valitsus oma väiteid seoses DEPB-kava tühistamisega enne lõplikku avalikustamist. Kuna lõppenud DEPB-kava kohase subsideerimise asendamise kohta tehtud järelduse muutmiseks uusi seisukohti ei esitatud, ei saa selle väitega nõustuda.
(26)
Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 29-47.
(27)
Lisaks leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries kasutas uurimisperioodil DEPB-kava. Subsiidiumi määr ulatus 0,50 %ni.
3.3. Tollimaksu tagastamise kava (DD-kava)
(28)
India valitsus väitis, et DD-kava ei tohiks käsitada tasakaalustatava subsiidiumina, sest kava eesmärk on imporditollimaksude ja sisenditelt makstud aktsiiside hüvitamine. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 58-60, ei saa seda kava käsitada lubatava tollimaksu tagastamise süsteemina või asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest see ei vasta algmääruse I lisa punktis i, II ja III lisas sätestatud eeskirjadele. Eelkõige ei ole olemas süsteemi või menetluskorda, mis kinnitaks, milliseid sisendeid eksporditud kaupade tootmise protsessis kasutatakse või kas on esinenud imporditollimaksude ülemäärast maksmist algmääruse I lisa punkti i ning II ja III lisa tähenduses. Pealegi on eksportijal õigus saada DD-kava alusel soodustusi, olenemata sellest, kas ta impordib sisendmaterjale või mitte. Soodustuse saamiseks piisab, kui eksportija lihtsalt ekspordib kaupu, tõendamata sisendmaterjalide importimist. Eespool esitatud teavet kinnitasid äriühingute külastamisel tehtud järeldused ja asjakohased õigusaktid, nimelt India valitsuse ringkiri nr 24/2001, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 60. Lisaks tunnistas India valitsus ise esitatud teabe punktis 32, et DD-kava kohaldamine võib põhjustada ülemäärast hüvitamist. Seetõttu ei saa India valitsuse väitega nõustuda.
(29)
India valitsus väitis ka, et kuigi tarbitavate sisendite kontrolli süsteem ei olnud täielik tulenevalt eelkõige abisaajate suurest arvust ja nende kõigi kontrollimisega seotud halduskoormusest, tuleks väljavõttelisel uuringul põhinev olemasolev kontrollimehhanism vastuvõetavaks tunnistada. Selle väitega ei saa siiski nõustuda, sest algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktiga ii, I lisa punktiga i, II ja III lisaga ei ole sellist väljavõttelist uuringut ette nähtud.
(30)
Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 48-64.
(31)
Lisaks leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries kasutas uurimisperioodil DD-kava. Subsiidiumi määr ulatus 0,29 %ni.
3.4. Eellubade kava
(32)
Üks valimisse kaasatud India eksportiv tootja väitis, et eellubade kava tuleks käsitada tollimaksu tagastamise süsteemina, sest imporditud materjale kasutatakse eksporditava kauba tootmiseks. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 76, ei saa praegusel juhul kasutatud allkava pidada lubatavaks tollimaksu tagastamise süsteemiks või asendamise puhul kasutatavaks tagastussüsteemiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta algmääruse I lisa punktis i, II ja III lisas sätestatud eeskirjadele. India valitsus ei rakendanud tõhusalt kontrollisüsteemi või -menetlust, et kindlaks teha, kas ja millises koguses kasutati eksporditud toote valmistamisel sisendeid (algmääruse II lisa II jao punkt 4 ja asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi korral algmääruse III lisa II jao punkt 2). Peale selle, vaatlusaluse toote jaoks kehtestatud standardsed sisend- ja väljundnormid ei olnud piisavalt täpsed ning neid ei saa käsitada tegeliku tarbimise kontrolli süsteemina. Nimetatud standardsete normide ülesehitus ei võimalda India valitsusel piisava täpsusega kontrollida, milline kogus sisendeid kasutati ära eksporditud toodete valmistamisel. Samuti ei viinud India valitsus läbi tegelikult kasutatud sisenditel põhinevat edasist uurimist, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 73, kuigi seda tuleks tulemuslikult rakendatud kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt teha (algmääruse II lisa II jao punkt 5 ja III lisa II jao punkt 3). Seepärast on kõnealune allkava tasakaalustatav ja väitega ei saa nõustuda.
(33)
Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 65-80.
(34)
Leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries ei kasutanud uurimisperioodil eellubade kava.
3.5. Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (EPCG-kava)
(35)
Lõpliku avalikustamise käigus esitas üks India eksportivatest tootjatest märkused arvutusvea kohta. Märkus oli osaliselt õigustatud ja seda võeti subsiidiumisumma arvutamisel arvesse. Kuna nimetatud äriühingu subsiidiumimarginaal jäi juba enne nimetatud korrigeerimist allapoole de minimis-läve, siis ei muuda kohandus äriühingu puhul ei tasakaalustava tollimaksu lõplikku suurust ega ka valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute keskmist subsiidiumimarginaal või üleriigilist subsiidiumimarginaali.
(36)
Peale eespool kirjeldatu kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 81-91.
(37)
Leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries ei saanud seoses vaatlusaluse tootega uurimisperioodil kasu EPCG-kava alusel.
3.6. Ekspordi krediteerimise kava (EC-kava)
(38)
India valitsus väitis, et ajutise määruse põhjenduses 92 ei ole komisjon tsiteerinud õigesti EC-kava õiguslikku alust. India valitsus märkis, et koondringkirju DBOD nr DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 (edaspidi „koondringkiri 2007-2008”) ja DBOD nr DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-2009 (edaspidi „koondringkiri 2008-2009”) ajakohastati ning uurimisperioodil olid EC-kava õiguslikuks aluseks koondringkirjad DBOD nr DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-2011 (edaspidi „koondringkiri 2010-2011”) ja DBOD nr DIR(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 (edaspidi „koondringkiri 2011-2012”). India valitsuse tähelepanek selles küsimuses on tõepoolest asjakohane.
(39)
India valitsus väitis lisaks, et kui oleks arvesse võetud korrektset ajakohastatud õiguslikku alust, oleks komisjon pidanud võtma arvesse asjaolu, et ekspordikrediidi puhul kohaldatav maksimaalne piirintressimäär, mille India Reservpank oli varasemalt muutnud kommertspankade jaoks kohustuslikuks, kaotati enne uurimisperioodi seoses ruupiates antud ekspordikrediidiga. Sellepärast ei saa kõnealust kava enam käsitada subsiidiumina ruupiates antud ekspordikrediidi puhul. Uurimine näitas, et kaks valimisse kaasatud äriühingut said praktikas kasu ekspordikrediidist, mida eraomandis olevad pangad pakkusid India keskpanga kehtestatud viitemäärast madalama määraga. Uurimise tulemusena ei ole selgunud, milline oli nende eraomandis olevate pankade äriline põhjendus anda krediiti diskonteeritud ja näiliselt kahjumlike määradega. Pankade sellised laenamistavad võivad tähendada valitsuse jätkuvat seotust. Uurimise tulemusena ei saadud siiski tõendeid WTO eeskirjade kohaselt nõutava taseme kohta, mis näitaks kommertspankadele jätkuvat ülesannete või juhiste andmist. Sellepärast otsustas komisjon jätta kõnealuse allkava kohase subsiidiumina arvesse võtmata diskonteeritud määrade alusel saadud kasu, sest puudusid piisavad tõendid, mis näitaksid, et India valitsus andis juhiseid ja/või rahalist toetust.
(40)
Lisaks väitis India valitsus, et viimase ajakohastatud koondringkirjaga DBOD nr DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2012-2013 (edaspidi „koondringkiri 2012-2013”), mis jõustus kaks kuud pärast uurimisperioodi lõppu, olid kaotatud ekspordikrediidi puhul kohaldatavad maksimaalsed piirintressimäärad ka seoses välisvaluutas antava krediidiga. India valitsus väidab subsiidiumivastase algmääruse artikli 15 lõikele 1 tuginedes, et sellisel juhul ei tohiks ka seda ekspordikrediidi kava elementi tasakaalustada, sest on kõrvaldatud valitsuse võimalus anda pankadele juhiseid. Kuigi esitatud koondringkiri 2012-2013 sisaldab sätet, mis India valitsuse sõnul võimaldab kommertspankadel määrata kindlaks välisvaluutas antava ekspordikrediidi puhul kohaldatavad intressimäärad alates 2012. aasta maist, ei oleks selline juhiste andmise õiguse üleminek uurimisperioodil India Reservpangalt eraõiguslikele pankadele iseenesest piisav kõnealuse kava uurimise alt väljajätmiseks, sest valitsuse mõju võib jätkuda mitteametlikus vormis, mida tuleks täiendavalt uurida. Pidades silmas ruupiates antud ekspordikrediiti käsitleva allkava kohta eespool tehtud järeldust, otsustas komisjon praeguses etapis jätta see allkava tasakaalustamata seoses välisvaluutas antud krediidiga.
(41)
Eespool esitatud teavet arvesse võttes kohandatakse tollimaksumäärasid, kui see on asjakohane.
3.7. Sihtturgude kava (FM-kava)
(42)
Lõpliku avalikustamise käigus esitas India valitsus märkused FM-kava kohta. India valitsus väitis, et kava on geograafiliselt seotud nende riikidega, kes ei kuulu liitu, ja seega ei saa liidu tasakaalustavat tollimaksu kehtestada. Ometi ei olnud India valitsus võimeline vaidlustama kava praktilist rakendamist ega seda, et asjaomase toote puhul saab kasutada FM-kava tulemusena saadud kasu, nimelt asjaolu, et FM-kava kohast tollimaksukrediiti saab vabalt üle kanda ja kasutada seejärel mis tahes sisendite või toodete, sealhulgas kapitalikaupade suhtes kehtestatud tollimaksude tasumiseks. Seega ei olnud selle väitega võimalik nõustuda, kuna uurimine oli näidanud, et asjaomase toote ekspordi korral liitu võib nimetatud kavast kasu saada ja seda ka saadi.
(43)
Kuna muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 101-111.
(44)
Leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries ei kasutanud uurimisperioodil FM-kava.
3.8. Ekspordisuunitlusega üksuste kava (Export Oriented Units Scheme - EOU-kava)
(45)
Lõpliku avalikustamise käigus esitas kava kohta märkusi üks uurimise all olev EOU-kava kasutav eksportiv tootja. Äriühing väitis, et komisjon peaks EOU-kava kohaste toetuste arvutamiseks kasutama teistsugust meetodit. Äriühing väitis, et teatavaid EOUS-kava kohaseid toetusi tuleks pidada lubatavaks tollimaksu tagastamise skeemiks algmääruse II ja III lisa tähenduses ning seetõttu ei tohiks nad olla tasakaalustatavad.
(46)
Siiski leiti, et sõltumata arvutusmeetodist ei või nimetatud kava kohane subsiidiumi määr ületada 0,95 %, mis tähendab, et kõnealuse äriühingu subsiidiumimarginaal jääb allapoole de minimis-läve. Seepärast ei peetud vajalikuks seda väidet käesoleva uurimise käigus edasi analüüsida.
(47)
Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 112.
(48)
Leiti, et India eksportiv tootja KEI Industries ei saanud uurimisperioodil kasu EOU-kava raames.
3.9. Tasakaalustatavate subsiidiumide suurus
(49)
Pärast otsust jätta subsiidiumina arvesse võtmata EC-kava alusel saadud kasu, nagu on kirjeldatud põhjendustes 38-41, ja EPCG-kava alusel saadava kasu arvutuse korrigeerimist ühe äriühingu puhul, nagu on kirjeldatud põhjenduses 35, on tollimaksumäärasid vajaduse korral kohandatud. Kooskõlas algmäärusega kindlaks määratud tasakaalustatavate subsiidiumide lõplik väärtuseline suurus jääb nüüd vahemikku 0,79-3,72 %.
Kava
Äriühing
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPB-kava (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DD-kava (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
Eellubade kava (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCG-kava (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
EC-kava (8)
-
-
-
-
FM-kava (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU- kava (8)
-
-
0,95 %
-
KOKKU
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Valimist välja jäänud koostööd tegevate äriühingute puhul on ümberarvutatud subsiidiumimarginaal 3,41 %.
(51)
Ümberarvutatud üleriigiline subsiidiumimarginaal on 3,72 %.
4. LIIDU TOOTMISHARU
4.1. Liidu tootmisharu
(52)
Mõned kasutajad seadsid kahtluse alla ajutise määruse põhjenduses 116 märgitud liidu tootjate arvu. Nad väidavad, et tootjate arvu hinnati valesti ning et tegelikult on liidu turul vähem tootjaid.
(53)
Komisjon märgib, et eespool nimetatud väidet ei ole põhjendatud, ning kinnitab pärast kontrollimist ajutise määruse põhjenduses 116 esitatud teavet, nimelt seda, et uurimisperioodil tootis vaatlusalust toodet liidus 27 liidu tootjat. See arv on kindlaks tehtud kaebuse alusel, esialgses etapis ja uurimise ajal. Komisjon võttis ühendust kõigi teadaolevate liidu tootjatega ja sai teavet, mida kasutati käesoleva uurimise raames.
4.2. Liidu toodang ja liidu tootjate väljavõtteline uuring
(54)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 117-119.
5. KAHJU
5.1. Liidu tarbimine
(55)
Mõni kasutaja väitis, et kahju analüüsimisel oleks tulnud jätta arvesse võtmata 2009. aastat käsitlevad andmed, sest kõnealusel aastal aset leidnud finantskriis avaldas moonutavat mõju, seda eelkõige liidu tarbimisele. Isegi kui 2009. aasta andmed oleksid analüüsist välja jäetud, oleks tarbimine ikkagi näidanud kasvutrendi (+ 5 %), mis on märk turu kosumisest. Peale selle, finantskriisi negatiivset mõju tunnistatakse ajutise määruse põhjenduses 120, kuid järelduses leiti, et turuolukord on paranenud. Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 120.
5.2. Asjaomasest riigist pärit import liitu
(56)
Äriühingu KEI Industries puhul kindlaks tehtud subsiidiumimarginaal jääb allapoole algmääruse artikli 14 lõikes 5 ette nähtud de minimis-läve (vt eespool põhjendus 49). Sellepärast leitakse, et kõnealune eksportiv tootja ei saanud uurimisperioodil subsiidiumikavade alusel kasu algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 mõistes. Selle tulemusena jäeti tema impordimahud Indiast pärit subsideeritud impordi mahtude hulgast välja. Üks eksportiv tootja, nimelt kontsern Venus Group, väitis, et teatavad tehingud on ekslikult kahekordselt arvesse võetud. Komisjon nõustus eksportiva tootjaga, mistõttu need tehingud jäeti Indiast pärit subsideeritud impordi kogumahtude hulgast välja. Sellest tulenevalt muudeti subsideeritud impordi mahtu, turuosa ja keskmist hinda.
(57)
Subsideeritud impordi maht ja turuosa:
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Maht (tonnides)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Turuosa
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Allikas:
Eurostati andmed ja küsimustike vastused.
(58)
Äriühing KEI Industries eksportis vaatlusalust toodet uurimisperioodil piiratud koguses ja äriühingu Venus Group eespool nimetatud tehingud hõlmasid samuti piiratud koguseid, mistõttu ei toonud nende impordimahtude Indiast pärit subsideeritud impordi kogumahust mahaarvamine kaasa muutusi ajutise määruse põhjendustes 123 ja 124 kirjeldatud suundumustes. Seega kinnitatakse need ajutise määruse põhjendused.
(59)
Subsideeritud impordi keskmine hind:
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Keskmine hind
(eurot/MT)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
135
Allikas:
Eurostati andmed ja küsimustike vastused.
(60)
Nagu eespool on selgitatud, eksportis äriühing KEI Industries uurimisperioodil piiratud koguseid ning teatavate kontserni Venus Group tehingute väljajätmine mõjutas ainult piiratud koguseid. Äriühingu KEI Industries impordimahtude ja kontserni Venus Group eespool nimetatud tehingute väljajätmine Indiast pärit subsideeritud impordi kogumahust ei too seega kaasa mingit märkimisväärset muutust Indiast pärit subsideeritud impordi keskmises hinnas või hinna allalöömise arvutustes. Hinna allalöömise ümberarvutatud marginaal on 11,7 %. Ülejäänud impordi puhul kinnitati ajutise määruse põhjendustes 128-130 kirjeldatud tulemuste põhjal tehtud järeldused.
(61)
Vastusena lõplikule avalikustamisele väitis India valitsus, et komisjon on subsideeritud impordi proportsionaalset vähendamist kohaldanud ainult koostööd tegevate eksportivate tootjate impordimahtude suhtes, et võtta arvesse äriühingu KEI Industries de minimis-tulemusi ja teatavate kontserni Venus Group tehingute ekslike topeltarvestuste eemaldamist. See väide põhineb vääritimõistmisel. Komisjon on kohaldanud proportsionaalset vähendamist kogu impordimahu suhtes, sealhulgas koostööst keeldunud importijate suhtes. Seetõttu tuli väide tagasi lükata.
5.3. Liidu tootmisharu majanduslik olukord
(62)
Mõni huvitatud isik väitis, et ülemaailmset majanduskriisi arvesse võttes tuleks liidu tootmisharu saavutatud tulemusi pidada mõistlikult positiivseteks ning et peale ühe kahjunäitaja - turuosa - ei osutanud ükski teine kahjunäitaja kahju olemasolule.
(63)
Üks isik väitis, et liidu tootmisharu keskmine müügihind suurenes ligikaudu 34 %, kusjuures liidu tootmisharu tootmiskulud suurenesid samal perioodil vaid 13 %. Sellega seoses tuleb märkida, et vaatlusaluse perioodi alguses, nimelt 2009. aastal, müüs liidu tootmisharu tooteid tootmiskuludest madalama hinnaga ning alles alates 2011. aastast õnnestus müüa tootmiskuludest kõrgema hinnaga.
(64)
Uurimine näitas, et kuigi mõni kahjunäitaja, näiteks tootmismaht ja tootmisvõimsuse rakendamine, näitas positiivset arengutrendi või püsis stabiilsena, nagu tööhõive, ei järginud paljud teised liidu tootmisharu finantsolukorraga seotud näitajad, nimelt kasumlikkus, rahavoog, investeeringud ja investeeringutasuvus, vaatlusalusel perioodil rahuldavat arengutrendi. Kuigi investeeringuid käsitlev näitaja 2010. aastal paranes, langes see 2011. aastal ja uurimisperioodil allapoole 2009. aasta taset. Aastatel 2009-2011 investeeringutasuvus küll tõepoolest paranes, saavutades 6,7 % taseme, kuid uurimisperioodil vähenes jälle 0,8 %-le. Samamoodi paranesid kuni 2011. aastani ka kasumlikkuse ja rahavooga seotud näitajad, ehkki uurimisperioodil hakkasid need jälle halvenema. Sellepärast võib järeldada, et liidu tootmisharu olukord hakkas paranema pärast 2009. aastat, kuid seejärel aeglustas taastumist Indiast pärit subsideeritud import.
(65)
Ühe huvitatud isiku taotlusel kinnitatakse, et ajutise määruse põhjenduses 153 kindlaks määratud varude tase on seotud valimisse kaasatud liidu äriühingute tegevusega.
(66)
Liidu tootmisharu väitis, et esialgses etapis kasumimarginaali sihtväärtuseks seatud 5 % oli liiga väike. Seda väidet ei põhjendatud piisavalt. Ajutise määruse põhjenduses 148 selgitatakse, millistel põhjustel valiti selline kasumimarginaal, ning uurimine ei paljastanud mingeid põhjuseid selle muutmiseks. Sellepärast säilitatakse lõplike järelduste tegemiseks kasumimarginaali sihtväärtus 5 %.
(67)
Üks eksportiv tootja väitis, et liidu tootmisharu raskused on suures osas põhjustatud struktuursetest probleemidest. Ka sellepärast oli kasumimarginaali sihtväärtus 5 % tasemel ebarealistlik.
(68)
Tuletatakse meelde, et vastavalt kohtupraktikale (11) peavad institutsioonid määrama kindlaks kasumimarginaali, millele liidu tootmisharu saaks tavapärastel konkurentsitingimustel ja subsideeritud impordi puudumise korral mõistlikul määral tugineda. Antud juhul on osutunud võimatuks teha seda analüüsi vaatlusaluse toote kohta liidu tootmisharu puhul järgmistel põhjustel. Vaatlusaluse tootega seotud kasumimarginaali arvutamiseks piisav teave on kättesaadav ainult alates 2007. aastast. Aastal 2007 oli kasumimarginaal 3,7 %. Alates 2008. aastast on see finants- ja majanduskriisi mõjul muutunud negatiivseks. Kaebuse esitaja väitis ja uurimise tulemusena tehti kindlaks, et subsideeritud import hakkas liidu turule saabuma alates 2007. aastast, mil impordimahud suurenesid 17 727 tonnilt 2006. aastal 24 811,3 tonnile. Sellepärast on institutsioonid määranud kasumimarginaali sihtväärtused kindlaks tegeliku kasumi alusel, mida täheldati terasetööstuse muudes osades, mis ei ole kannatanud dumpinguhinnaga ja subsideeritud impordi (12) tõttu.
5.4. Järeldused kahju kohta
(69)
Sellest tulenevalt järeldab komisjon, et liidu tootmisharu on uurimisperioodil kandnud olulist kahju.
6. PÕHJUSLIK SEOS
6.1. Subsideeritud impordi mõju
(70)
Üks eksportiv tootja väitis, et ajutises määruses eirati asjaolu, et liidu tootmisharul oli alates 2009. aastast võimalik saada kasu tarbimise suurenemisest, ning et komisjon ei saa eeldada, et liidu tootmisharu suudab oma turuosa piiramata ajaks säilitada.
(71)
Vastuseks nendele väidetele tuleb märkida, et uurimine näitas, et Indiast pärit subsideeritud impordi turuosa suurenes kiiremas tempos kui tarbimine liidu turul. Indiast pärit subsideeritud impordi maht kasvas 110 %, samal ajal kui tarbimine suurenes samal perioodil 50 %. Peale selle selgus uurimise tulemusena samuti, et Indiast pärit impordi keskmine hind oli samal perioodil pidevalt väiksem liidu tootmisharu keskmisest hinnast ning uurimisperioodil toimus liidu tootmisharu keskmise hinna allalöömine 11,7 % võrra. Selle tulemusena saab järeldada, et kuigi liidu tootmisharu sai tõepoolest teataval määral kasu suurenenud tarbimisest ja tal õnnestus suurendada ka oma müügimahtu 40 %, ei suutnud ta säilitada oma turuosa, mida oleks võinud eeldada paranenud turutingimustes ja liidu tootmisharu kasutamata tootmisvõimsust arvesse võttes.
6.2. Muude tegurite mõju
6.2.1. Subsideerimata import
(72)
Teatavad huvitatud isikud väitsid, et subsideerimata impordi mõju tuleb hinnata uuesti, võttes arvesse asjaolu, et äriühing KEI Industries sai de minimis-subsiidiumimarginaali, ja asjaolu, et analüüsist eemaldati teatavad kontserni Venus Group tehingute ekslikud topeltarvestused. Samuti väitsid nad, et subsideerimata impordi hinnad olid madalamad kui subsideeritud impordi omad.
(73)
Allpool tabelis on näidatud subsideerimata ekspordi mahu ja hindade arengut vaatlusalusel perioodil. Selle maht moodustas uurimisperioodil ligikaudu ühe kolmandiku India ekspordist ja see järgis sama suundumust kui subsideeritud import.
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Maht (tonnides)
5 227
9 015
11 394
10 938
Maht (indeks)
100
172
218
210
Keskmine hind (eurot/MT)
2 268
2 678
3 105
3 056
Keskmine hind (indeks)
100
118
137
135
Allikas:
küsimustiku vastused ja Eurostat.
(74)
Seega on õige, et subsideerimata impordi hinnad olid madalamad kui subsideeritud impordi omad. Siiski moodustab subsideerimata impordi maht ainult kolmandiku subsideeritud impordi mahust. Seega ei likvideeri subsideerimata impordi tekitatud kahju põhjuslikku seost Indiast pärit subsideeritud impordi ja materiaalse kahju vahel, mida kandis liidu tootmisharu vaatlusalusel perioodil.
6.2.2. Import kolmandatest riikidest
(75)
Üks India eksportiv tootja ja India valitsus kordasid väidet, et Hiina Rahvavabariik oleks tulnud uurimisega hõlmata ning et Hiina Rahvavabariigist pärit impordi mõju liidu turule ja liidu tootmisharule oli alahinnatud.
(76)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 170, ei ilmnenud menetluse algatamise etapis ega lõpliku otsuse tegemise etapis mingeid tõendeid subsideerimise kohta, mis oleksid võinud anda alust algatada subsiidiumivastase menetluse Hiina Rahvavabariigist pärit impordi suhtes. Seetõttu pole põhjendatud väide, et Hiina Rahvavabariik oleks tulnud uurimisega hõlmata, ja see lükatakse tagasi.
(77)
Vaatlusalusel perioodil näitas Hiina Rahvavabariigist pärit import siiski kasvutrendi ja saavutas uurimisperioodil 8,3 % suuruse turuosa, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 168. Peale selle olid Hiinast pärit impordi hinnad madalamad liidu tootmisharu hindadest ja India eksportivate tootjate poolt liidu turul küsitavatest hindadest. Seega uuriti täiendavalt, kas Hiina Rahvavabariigist pärit import võis suurendada liidu tootmisharu kantud kahju ja kõrvaldada põhjusliku seose nimetatud kahju ja Indiast pärit subsideeritud impordi vahel.
(78)
Esialgses etapis kasutada oleva teabe põhjal oli alust arvata, et Hiinast pärit importtoodete valik oli erinev ning et Hiina tooteid turustati teistsugustes turusegmentides võrreldes liidu tootmisharu toodetega või võrreldes liidu turul müüdavate Indiast pärit toodetega.
(79)
Pärast ajutise meetme avalikustamist sai komisjon mitu kaebust, mis osutasid võimalusele, et odav Hiinast pärit import vaatlusalusel perioodil ei kõrvalda põhjuslikku seost dumpinguhinnaga Indiast pärit impordi ja liidu tööstusharu kantud materiaalse kahju vahel.
(80)
Uurimisaluseid CN-koode käsitleva impordistatistika põhjal tehtud analüüs näitas, et 29 % Hiinast pärit impordist toimus madalamas turusegmendis (CN-koodi 7223 00 99 all). See selgitab osaliselt, miks Hiina toodete keskmised hinnad on madalamad liidu tootmisharu ja India eksportivate tootjate küsitavatest hindadest. CN-koodi 7223 00 99 kohta esitatud statistika näitas ka, et Hiina tootjate kliendid asusid peamiselt Ühendkuningriigis, kus liidu tootmisharu ei olnud praktiliselt esindatud.
Keskmine hind
(eurot/MT)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Allikas:
Eurostat.
(81)
Mis puutub CN-koodi 7223 00 19, siis toote kontrollnumbrite põhjal tehtud analüüsid näitasid, et nii liidu tootmisharu kui ka India tootjad konkureerisid peamiselt kõrgemas turusegmendis, kus sama CN-koodiga (13) toodete hinnad võisid olla kuni neli korda kõrgemad kui madalamas turusegmendis. Uurimise tulemusena ilmnes ka, et üldiselt olid hinnaerinevused seotud tooteliigiga ja niklisisaldusega. Lisaks näitas uurimine, et Hiina eksportijad müüvad peamiselt halvema kvaliteediga tooteliike, mis kuuluvad liidu turul eespool nimetatud CN-koodi alla. Seega on Hiinast pärit impordi hindamisel kõige olulisem tegur tootevalik.
(82)
Seoses Hiina Rahvavabariigist pärit impordi hinnatasemega tuleb rõhutada, et alates aastast 2009 kuni vaatlusaluse perioodini on Hiinast pärit impordi keskmine hind jäänud kallimaks subsideeritud India eksportivate tootjate hindadest, nagu võib näha järgmise tabeli põhjal, milles on esitatud CN-koodi 7223 00 19 alla kuuluva subsideeritud India ekspordi keskmine hind.
Keskmine hind
(eurot/MT)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Uurimisperiood + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Allikas:
Eurostat.
(83)
Vaatlusalusel perioodil langes Hiinast pärit impordi keskmine hind esimest korda allapoole India subsideeritud impordi hinda. Siiski leiti, et see on ajutine, kuna Hiinast pärit impordi hinnatase oli aastal pärast vaatlusalust perioodi jälle kõrgem India hindadest.
(84)
Peale selle, Indiast ja Hiina Rahvavabariigist pärit impordi mahtude võrdlus näitas, et vaatlusaluse perioodi mis tahes hetkel, eelkõige uurimisperioodil, olid Hiina Rahvavabariigist pärit impordi mahud palju väiksemad kui Indiast pärit impordi mahud. Hiina Rahvavabariigist pärit impordi mahud moodustasid tavaliselt vähem kui poole Indiast pärit koguimpordist.
(85)
Eespool esitatud teabe põhjal leiab kinnitust, et oluline osa Hiinast pärit impordist erines uurimisperioodil liidu tootmisharu tootevalikust ning et igasugune vahetu konkurents liidu tootmisharu toodetavate ja müüdavate toodetega on piiratud.
(86)
Sellest tulenevalt ei saanud Hiina Rahvavabariigist pärit import mõjutada liidu tootmisharu olukorda sellisel määral, et oleks kõrvaldatud põhjuslik seos Indiast pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 168.
6.2.3. Konkurents teiste liidu tootjatega
(87)
Üks isik väitis, et liidu tootjate kehvad majandustulemused võisid olla tingitud konkureerimisest teiste liidu tootjatega, kes ei kuulunud kaebuse esitajate hulka ega väljendanud oma toetust uurimisele juhtumi algatamise etapis.
(88)
Teiste liidu tootjate turuosa areng oli järgmine:
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Maht (tonnides)
34 926
55 740
55 124
55 124
Näitaja (2009 = 100)
100
160
158
158
Teiste liidu tootjate turuosa
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Allikas:
Kaebus.
(89)
Nende liidu tootjate müük, kes ei kuulunud kaebuse esitajate hulka ja kes ei väljendanud spetsiaalselt oma toetust uurimisele, moodustas 44 % liidu kogumüügist, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 139. Nende müügimaht suurenes 58 % hinnanguliselt 34 926 tonnilt 2009. aastal 55 124 tonnile vaatlusalusel perioodil. Selline kasv on siiski suhteliselt tagasihoidlik võrreldes Indiast pärit subsideeritud impordi kasvuga samal perioodil (+ 110 %). Lisaks püsis nende liidu tootjate turuosa vaatlusalusel perioodil suhteliselt stabiilsena ning ei leitud tõendeid selle kohta, et nende hinnad oleksid madalamad valimisse kaasatud liidu tootjate hindadest. Sellepärast järeldatakse, et nende müük liidu turul ei mõjutanud liidu tootmisharu kantud kahju suurust.
6.3. Kokkuvõte põhjusliku seose kohta
(90)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 176-179.
7. LIIDU HUVID
7.1. Üldised kaalutlused
(91)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 180.
7.2. Liidu tootmisharu huvid
(92)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 181-188.
7.3. Kasutajate huvid
(93)
Pärast ajutiste meetmete kehtestamist võtsid seitse kasutajat ja üks kasutajate ühing komisjoniga ühendust ning näitasid üles huvi teha uurimise raames koostööd. Pärast taotluse saamist saadeti neile küsimustikud 2013. aasta aprillis. Ainult kaks kasutajat saatsid vastused kogu küsimustikule ning üldiselt esindasid koostööd tegevad kasutajad 12 % Indiast pärit koguimpordist uurimisperioodil ja 2,5 % liidu kogutarbimisest. Küsimustikule saadetud vastustes sisalduvate uute andmete põhjal hinnati uuesti majanduslikku mõju, mida meetmed kasutajatele avaldavad, ning esitatud teabe kontrollimiseks tehti kontrollkäik kahe kasutaja juurde.
(94)
Kasutajad väitsid, et ajutise määruse põhjenduses 191 märgitud kasumlikkuse tase 9 % oli liiga kõrge ega olnud kasutajate tootmisharu puhul tüüpiline. Pärast küsimustikule täiendavate vastuste saamist arvutati uuesti koostööd tegevate kasutajate keskmine kasumlikkus ja selleks määrati 2 % käibest.
(95)
Samuti leiti, et koostööd tegevate kasutajate puhul moodustasid ostud Indiast keskmiselt 44 % vaatlusaluse toote koguostudest ning India oli ainsaks tarneallikaks kahe koostööd tegeva kasutaja jaoks. Uurimisperioodil moodustas vaatlusaluse tootega seotud kaubakäive keskmiselt 14 % koostööd tegevate kasutajate käibest.
(96)
Kui eeldada, et käiku läheb liidu turu jaoks halvim stsenaarium, st olukord, kus turustusahelale ei ole võimalik üle kanda mingit potentsiaalset hinnatõusu ja kasutajad jätkavad ostmist Indiast varasemas mahus, tähendaks tollimaks, et kasutajate poolt vaatlusaluse tootega või selle kasutamisega seotud tegevuse tulemusena saavutatud kasumlikkus väheneks keskmiselt umbes 0,25 protsendipunkti 1,75 %-le.
(97)
Komisjon tunnistab, et individuaalsel tasandil on mõju suurem nende kasutajate jaoks, kelle import pärineb eranditult Indiast. Kuid selliseid kasutajaid on suhteliselt vähe (kaks koostööd tegevat kasutajat). Pealegi on neil - tingimusel, et nende India tootja teeb koostööd - võimalus taotleda tollimaksutagastust kooskõlas algmääruse artikliga 21, kui on täidetud kõik sellise tagastuse saamise tingimused.
(98)
Mõni kasutaja väljendas taas kord muret, et meetmed avaldavad eriti suurt mõju teatavat liiki traadile, mida Euroopas ei toodeta, nimelt nn 200. seeria traadile, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 194. Kasutajate sõnul on liidu tootmise puudumine tingitud piiratud nõudlusest ja tootmisprotsessi spetsiifilisusest.
(99)
Uurimine seevastu näitas, et liidu tootmisharu toodab siiski sellist liiki roostevaba terastraati ning et see moodustab piiratud osa liidu turust. Dumpinguvastaste ja subsiidiumivastaste meetmetega hõlmamata riikidest pärit kasutajate jaoks on olemas ka alternatiivsed tarneallikad. Lisaks määrati kahele India eksportivale tootjale tasakaalustava tollimaksu määr 0 %, mistõttu ei avalda meetmete kehtestamine olulist mõju nende tehtavatele tarnetele. Peale selle, samal eesmärgil saab kasutada muud liiki roostevaba terastraati. Sellepärast ei saa meetmete kehtestamine avaldada suurt mõju liidu turule ja nimetatud kasutajatele. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(100)
Mõni kasutaja juhtis tähelepanu asjaolule, et samasuguse toote puhul on liidu tootjate pakutav tarneaeg pikem, kui see on Indiast pärit vaatlusaluse toote puhul. Kauplejate ja ettevõtjate võimalus varusid koguda ja tagada nende kiire kättesaadavus ei muuda siiski faktilisi tõendeid subsideeritud impordi negatiivse mõju kohta. Seega tuleb see väide tagasi lükata.
(101)
Eespool esitatud teavet arvesse võttes leitakse, et isegi kui mõnele kasutajale võivad Indiast pärit impordi suhtes kehtestatavad meetmed avaldada suuremat negatiivset mõju kui teistele kasutajatele, saab liidu turg hoopis kasu meetmete kehtestamisest. Eelkõige leitakse, et õiglaste kaubandustingimuste taastamine liidu turul võimaldaks liidu tootmisharul viia oma hinnad kooskõlla tootmiskuludega, säilitada tootmine ja tööhõive, võita tagasi varasemalt kaotatud turuosa ja saada kasu suuremast mastaabisäästust. See peaks tootmisharul võimaldama saavutada mõistlikud kasumimarginaalid, mis võimaldavad keskpikas ja pikas perspektiivis tõhusalt tegutseda. Samal ajal parandab tootmisharu oma üldist finantsolukorda. Lisaks tehti uurimise raames kindlaks, et meetmed avaldavad üldist piiratud mõju kasutajatele ja sõltumatutele importijatele. Seetõttu järeldatakse, et meetmete alusel saadav üldine kasu näib kaaluvat üles vaatlusaluse toote kasutajatele liidu turul avalduva mõju.
7.4. Sõltumatute importijate huvid
(102)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 197-199.
7.5. Järeldus liidu huvide kohta
(103)
Eespool esitatud teavet arvesse võttes kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 200 ja 201 esitatud hinnang.
8. LÕPLIKUD TASAKAALUSTUSMEETMED
8.1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(104)
Kuna märkused puuduvad, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 203-206.
8.2. Järeldus kahju kõrvaldamise taseme kohta
(105)
Äriühingu KEI Industries jaoks ei arvutatud individuaalset kahjumarginaali, sest kõnealuse äriühingu lõplik subsiidiumimarginaal oli de minimis-tasemel, nagu on märgitud eespool põhjenduses 49.
(106)
Ajutises määruses kasutatud metoodika kinnitatakse.
8.3. Lõplikud meetmed
(107)
Eespool esitatud teavet silmas pidades ja kooskõlas algmääruse artikli 15 lõikega 1 tuleks kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks tasemel, mis on piisav subsideeritud impordi tekitatud kahju kõrvaldamiseks, ületamata seejuures kindlaksmääratud subsiidiumimarginaali.
(108)
Seetõttu kehtestati tasakaalustavad tollimaksu määrad kahju- ja subsiidiumimarginaalide võrdluse põhjal. Kavandatavad tasakaalustavate tollimaksude määrad on järgmised:
Äriühing
Subsiidiumimarginaal
Kahjumarginaal
Tasakaalustava tollimaksu määr
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus Group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
Puudub
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
Puudub
0,0 %
Koostööd tegevad valimisse kaasamata äriühingud
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Kõik teised äriühingud
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Käesoleva töödokumendi kohased äriühingute suhtes kehtestatavad individuaalsed tasakaalustava tollimaksu määrad määrati kindlaks käesoleva uurimise järelduste põhjal. Sellepärast kajastavad need olukorda, mis tehti uurimise käigus kindlaks nende äriühingute puhul. Nimetatud tollimaksu määrasid (erinevalt üleriigilisest tollimaksust, mida kohaldatakse kõikide teiste äriühingute suhtes) kohaldatakse eranditult selliste toodete impordi puhul, mis on pärit Indiast ning mille on tootnud nimetatud konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete suhtes, mille tootjaks on mõni teine äriühing, keda ei ole käesoleva töödokumendi regulatiivosas konkreetselt nimetatud, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide teiste äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksu määr.
(110)
Mis tahes taotlus kohaldada äriühingu suhtes individuaalse tasakaalustava tollimaksu määrad (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmise või müügiga tegeleva üksuse asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (14) koos kõigi vajalike andmetega, eelkõige nimevahetuse või tootmise või müügiga tegelevate isikutega seotud võimalike muudatuste korral äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis. Vajaduse korral muudetakse vastavalt lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtestamist käsitlevat määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
8.4. Ajutiste tasakaalustavate tollimaksude lõplik sissenõudmine
(111)
Võttes arvesse kindlakstehtud subsiidiumimarginaalide suurust ja pidades silmas liidu tootmisharule tekitatud kahju taset, leitakse, et ajutise määruse kohaselt ajutise tasakaalustava tollimaksuna tagatiseks antud summad tuleb kehtestatud lõplike tollimaksude ulatuses lõplikult sisse nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesolevaga kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks roostevaba terastraadi impordi suhtes, mis
i)
sisaldab 2,5 massiprotsenti või rohkem niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 28 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 31 massiprotsendi niklit, ning 20 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 22 massiprotsendi kroomi,
ii)
sisaldab alla 2,5 massiprotsendi niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 13 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 25 massiprotsendi kroomi, ning 3,5 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 6 massiprotsendi alumiiniumi,
praegu liigitatud CN-koodide 7223 00 19 ja 7223 00 99 alla ning on pärit Indiast.
2. Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja järgmises tabelis loetletud äriühingute valmistatud toote netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu tasumist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaksu määr (%)
TARICi lisakood
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Lisas loetletud äriühingud
3,4
Kõik teised äriühingud
3,7
B999
3. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse tollimakse käsitlevaid kehtivaid õigusnorme.
Artikkel 2
Lõplikult nõutakse sisse summad, mis on tagatud ajutise tasakaalustava tollimaksu kehtestamisega vastavalt määrusele (EL) nr 419/2013 roostevaba terastraadi impordi suhtes, mis
i)
sisaldab 2,5 massiprotsenti või rohkem niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 28 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 31 massiprotsendi niklit, ning 20 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 22 massiprotsendi kroomi,
ii)
sisaldab alla 2,5 massiprotsendi niklit, välja arvatud traat, mis sisaldab 13 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 25 massiprotsendi kroomi, ning 3,5 massiprotsenti või rohkem, kuid mitte üle 6 massiprotsendi alumiiniumi,
praegu liigitatud CN-koodide 7223 00 19 ja 7223 00 99 alla ning on pärit Indiast.
Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõplikud tasakaalustava tollimaksu määrad, vabastatakse.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 2. september 2013