NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 516/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond, mění rozhodnutí Rady 2008/381/ES a zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES a č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíl Unie, který spočívá ve vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, by mělo být mimo jiné dosaženo prostřednictvím společných rámcových opatření azylové a přistěhovalecké politiky založené na solidaritě mezi členskými státy a spravedlivé vůči třetím zemím a jejich státním příslušníkům. Evropská rada dne 2. prosince 2009 uznala, že je v zájmu podpory vývoje politiky v oblasti azylu a migrace zapotřebí v rámci Unie zvýšit pružnost a soudržnost finančních zdrojů, a to jak z hlediska rozsahu, tak z hlediska použitelnosti.
(2)
S cílem přispět k rozvoji společné azylové a přistěhovalecké politiky Unie a k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva s ohledem na uplatňování zásad solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy, jakož i zásady spolupráce se třetími zeměmi by se měl tímto nařízením zřídit Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“).
(3)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení při respektování požadavků ohledně předvídatelnosti a při zajištění spravedlivého a transparentního rozdělování zdrojů za účelem splnění obecných a specifických cílů stanovených v tomto nařízení.
(4)
Účinnost opatření a kvalita výdajů jsou hlavními zásadami při provádění fondu. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(5)
Nová struktura o dvou pilířích by měla přispět ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v oblasti vnitřních věcí. Mělo by se usilovat o součinnost, soudržnost a doplňkovost mezi různými fondy a programy, a to i s ohledem na přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se však vyloučit jakékoli překrývání mezi různými nástroji financování.
(6)
Fond by měl vytvořit pružný rámec, který by členským státům umožňoval přijímat finanční prostředky v rámci jejich národních programů na podporu oblastí politik spadajících do působnosti tohoto fondu, a to podle konkrétní situace a potřeb a s ohledem na obecné i specifické cíle fondu, u nichž by byla finanční podpora vyhodnocena jako nejúčinnější a nejvhodnější.
(7)
Fond by měl být vyjádřením solidarity formou finanční pomoci členským státům. Měl by posílit účinné řízení migračních toků do Unie v oblastech s maximální přidanou hodnotou Unie, zejména sdílením odpovědnosti mezi členskými státy, sdílením odpovědnosti se třetími zeměmi a posílením spolupráce s nimi.
(8)
Za účelem přispění k dosažení obecného cíle fondu členské státy zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na specifické cíle tohoto nařízení a aby přidělování zdrojů cílům zajišťovalo, že tyto mohou být splněny. V mimořádném případě, kdy si určitý členský stát přeje odchýlit se od minimálních procentních podílů stanovených v tomto nařízení by měl dotyčný členský stát předložit podrobné odůvodnění v rámci svého národního programu.
(9)
V zájmu zajištění jednotné a vysoce kvalitní azylové politiky, jakož i v zájmu uplatňování vyšších standardů mezinárodní ochrany by měl fond přispívat k účinnému fungování společného evropského azylového systému, který zahrnuje opatření týkající se politiky, právních předpisů a budování kapacit ve spolupráci s jinými členskými státy, agenturami Unie a se třetími zeměmi.
(10)
Je vhodné podporovat a zvyšovat úsilí členských států o plné a řádné provádění acquis Unie v oblasti azylu, a to zejména s cílem poskytnout odpovídající podmínky přijímání vysídleným osobám, žadatelům o mezinárodní ochranu a osobám požívajícím mezinárodní ochrany a s cílem zajistit správné určení jejich postavení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (4), uplatňovat spravedlivé a účinné azylové řízení a prosazovat osvědčené postupy v oblasti azylu, tak aby byla chráněna práva osob, jež žádají o mezinárodní ochranu, a aby azylové systémy členských států mohly účinně fungovat.
(11)
Fond by měl poskytnout přiměřenou podporu společnému úsilí členských států při určování, sdílení a prosazování osvědčených postupů a při vytváření účinných struktur spolupráce s cílem zvýšit kvalitu rozhodování v rámci společného evropského azylového systému.
(12)
Fond by měl doplnit a podpořit činnost Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (5) s cílem koordinovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, poskytovat podporu členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny mimořádnému tlaku, a přispět k provádění společného evropského azylového systému. Komise může využít možnost poskytnutou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) svěřit Evropskému podpůrnému úřadu pro otázky azylu provádění specifických úkolů a ad hoc úkolů, jako je koordinace akcí členských států souvisejících se znovuusídlením v souladu s nařízením (EU) č. 439/2010.
(13)
Fond by měl podporovat úsilí Unie a členských států spojené se zvyšováním kapacity členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky s ohledem na jejich závazky vyplývající ze stávajících právních předpisů Unie.
(14)
Fond by měl podporovat členské státy v jejich úsilí poskytnout uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) označeny za způsobilé ke znovuusídlení, mezinárodní ochranu a trvalé řešení na vlastním území, jako je například posouzení potřeb souvisejících se znovuusídlením a přesun příslušných osob na vlastní území s tím, že jim zaručí bezpečné právní postavení a podpoří jejich účinnou integraci.
(15)
Fond by měl poskytovat podporu novým postojům týkajícím se přístupu k azylovým řízením bezpečnějším způsobem, zejména zaměřením se na hlavní země tranzitu, jako jsou programy ochrany zacílené na specifické skupiny či určité postupy pro posuzování žádostí o azyl.
(16)
Fond se vyznačuje tím, že by měl mít možnost podporovat dobrovolné operace s rozdělením zátěže dohodnuté mezi členskými státy a spočívající v přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(17)
Partnerství a spolupráce se třetími zeměmi na zajištění odpovídajícího řízení přílivu žadatelů o azyl či jiný druh mezinárodní ochrany představují základní prvky azylové politiky Unie. V zájmu zajištění co nejrychlejšího přístupu k mezinárodní ochraně a trvalých řešení, mimo jiné v rámci regionálních programů ochrany, by měl fond zahrnovat silnou unijní složku věnovanou znovuusídlení.
(18)
V zájmu zlepšení a posílení procesu integrace do evropských společností by měl fond usnadňovat legální migraci do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a zajišťovat přípravu procesu integrace již v zemi původu státních příslušníků třetích zemí, kteří přicházejí do Unie.
(19)
Při podpoře ucelených strategií konkrétně zaměřených na podporu integrace státních příslušníků třetích zemí na celostátní, případně místní nebo regionální úrovni by měl fond v zájmu účinnosti a dosažení co největší přidané hodnoty postupovat cílenějším způsobem. Tyto strategie by měly být prováděny především místními či regionálními orgány a nestátními subjekty, přičemž by neměly být vyloučeny orgány s celostátní působností, zejména pokud by tak vyžadovala konkrétní správní organizace daného členského státu nebo pokud by byly v daném státě akce v oblasti integrace prováděny ve sdílené pravomoci ústředních a decentralizovaných správních orgánů. Provádějící organizace by z řady dostupných opatření měly vybrat ta, která jsou nejvhodnější s ohledem na jejich konkrétní situaci.
(20)
Provádění fondu by mělo být v souladu se společnými základními principy Unie v oblasti integrace, které jsou uvedeny ve Společném programu pro integraci.
(21)
Oblast působnosti integračních opatření by v zájmu zajištění komplexního přístupu k integraci měla rovněž zahrnovat osoby požívající mezinárodní ochrany, přičemž je třeba zohlednit specifické rysy těchto cílových skupin. Pokud jsou integrační opatření kombinována s opatřeními při přijetí, měly by akce případně zahrnovat i žadatele o mezinárodní ochranu.
(22)
Pro zajištění soudržné reakce Unie na integraci státních příslušníků třetích zemí by akce financované z fondu měly být specifické ve vztahu k akcím financovaným v rámci Evropského sociálního fondu, s kterými by se měly vzájemně doplňovat. V této souvislosti by se mělo od orgánů členských států odpovědných za provádění tohoto fondu vyžadovat, aby zřídily mechanismy spolupráce a koordinace s orgány, které členské státy pověřily řízením intervencí Evropského sociálního fondu.
(23)
Z praktických důvodů se mohou některé akce týkat skupiny lidí, na niž se lze účinněji obrátit jako na celek bez rozlišování mezi jejími členy. Bylo by proto vhodné stanovit, aby měly členské státy, které si to přejí, možnost stanovit v jejich národních programech, že opatření pro integraci mohou zahrnovat nejbližší příbuzné státních příslušníků třetích zemí, je-li to nezbytné pro účinné provádění takových akcí. Za „nejbližší příbuzné“ by měli být považováni manželé(manželky)/partneři(partnerky), jakož i jakákoli osoba s přímými rodinnými vazbami v sestupné či vzestupné linii na státního příslušníka třetí země, na nějž jsou dané integrační akce zaměřeny, která by jinak nebyla do oblasti působnosti fondu zahrnuta.
(24)
Fond by měl podporovat členské státy při zavádění strategií zaměřených na organizování legální migrace, posílit jejich celkovou schopnost rozvíjet, zavádět, monitorovat a hodnotit veškeré strategie a politiky týkající se přistěhovalectví a integrace, jakož i politiky a opatření zaměřená na státní příslušníky třetích zemí, a to včetně právních nástrojů Unie. Měl by také podporovat výměnu informací a osvědčených postupů a spolupráci mezi různými správními útvary i s dalšími členskými státy.
(25)
Unie by měla pokračovat v provádění partnerství v oblasti mobility a rozšiřovat jejich využití coby hlavního strategického, komplexního a dlouhodobého rámce spolupráce se třetími zeměmi v oblasti řízení migrace. Z fondu by se měly podporovat činnosti v rámci partnerství v oblasti mobility, jež jsou prováděny buď na území Unie, nebo ve třetích zemích a jejichž cílem je sledovat potřeby a priority Unie, zvláště akce, které zajišťují kontinuitu financování zahrnujícího jak Unii, tak třetí země.
(26)
Je vhodné i nadále podporovat a podněcovat členské státy v jejich úsilí o zlepšování řízení v oblasti navracení státních příslušníků třetích zemí ve všech jeho aspektech, a to s ohledem na trvalé, spravedlivé a účinné provádění společných norem pro navracení osob, stanovených zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (7). Fond by měl podporovat jak rozvoj strategií pro navracení osob na vnitrostátní úrovni v rámci koncepce integrovaného řízení navracení, tak i opatření podporující jejich účinné provádění ve třetích zemích.
(27)
Pokud jde o dobrovolné návraty osob, včetně osob, které si návrat přejí, i když nejsou povinny území opustit, je třeba pro tyto osoby navrhnout pobídky, jako je například přednostní zacházení ve formě rozšířené pomoci při návratu. Tento druh dobrovolného návratu je z hlediska nákladové efektivnosti v zájmu vracejících se osob i v zájmu orgánů. Členské státy by měly být podněcovány k tomu, aby dávaly přednost dobrovolným návratům.
(28)
Z politického hlediska jsou ovšem dobrovolné a nucené návraty navzájem propojené a jejich účinky se navzájem posilují, a proto by členské státy měly být vybízeny k tomu, aby v rámci svého systému řízení navracení osob posílily doplňkovost obou těchto forem. Vyhoštění je nezbytné provádět v zájmu zachování integrity přistěhovalecké a azylové politiky Unie a přistěhovaleckých a azylových systémů členských států. Proto je možnost vyhoštění předpokladem, jenž zaručí, že nedojde k narušení této politiky a že budou prosazovány zásady právního státu, což je samo o sobě nezbytné pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z fondu by tedy měly být podporovány akce členských států zaměřené na usnadnění vyhoštění, případně v souladu s normami stanovenými v právu Unie a při plném respektování základních práv a důstojnosti navracených osob.
(29)
Je zásadní, aby v zemi návratu fond podporoval specifická opatření určená vracejícím se osobám, jež jim zajistí opravdový návrat do jejich města či regionu původu za dobrých podmínek a jež podpoří jejich trvalé opětovné začlenění do jejich společenství.
(30)
Dohody Unie o zpětném přebírání osob jsou nedílnou součástí návratové politiky Unie a ústředním nástrojem účinného řízení migračních toků, neboť usnadňují rychlé navracení nelegálních migrantů. Tyto dohody představují důležitý prvek v rámci dialogu a spolupráce se třetími zeměmi původu a tranzitu nelegálních migrantů a v zájmu účinnosti strategií pro navracení osob na úrovni členských států i Unie by mělo být podporováno jejich provádění ve třetích zemích.
(31)
Fond by měl doplňovat a posilovat aktivity prováděné Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, která byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (8) a jejímž jedním z úkolů je poskytovat členským státům nezbytnou pomoc při organizaci společných návratových operací a určit osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a vyhošťování neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí na území členských států, jakož i napomáhat členským státům za okolností, které vyžadují zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích s přihlédnutím k případům, které mohou představovat humanitární nouzi a vyžadovat záchranné operace na moři.
(32)
Vedle podporování návratu osob, jak je stanoveno v tomto nařízení, by měl fond podporovat rovněž jiná opatření pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví nebo obcházení stávajících právních předpisů v oblasti migrace, čímž by zajišťoval integritu imigračních systémů členských států.
(33)
Při čerpání z fondu by měly být plně dodržovány práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie a základní práva zakotvená v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Způsobilé akce by měly zohledňovat přístup k ochraně migrantů, uprchlíků a žadatelů o azyl založený na lidských právech a zejména by měly zajistit, že bude věnována zvláštní pozornost specifické situaci zranitelných osob, zejména žen, nezletilých osob bez doprovodu a jiných ohrožených nezletilých osob, na něž je třeba zaměřit cílená opatření.
(34)
Pojmy „zranitelné osoby“ a „rodinní příslušníci“ jsou v různých aktech příslušných pro toto nařízení vymezeny různě. Měly by proto být chápány ve smyslu příslušného aktu s ohledem na kontext, v němž jsou použity. V souvislosti se znovuusídlením by měly členské státy, které znovuusídlení provádějí, podrobně konzultovat UNHCR ohledně pojmu „rodinní příslušníci“ v souvislosti se svou praxí v oblasti znovuusídlení a faktickými postupy znovuusídlování.
(35)
Opatření, která se provádějí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím a která dostávají podporu z fondu, by měla být přijímána v součinnosti a soudržnosti s ostatními akcemi, probíhajícími mimo Unii za podpory zeměpisně a tematicky zaměřených nástrojů v oblasti vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, které jsou vůči dotyčné zemi či oblasti uplatňovány. Tato opatření by se neměla zaměřovat na podporu činností, jež jsou přímo zaměřeny na rozvoj a měla by případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zásada soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, jak je stanovena v bodu 35 Evropského konsensu o rozvoji, by měla být respektována. Je rovněž důležité zajistit, aby provádění mimořádné pomoci bylo v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňovalo, při dodržování humanitárních zásad, které jsou stanoveny v Evropském konsensu o humanitární pomoci.
(36)
Velká část dostupných prostředků v rámci fondu by se měla přidělovat úměrně odpovědnosti, kterou každý členský stát při svém úsilí o řízení migračních toků nese, a to podle objektivních kritérií. Za tímto účelem by se měly používat nejnovější dostupné statistické údaje shromážděné Eurostatem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007 (9) související s migračními toky, jako jsou počet prvních žádostí o azyl, počet kladných rozhodnutí přiznávajících postavení uprchlíka nebo status podpůrné ochrany, počet znovuusídlených uprchlíků, počet oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet státních příslušníků třetích zemí, kteří obdrželi povolení k pobytu vydané členským státem, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů.
(37)
V tomto nařízení se stanoví přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka je složena z minimální částky a částky vypočtené na základě průměrné hodnoty částek, které byly jednotlivým členským státům přiděleny v letech 2011, 2012 a 2013 z Evropského uprchlického fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (10), Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí zřízeného rozhodnutím Rady 2007/435/ES (11) a Evropského návratového fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (12). Výpočty přidělených částek byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělení stanovenými v rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí 2007/435/ES a rozhodnutí č. 575/2007/ES. S ohledem na závěry Evropské rady ze dnů 7. a 8. února 2013, které zdůraznily, že zvláštní důraz by měl být kladen na ostrovní společnosti, které čelí neúměrným migračním výzvám, je vhodné zvýšit minimální částky pro Kypr a Maltu.
(38)
Ačkoli je vhodné, aby se každému členskému státu přidělily prostředky ve výši vycházející z nejnovějších dostupných statistických údajů, část prostředků dostupných v rámci fondu by se měla přidělit také na provádění specifických akcí, jež od členských států vyžadují vzájemnou spolupráci a pro Unii vytvářejí významnou přidanou hodnotu, jakož i na provádění programů Unie pro znovuusídlení a na provádění přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(39)
Za tímto účelem by mělo toto nařízení obsahovat seznam specifických akcí způsobilých k financování z fondu. Členským státům, jež se zavážou k provádění těchto akcí, by měly být přiděleny dodatečné finanční prostředky.
(40)
S ohledem na postupné zavádění programu Unie pro znovuusídlení by měl fond poskytovat cílenou pomoc ve formě finančních pobídek (jednorázové částky) pro každou znovuusídlenou osobu. Komise a Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu by měly ve vzájemné spolupráci a v souladu se svými příslušnými pravomocemi sledovat účinnost provádění operací spojených se znovuusídlením, které jsou z prostředků fondu podporovány.
(41)
S cílem zvýšit dopad úsilí Unie v oblasti znovuusídlení při poskytování ochrany osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, a zajistit co největší strategický dopad znovuusídlení prostřednictvím cílenějšího zaměření na ty osoby, které znovuusídlení potřebují nejvíce, je zapotřebí na úrovni Unie stanovit společné priority pro oblast znovuusídlení. Tyto společné priority by se měly měnit pouze v řádně odůvodněných případech nebo v návaznosti na doporučení UNHCR, a to na základě obecných kategorií stanovených v tomto nařízení.
(42)
Některé kategorie osob, které potřebují mezinárodní ochranu, by vzhledem ke zvláštní zranitelnosti měly být do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení zahrnuty stále.
(43)
S ohledem na potřeby v oblasti znovuusídlení stanovené ve společných prioritách Unie v této oblasti je rovněž nutné poskytovat dodatečné finanční pobídky na znovuusídlení osob v souvislosti s konkrétními zeměpisnými regiony a státními příslušníky určitých zemí i v souvislosti s konkrétními kategoriemi osob, které mají být znovuusídleny, je-li znovuusídlení označeno za nejvhodnější řešení jejich zvláštních potřeb.
(44)
V zájmu posílení solidarity a lepšího sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, které jsou azylovými toky zasaženy nejvíce, by měl být podobný mechanismus založený na finančních pobídkách zřízen i pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého. Tento mechanismus by měl snížit tlak na členské státy přijímající vysoké počty žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany buď v absolutních, nebo v poměrných hodnotách.
(45)
Podpora poskytovaná z fondu bude efektivnější a bude mít vyšší přidanou hodnotu, pokud se v tomto nařízení stanoví omezený počet povinných cílů, jež mají být plněny v rámci programů, které jednotlivé členské státy s přihlédnutím ke svým specifickým podmínkám a potřebám vypracují.
(46)
Pro posilování solidarity je důležité, aby ve vhodných případech a v koordinaci a v součinnosti s humanitární pomocí, již řídí Komise, přicházela z fondu dodatečná podpora na mimořádnou pomoc při řešení mimořádných situací, k nimž v členských státech či třetích zemích dochází v důsledku velkých migračních tlaků či masového přílivu vysídlených osob, a to v souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES (13). Mimořádná pomoc by měla rovněž zahrnovat podporu ad hoc humanitárním programům přijetí zaměřeným na poskytování dočasného pobytu na území určitého členského státu v případě naléhavé humanitární krize ve třetích zemích. Nicméně takovými jinými humanitárními programy přijetí není dotčen unijní program znovuusídlení, jenž je od začátku výslovně zaměřen na poskytování trvalého řešení pro osoby potřebující mezinárodní ochranu přesunuté do Unie ze třetích zemí. Za tímto účelem by členské státy neměly být oprávněny obdržet dodatečné jednorázové částky ohledně osob, jimž byl udělen dočasný pobyt na území určitého členského státu v rámci takových jiných humanitárních programů přijetí.
(47)
Toto nařízení by mělo stanovit finanční pomoc pro činnosti Evropské migrační sítě zřízené rozhodnutím Rady 2008/381/ES (14), a to v souladu s cíli a úkoly této sítě.
(48)
Rozhodnutí 2008/381/ES by proto mělo být změněno, aby byly sladěny postupy a usnadněno poskytování vhodné a včasné finanční podpory národním kontaktním místům podle uvedeného rozhodnutí.
(49)
S ohledem na účel finančních pobídek, jež jsou členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého přidělovány ve formě jednorázových částek, a vzhledem k tomu, že tyto částky představují malou část skutečných nákladů, by toto nařízení mělo stanovit určité odchylky od pravidel pro způsobilost výdajů.
(50)
Za účelem doplnění či změny ustanovení tohoto nařízení, která se týkají jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, a definic specifických akcí a společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžné, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(51)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně vypracovávání aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(52)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (15).
(53)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřovat na akce, u nichž může intervence Unie ve srovnání s akcemi prováděnými jednotlivými členskými státy samostatně přinést přidanou hodnotu. Vzhledem k tomu, že Unie může lépe než členské státy poskytnout rámec pro vyjádření solidarity Unie při řízení migračních toků, by finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení měla především přispět k posílení kapacit v této oblasti na úrovni členských států i Unie.
(54)
Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude docíleno jejich pákového účinku.
(55)
Komise by měla sledovat provádění fondu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (16) za pomoci společných ukazatelů pro vyhodnocení výsledků a dopadů. Uvedené ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvořit minimální základ pro vyhodnocení toho, v jakém rozsahu bylo dosaženo cílů fondu.
(56)
Aby bylo možné výsledky dosažené fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý společný cíl fondu. Společnými ukazateli by neměla být dotčena dobrovolná či závazná povaha provádění souvisejících akcí stanovených v tomto nařízení.
(57)
Pokud jde o řízení a provádění fondu, měl by být fond součástí celkového rámce, který tvoří toto nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (17). Pro účely fondu by partnerství uvedené v nařízení (EU) č. 514/2014 mělo zahrnovat příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery. Každý členský stát by měl odpovídat za složení partnerství a měl by stanovit způsoby jeho provádění.
(58)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádět, posilovat a rozvíjet společnou azylovou politiku, politiku týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politiku, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(59)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento fond měl zohledňovat prosazování zásady rovnosti žen a mužů a zásady nediskriminace.
(60)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES by měla být zrušena za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(61)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, oznámil tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(62)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(63)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (18). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
dostupné finanční zdroje a jejich přidělování;
d)
zásady a mechanismus pro stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení a
e)
finanční pomoc poskytovanou na akce prováděné Evropskou migrační sítí.
3. Tímto nařízením se stanoví, že se použijí pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„znovuusídlením“ proces, kdy jsou státní příslušníci třetích zemí na žádost Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) vycházející z individuální potřeby mezinárodní ochrany, přesunuti ze třetí země do členského státu, v němž se usadí a mohou zde pobývat jakožto osoby v některém z uvedených postavení:
i)
„postavení uprchlíka“ ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU,
ii)
status doplňkové ochrany ve smyslu čl. 2 písm. g) směrnice 2011/95/EU nebo
iii)
další statusy, s nimiž jsou spojena obdobná práva a výhody podle práva členských států a práva Unie jako se statusy uvedenými v bodech i) a ii);
b)
„jinými humanitárními programy přijímání“ určitý ad hoc postup, kterým členský stát přijímá určitý počet státních příslušníků třetí země k dočasnému pobytu na svém území, aby je chránil před naléhavými humanitárními krizemi způsobenými událostmi, jako jsou politický vývoj nebo konflikty;
c)
„mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka a status doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
d)
„navrácením“ proces navrácení státního příslušníka třetí země jako dobrovolné splnění povinnosti návratu nebo jako nucený návrat, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
e)
„státním příslušníkem třetí země“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Odkaz na státní příslušníky třetích zemí musí být vykládán tak, že zahrnuje osoby bez státní příslušnosti a osoby s nevymezenou státní příslušností;
f)
„vyhoštěním“ výkon povinnosti návratu, totiž fyzické dopravení osoby mimo území dotyčného členského státu, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
g)
„dobrovolným opuštěním území“ splnění povinnosti návratu ve lhůtě stanovené za tímto účelem v rozhodnutí o navrácení, jak je vymezeno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
h)
„nezletilou osobou bez doprovodu“ státní příslušník třetí země mladší 18 let, jenž vstupuje či vstoupil na území členského státu bez doprovodu dospělé osoby, která za něj podle práva nebo vnitrostátních zvyklostí daného členského státu odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členského státu;
i)
„zranitelnou osobou“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
j)
„rodinným příslušníkem“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
k)
„mimořádnou situací“ situace, jež nastala v důsledku:
i)
velkých migračních tlaků v jednom či více členských státech, které se vyznačují nadměrným přílivem velkého počtu státních příslušníků třetích zemí a které kladou značné a naléhavé nároky na jejich přijímací zařízení, zařízení sloužící k zadržení osob, azylové systémy a azylová řízení,
ii)
provádění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES nebo
iii)
silných migračních tlaků ve třetích zemích, v nichž uprchlíci uvázli z důvodu např. politického vývoje nebo konfliktů.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem fondu je přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádění, posilování a rozvoji společné azylové politiky, politiky týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společné přistěhovalecké politiky při plném dodržování práv a zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie.
2. V rámci svého obecného cíle fond přispěje k plnění těchto společných specifických cílů:
a)
posílení a rozvoji všech aspektů společného evropského azylového systému včetně jeho vnějšího rozměru;
b)
podpoře legální migrace do členských států v souladu s jejich hospodářskými a sociálními potřebami, jako jsou potřeby trhu práce, při zajištění integrity imigračních systémů členských států a podpora účinné integrace státních příslušníků třetích zemí;
c)
podpoře spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech, jež podporují boj proti nedovolenému přistěhovalectví, s důrazem na udržitelnost návratů a efektivnost zpětného přebírání osob v zemích původu a tranzitu;
d)
posilování solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména s těmi členskými státy, které jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce, a to i prostřednictvím praktické spolupráce.
Plnění specifických cílů fondu se vyhodnocuje v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 prostřednictvím společných ukazatelů stanovených v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro specifické programy zahrnutých v národních programech.
3. Opatření přijatá v zájmu splnění cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou v plném souladu s opatřeními podporovanými nástroji vnější finanční pomoci Unie a se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti Unie.
4. Cíle uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou plněny v řádném souladu s cíli a zásadami humanitární politiky Unie. Soudržnost ve vztahu k opatřením financovaným z vnějších finančních nástrojů Unie je zajištěna v souladu s článkem 24.
Článek 4
Partnerství
Pro účely fondu zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery.
KAPITOLA II
SPOLEČNÝ EVROPSKÝ AZYLOVÝ SYSTÉM
Článek 5
Přijímací a azylové systémy
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z uvedených kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
osoby v postavení uprchlíka nebo se statusem doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
b)
osoby, které podaly žádost o jednu z forem mezinárodní ochrany uvedených v písmeni a) a dosud neobdržely konečné rozhodnutí;
c)
osoby, které požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES;
d)
osoby, které jsou znovuusídlovány či byly znovuusídleny v rámci členského státu nebo jsou z tohoto členského státu přesunovány či z něj byly přesunuty.
Pokud jde o podmínky přijetí a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce:
a)
poskytování materiální pomoci, včetně pomoci na hranicích, vzdělávání, odborné přípravy, podpůrných služeb, lékařské a psychologické péče;
b)
poskytování podpůrných služeb, jako je překlad a tlumočení, vzdělávání a odborná příprava, včetně výuky jazyků, a další iniciativy, které jsou v souladu se statusem dotčené osoby;
c)
zřízení a zlepšení správních struktur, systémů a odborné přípravy pracovníků a příslušných orgánů s cílem zajistit účinný a snadný přístup k azylovým řízením pro žadatele o azyl, jakož i účinná a vysoce kvalitní azylová řízení, zejména za účelem podpory při případných změnách unijního acquis;
d)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci s administrativními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství ohledně možného výsledku azylového řízení, včetně otázek, jako je řízení o navracení;
e)
poskytování právní pomoci a zastoupení;
f)
určení zranitelných skupin a stanovení specifické pomoci pro zranitelné osoby, zejména v souladu s písmeny a) až e);
g)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob.
Pokud je to považováno za vhodné a stanoví tak národní programy členských států, může fond rovněž podpořit opatření související s integrací, jako jsou opatření uvedená v čl. 9 odst. 1 týkající se přijímání osob uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Pokud jde o ubytovací infrastrukturu a přijímající systémy, fond v souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 podpoří zejména tyto akce:
a)
zlepšování a udržování stávající ubytovací infrastruktury a ubytovacích služeb;
b)
posilování a zlepšování administrativních struktur a systémů;
c)
informování místních společenství;
d)
odbornou přípravu pracovníků orgánů, včetně místních orgán, jež budou jednat s osobami uvedenými v odstavci 1 v souvislosti s jejich přijímáním;
e)
vybudování, provoz a rozvoj nové ubytovací infrastruktury a služeb, jakož i administrativních struktur a systémů, zejména za účelem řešení případných strukturálních potřeb členských států;
3. V souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže tyto akce souvisejí s osobami, které se dočasně nacházejí:
-
v centrech pro tranzit a evidenci uprchlíků, zejména s cílem podpořit operace spojené se znovuusídlením ve spolupráci s UNHCR, nebo
-
na území určitého členského státu v rámci jiných humanitárních programů přijímání.
Článek 6
Schopnost členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit své azylové politiky a azylová řízení
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu, podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce týkající se posílení schopnosti členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce:
a)
akce posilující schopnost členských států - i pokud jde o mechanismus včasného varování, připravenosti a řešení krizí zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (19) -shromažďovat, analyzovat a šířit kvalitativní a kvantitativní údaje a statistiky o azylových řízeních, přijímací kapacitě a opatřeních týkajících se znovuusídlení a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého;
b)
akce posilující schopnost členských států shromažďovat, analyzovat a šířit informace o zemi původu;
c)
akce přímo přispívající k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami a dalšími relevantními zúčastněnými stranami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy.
Článek 7
Znovuusídlení, přesun žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany a jiná humanitární přijímání ad hoc
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří zejména následující akce spojené se znovuusídlením státního příslušníka třetí země, který je znovuusídlován nebo byl znovuusídlen v určitém členském státě, a jiné humanitární programy přijímání:
a)
vytvoření a rozvoj národních programů a strategií zaměřených na znovuusídlení a jiných humanitárních programů přijímání, včetně analýz potřeb, zlepšení ukazatelů a hodnocení;
b)
vytvoření infrastruktury a služeb vhodných k zajištění hladkého a účinného provádění akcí v oblasti znovuusídlení a akcí týkajících se jiných humanitárních programů přijímání, včetně jazykové pomoci;
c)
vytvoření struktur, systémů a organizování odborné přípravy pracovníků zaměřené na vysílání na služební cesty do třetích zemí nebo jiných členských států, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
d)
posuzování možných případů znovuusídlení a případů jiných humanitárních přijímání příslušnými orgány členských států, jako je vysílání na služební cesty do třetích zemí, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
e)
lékařské vyšetření a lékařská péče před odjezdem, zabezpečení materiálních potřeb před odjezdem, poskytnutí informací před odjezdem, integrační opatření a opatření týkající se cesty prováděná před odjezdem, včetně zajištění služeb lékařského doprovodu;
f)
poskytování informací a pomoci při příjezdu nebo krátce po něm, včetně tlumočnických služeb;
g)
akce zaměřené na sloučení rodiny v případě osob znovuusídlených v členském státě;
h)
posilování infrastruktury a služeb příslušných pro migraci a azyl v zemích určených k provádění regionálních programů ochrany;
i)
vytváření podmínek pro dlouhodobou integraci, autonomii a posilování sebedůvěry znovuusídlených uprchlíků.
2. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže jsou považovány za vhodné s ohledem na změny příslušné politiky, ke kterým dojde v průběhu prováděcího období fondu, nebo jestliže národní program členského státu stanoví takové akce, v souvislosti s přesunem žadatelů o mezinárodních ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany. Takové operace se provádějí za jejich souhlasu z členského státu, který jim poskytl mezinárodní ochranu, nebo odpovídá za posouzení jejich žádosti, do jiného zainteresovaného členského státu, kde jim bude poskytnuta rovnocenná ochrana nebo kde bude jejich žádost o mezinárodní ochranu posouzena.
KAPITOLA III
INTEGRACE STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A LEGÁLNÍ MIGRACE
Článek 8
Přistěhovalectví a opatření před odjezdem
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří akce prováděné ve třetí zemi a zaměřené na státní příslušníky této třetí země, kteří splňují požadavky specifických akcí prováděných před odjezdem nebo podmínky stanovené ve vnitrostátním právu a případně v souladu s právem Unie, včetně podmínek týkajících se schopnosti integrace do společnosti daného členského státu. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
přípravu informačních balíčků a kampaní zaměřených na zvyšování povědomí a podporu mezikulturního dialogu, mimo jiné prostřednictvím uživatelsky přístupných informačních a komunikačních technologií a internetových stránek;
b)
posuzování dovedností a kvalifikací, jakož i posilování transparentnosti a slučitelnosti dovedností a kvalifikací ve třetí zemi s dovednostmi a kvalifikacemi členského státu;
c)
odbornou přípravu zaměřenou na posílení možnosti pracovního uplatnění v členském státě;
d)
komplexní kurzy zaměřené na občanskou orientaci a výuku jazyků;
e)
pomoc v souvislosti se žádostmi o sloučení rodiny ve smyslu směrnice Rady 2003/86/ES (20).
Článek 9
Integrační opatření
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce, jež se uskutečňují v rámci soudržných strategií, při zohlednění integračních potřeb státních příslušníků třetích zemí na místní a regionální úrovni. V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na státní příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě nebo s nimiž bylo případně zahájeno řízení za účelem získání povolení k pobytu v členském státě:
a)
vytváření a rozvoj těchto integračních strategií za účasti místních nebo regionálních subjektů, je-li to vhodné včetně analýzy potřeb, vylepšování ukazatelů integrace a hodnocení, včetně participativních hodnocení, s cílem nalézt osvědčené postupy;
b)
poskytování poradenství a pomoci v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, administrativní a právní poradenství, zdravotní, psychologická a sociální péče a péče o dítě a sloučení rodiny;
c)
akce týkající se uvádění státních příslušníků třetích zemí do přijímající společnosti a akce, které jim umožní se přizpůsobit, akce zaměřené na informování těchto osob o jejich právech a povinnostech, na jejich začlenění do občanského a kulturního života a sdílení hodnot zakotvených v Listině základních práv Evropské unie;
d)
akce zaměřené na vzdělávání a odbornou přípravu, včetně výuky jazyků, a přípravné akce na usnadnění přístupu na trh práce;
e)
akce na podporu soběstačnosti a schopnosti státních příslušníků třetích zemí samostatně zabezpečit své potřeby;
f)
akce na podporu účelných kontaktů a konstruktivního dialogu mezi státními příslušníky třetích zemí a přijímající společností a akce na podporu přijetí ze strany přijímající společnosti, mimo jiné s využitím sdělovacích prostředků;
g)
akce na podporu rovného přístupu a rovnocenných výsledků, pokud jde o jednání státních příslušníků třetích zemí s veřejnými a soukromými službami, včetně úpravy těchto služeb pro jednání se státními příslušníky třetích zemí;
h)
budování kapacit příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a to i prostřednictvím výměny zkušeností a osvědčených postupů a navazování vzájemných kontaktů.
2. Akce uvedené v odstavci 1 zohlední vždy, kdy je to nutné, specifické potřeby jednotlivých kategorií státních příslušníků třetích zemí, včetně osob požívajících mezinárodní ochrany, znovuusídlených nebo přesunutých osob a zejména zranitelných osob.
3. Národní programy mohou umožnit začlenění přímých příbuzných osob, jež náležejí do cílové skupiny uvedené ve výše uvedeném odstavci, do akcí podle odstavce 1 v té míře, v níž je to nezbytné pro účinné provádění takových akcí.
4. Za účelem programování a provádění akcí uvedených v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 orgány určené členskými státy pro účely řízení intervencí Evropského sociálního fondu.
Článek 10
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z těchto oblastí:
a)
vytváření strategií na podporu legální migrace s cílem usnadnit rozvoj a provádění pružných postupů pro přijímání;
b)
spolupráci mezi pracovními agenturami třetích zemí, úřady práce a imigračními úřady členských států, jakož i podporu členských států při provádění právních předpisů Unie týkajících se migrace, konzultace se zúčastněnými subjekty a odborné poradenství či výměnu informací o přístupech, které se s ohledem na potřeby trhu práce zaměřují na osoby konkrétní státní příslušnosti či kategorie státních příslušníků třetích zemí;
c)
posílení schopnosti členských států rozvíjet, provádět, monitorovat a vyhodnocovat své strategie, politiky a opatření týkající se přistěhovalectví napříč různými úrovněmi a útvary úřadů, především pak posilování jejich kapacit shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o migračních řízeních a migračních tocích, povoleních k pobytu a rozvíjení monitorovacích nástrojů, programů hodnocení, ukazatelů a stanovování referenčních hodnot pro účely měření úspěšnosti těchto strategií;
d)
odbornou přípravu příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a pracovníků poskytujících veřejné a soukromé služby, včetně vzdělávacích institucí, podpora výměny zkušeností a osvědčených postupů, spolupráce a navazování vzájemných kontaktů a mezikulturních schopností, jakož i zvyšování kvality poskytovaných služeb;
e)
budování udržitelných organizačních struktur pro integraci a řízení rozmanitosti, především prostřednictvím spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty, což úředníkům na různých úrovních státní správy umožní rychle získat informace o zkušenostech a osvědčených postupech uplatňovaných jinde a případně sdílet zdroje s jinými příslušnými orgány, jakož i mezi vládními a nevládními subjekty v zájmu efektivnějšího poskytování služeb státním příslušníkům třetích zemí, mimo jiné prostřednictvím jednoho kontaktního místa (například koordinovaná střediska poskytující podporu při integraci);
f)
obousměrný dynamický proces vzájemné interakce, který je základem integračních strategií na místní a regionální úrovni, rozvíjením platforem pro konzultaci státních příslušníků třetích zemí, výměnu informací mezi zúčastněnými subjekty a platforem pro mezikulturní a náboženský dialog mezi společenstvími státních příslušníků třetích zemí navzájem nebo mezi nimi a orgány, které se podílejí na vytváření politiky a přijímají rozhodnutí;
g)
akce na podporu a posílení praktické spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, zaměřené mimo jiné na výměnu informací, osvědčených postupů a strategií a na vytváření a provádění společných akcí, a to i s ohledem na zajištění integrity imigračních systémů členských států.
KAPITOLA IV
NAVRACENÍ OSOB
Článek 11
Doprovodná opatření při řízeních o navracení osob
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o opatření doprovázející řízení o navracení osob, zaměří se fond na jednu nebo více z těchto kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
státní příslušníky třetích zemí, jejichž žádost o povolení k pobytu, jejich oprávněný pobyt nebo mezinárodní ochranu v členském státě dosud nebyla pravomocně zamítnuta a které se mohou rozhodnout využít možnosti dobrovolného návratu;
b)
státní příslušníky třetích zemí, kteří mají v členském státě právo k pobytu, oprávněný pobyt nebo požívají mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU nebo dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES a kteří se rozhodnou využít možnosti dobrovolného návratu;
c)
státní příslušníky třetích zemí, kteří se nacházejí v členském státě a nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup nebo pobyt na území členského státu, včetně těch státních příslušníků třetích zemí, jejichž vyhoštění bylo odloženo v souladu s článkem 9 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/115/ES.
V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci:
a)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob;
b)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství;
c)
poskytování právní a jazykové pomoci;
d)
specifická pomoc zranitelným osobám;
e)
zavádění a zlepšování nezávislých a účinných systémů pro sledování nuceného navracení stanovených v čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES;
f)
zřizování, provoz a zlepšování ubytování, infrastruktury v oblasti přijímání a zadržování, služeb a podmínek;
g)
vytváření administrativních struktur a systémů, včetně nástrojů informačních technologií,
h)
odborná příprava pracovníků v zájmu zajištění bezproblémových a účinných řízení o navracení osob, včetně jejich řízení a provádění.
Článek 12
Opatření při navracení
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce při navracení, podpoří fond akce zaměřené na osoby uvedené v článku 11 tohoto nařízení. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
opatření nezbytná k přípravě operací souvisejících s návratem, jako jsou opatření vedoucí ke zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, vydání cestovních dokladů a vyhledání rodinných příslušníků;
b)
spolupráce s konzulárními a imigračními úřady třetích zemí za účelem získání cestovních dokladů, usnadnění repatriace a zajištění zpětného převzetí;
c)
opatření asistovaného dobrovolného návratu, včetně lékařských prohlídek a lékařské pomoci, cestovních opatření, finančních příspěvků, pomoci a poradenství před návratem a po něm;
d)
operace vyhoštění, včetně souvisejících opatření, v souladu se standardy stanovenými v právu Unie, s výjimkou donucovacího vybavení;
e)
opatření k zahájení opětovného začlenění vracející se osoby do společnosti vzhledem k jejímu osobnímu rozvoji, jako jsou peněžní pobídky, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a ucházení se o ně a podpora zahájení výdělečné činnosti;
f)
zařízení a služby ve třetích zemích sloužící k zajištění vhodného dočasného ubytování a přijetí po příjezdu;
g)
specifická pomoc zranitelným osobám.
Článek 13
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o praktickou spolupráci a opatření na budování kapacit, podpoří fond zejména tyto akce:
a)
akce na podporu, rozvoj a posílení operativní spolupráce a výměny informací mezi útvary členských států zodpovědnými za navracení osob a dalšími orgány členských států zapojenými do procesu navracení, včetně spolupráce s konzulárními úřady a imigračními úřady třetích zemí a společných návratových operací;
b)
akce na podporu spolupráce mezi třetími zeměmi a útvary členských států zodpovědnými za navracení osob, včetně opatření zaměřených na posilování kapacit třetích zemí při zpětném přebírání osob a jejich opětovném začleňování do společnosti, zejména v rámci dohod o zpětném přebírání osob;
c)
akce na posílení schopnosti rozvíjet účinné a udržitelné návratové politiky především prostřednictvím výměny informací o situaci v zemích návratu a osvědčených postupů, sdílení zkušeností a sdružování zdrojů mezi členskými státy;
d)
akce na posílení schopnosti shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o řízeních a opatřeních týkajících se navracení osob, kapacitách v oblasti přijímání a zadržování, o nucených a dobrovolných návratech, jakož i o monitorování a opětovném začleňování;
e)
akce, které přímo přispívají k hodnocení politik v oblasti navracení, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi cílovými skupinami, vypracovávání ukazatelů a stanovování referenčních hodnot;
f)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích, jejichž cílem je zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
KAPITOLA V
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 14
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje přidělené na provádění tohoto nařízení činí 3 137 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky fondu schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou vynakládány prostřednictvím těchto nástrojů:
a)
národních programů podle článku 19;
b)
akcí Unie podle článku 20;
c)
mimořádné pomoci podle článku 21;
d)
Evropské migrační sítě podle článku 22;
e)
technické pomoci podle článku 23.
4. Rozpočet přidělený podle tohoto nařízení na akce Unie, uvedené v článku 20 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc uvedenou v článku 21 tohoto nařízení, Evropskou migrační síť uvedenou v článku 22 tohoto nařízení, a na technickou pomoc uvedenou v článku 23 tohoto nařízení, se plní v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 19 tohoto nařízení se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. V souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU za plnění rozpočtu Unie odpovídá i nadále Komise, která informuje Evropský parlament a Radu o operacích prováděných jinými subjekty než členskými státy.
6. Finanční krytí, jež představuje hlavní referenční hodnotu, se, aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, orientačně použije takto:
a)
2 752 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
385 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť a technickou pomoc Komise, z nichž alespoň 30 % se použije na akce Unie a Evropskou migrační síť.
Článek 15
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. Částka ve výši 2 752 milionů EUR se mezi členské státy rozdělí orientačně takto:
a)
2 392 milionů EUR se rozdělí v souladu s přílohou I. Členské státy přidělí nejméně 20 % těchto zdrojů na specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a alespoň 20 % na zvláštní cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b). Členské státy se mohou od těchto minimálních podílů odchýlit pouze tehdy, pokud bude národní program obsahovat podrobné vysvětlení ohledně skutečnosti, proč přidělení zdrojů pod touto úrovní neohrožuje dosažení daného cíle. Pokud jde o specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), ty členské státy, které čelí strukturálním nedostatkům v oblasti ubytování, infrastruktury a služeb, by se neměly dostat pod minimální podíl stanovený v tomto nařízení;
b)
360 milionů EUR se rozdělí na základě přerozdělovacího mechanismu určeného pro specifické akce uvedené v článku 16, pro program Unie pro znovuusídlení uvedený v článku 17 a pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
2. Částka uvedená v odst. 1 písm. b) podpoří:
a)
specifické akce uvedené v příloze II;
b)
program Unie pro znovuusídlení podle článku 17 nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
3. V případě, že určitá částka zůstává k dispozici v rámci odst. 1 písm. b) tohoto článku, nebo je k dispozici jiná částka, bude přidělena v rámci přezkumu v polovině období stanoveného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014 poměrně k základním částkám pro národní programy stanoveným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 16
Zdroje určené na specifické akce
1. Členským státům mohou být přiděleny dodatečné prostředky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a), pokud jsou takové prostředky v programu vyčleněny, a použijí se na provádění specifických akcí. Tyto specifické akce jsou uvedeny v příloze II.
2. Za účelem zohlednění nového vývoje dané politiky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení s cílem revidovat přílohu II v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Na základě revidovaného seznamu specifických akcí a v závislosti na dostupných zdrojích mohou členské státy obdržet dodatečné finanční prostředky, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se v rámci přezkumu v polovině období schvaluje či reviduje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článcích 14 a 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Tyto finanční prostředky se použijí výhradně na provádění specifických akcí uvedených v příloze II tohoto nařízení.
Článek 17
Zdroje na program Unie pro znovuusídlení
1. Členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží každé dva roky dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) stanovené na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou znovuusídlenou osobu.
2. Jednorázová částka uvedená v odstavci 1 bude navýšena na 10 000 EUR na každou osobu znovuusídlenou podle společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stanovených podle odstavce 3 a uvedených v příloze III a pro každou zranitelnou osobu podle odstavce 5.
3. Společné priority Unie v oblasti znovuusídlení jsou stanoveny na základě těchto obecných kategorií osob:
a)
osob ze země či regionu určených k provádění regionálního programu ochrany;
b)
osob ze země či regionu označených v prognóze týkající se znovuusídlení vypracované podle UNHCR, v nichž by společná akce Unie měla významný dopad na řešení potřeb v oblasti ochrany;
c)
osob, jež patří do zvláštní kategorie, na něž se vztahují kritéria znovuusídlení podle UNHCR.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 za účelem změny přílohy III na základě obecných kategorií osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku, existuje-li pro to řádné odůvodnění nebo s ohledem na doporučení UNHCR.
5. Tyto zranitelné skupiny osob mají rovněž nárok na jednorázovou částku stanovenou v odstavci 2:
a)
ohrožené ženy a děti;
b)
nezletilé osoby bez doprovodu;
c)
osoby, jejichž potřeby související se zdravotním stavem mohou být vyřešeny pouze prostřednictvím znovuusídlení;
d)
osoby, které musí být znovuusídleny z mimořádných nebo naléhavých důvodů za účelem právní či fyzické ochrany, mimo jiné oběti násilí nebo mučení.
6. V případě, že členský stát znovuusídlí osobu, která patří do více než jedné z kategorií osob uvedených v odstavcích 1 a 2, obdrží výše stanovenou částku na tuto osobu pouze jednou.
7. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavcích 1, 3 a 5 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli znovuusídleni v souladu s tímto nařízením.
8. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví časový harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem přidělování finančních zdrojů na program Unie pro znovuusídlení. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
9. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí každé dva roky, poprvé na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
10. Za účelem účinného plnění cílů programu Unie pro znovuusídlení a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se upravují jednorázové částky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, pokud je to považováno za vhodné, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti znovuusídlení, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek.
Článek 18
Zdroje určené na přesun osob požívajících mezinárodní ochrany
1. S ohledem na provádění zásady solidarity a spravedlivé sdílení odpovědnosti a s ohledem na vývoj politiky Unie v průběhu prováděcího období fondu členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží dodatečné finanční prostředky podle čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou osobu požívající mezinárodní ochrany přesunutou z jiného členského státu.
2. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavci 1 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli přesunuti v souladu s tímto nařízením.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se členským státům poprvé přidělí na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutí, kterým se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
4. Za účelem účinného plnění cílů solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy uvedených v článku 80 Smlouvy o fungování EU a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení pro účely úpravy jednorázové částky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek
Článek 19
Národní programy
1. V rámci národních programů, které mají být přezkoumány a schváleny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
zesílenou podporu při zřizování společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatňování acquis Unie v oblasti azylu a podpora řádného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013. Tyto akce mohou zahrnovat rovněž vytvoření a rozvoj programu Unie pro znovuusídlení;
b)
vytvoření a rozvoj integračních strategií zahrnujících různé aspekty obousměrného dynamického procesu, které budou podle potřeby prováděny na celostátní, místní nebo regionální úrovni, budou zohledňovat potřeby státních příslušníků třetích zemí v oblasti integrace na místní a regionální úrovni, řešit specifické potřeby různých kategorií migrantů a rozvíjet účinná partnerství mezi klíčovými zúčastněnými stranami;
c)
rozvoj návratového programu, který zahrnuje složku týkající se asistovaného dobrovolného návratu a případně složku věnovanou opětovnému začleňování.
2. Členské státy zajistí, aby veškeré akce podporované v rámci fondu byly prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Zejména by měly takové akce plně dodržovat práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie.
3. V souladu s požadavkem sledovat výše uvedené cíle a při zohlednění konkrétních okolností se členské státy zaměří na spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi specifické cíle stanovené v čl. 3 odst. 2.
Článek 20
Akce Unie
1. Z podnětu Komise lze fond využít k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) v souvislosti s obecnými a specifickými cíli uvedenými v článku 3.
2. Způsobilé akce Unie jsou akce, které podporují zejména:
a)
rozšiřování spolupráce Unie při provádění práva Unie a při sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu, zejména ohledně znovuusídlování a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého i prostřednictvím navazování kontaktů a výměny informací, legální migrace, integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně pomoci při příjezdu a koordinačních činností na podporu znovuusídlení s místními společenstvími, jež mají přijmout znovuusídlené uprchlíky, a navracení osob;
b)
zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů, včetně inovačních projektů, založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty sídlícími ve dvou či více členských státech za účelem stimulování inovací a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů;
c)
studie a výzkum zaměřené na možné nové formy spolupráce Unie v oblasti azylu, přistěhovalectví, začleňování, navracení osob a příslušného práva Unie, šíření a výměnu informací týkající se osvědčených postupů a všech dalších aspektů azylu, přistěhovalectví, integrace a návratové politiky, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie;
d)
vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje politik v oblasti azylu, legální migrace, začleňování a navracení osob a jejich používání členskými státy;
e)
přípravu, monitorování, administrativní a technickou podporu a rozvoj mechanismu hodnocení, jež jsou nezbytné k provádění politiky v oblasti azylu a přistěhovalectví;
f)
spolupráci s třetími zeměmi na základě globálního přístupu Unie k migraci a mobilitě, především v rámci provádění dohod o zpětném přebírání osob, partnerství v oblasti mobility a regionálních programů ochrany;
g)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích určené na zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
3. Akce Unie se provedou v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Komise zajistí spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi cíle uvedené v čl. 3 odst. 2.
Článek 21
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a zvláštních potřeb v případě mimořádné situace, jak ji vymezuje čl. 2 písm. k). Opatření prováděná ve třetích zemích v souladu s tímto článkem musí být v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňují a zároveň musí dodržovat humanitární zásady stanovené v konsensu o humanitární pomoci.
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 22
Evropská migrační síť
1. Z fondu se podporuje Evropská migrační síť a poskytuje se finanční pomoc nezbytná pro její činnost a budoucí rozvoj.
2. Částku vyhrazenou na Evropskou migrační síť v rámci ročních rozpočtových prostředků fondu i pracovní program stanovující priority jejích činností přijímá Komise po schválení řídícím výborem v souladu s postupem uvedeným v čl. 4 odst. 5 písm. a) rozhodnutí 2008/381/ES. Rozhodnutí Komise o této částce je finančním rozhodnutím ve smyslu článku 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Finanční pomoc určená na činnost Evropské migrační sítě má formu grantů udělovaných národním kontaktním místům podle článku 3 rozhodnutí 2008/381/ES a případně veřejných smluv v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pomoc zajistí národním kontaktním místům odpovídající a včasnou finanční podporu. Náklady vzniklé v souvislosti s prováděním akcí národních kontaktních míst podpořených prostřednictvím grantů přidělených v roce 2014 mohou být způsobilé ode dne 1. ledna 2014.
4. Rozhodnutí 2008/381/ES se mění takto:
a)
v čl. 4 odst. 5 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
připravuje a schvaluje návrh pracovního programu činností, zejména pokud jde o cíle a tematické priority a stanovení orientační výše rozpočtu jednotlivých národních kontaktních míst, která je nezbytná k zajištění řádného fungování Evropské migrační sítě, a to na základě návrhu předloženého předsedou.“;
b)
článek 6 se mění takto:
i)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise sleduje provádění programu činností a podává řídícímu výboru pravidelně zprávy o provádění programu a o rozvoji Evropské migrační sítě.“,
ii)
odstavce 5 až 8 se zrušují;
c)
článek 11 se zrušuje;
d)
článek 12 se zrušuje.
Článek 23
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise se na technickou pomoc ročně z fondu vynaloží až 2,5 milionu EUR v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné z fondu financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5,5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 1 000 000 EUR.
Článek 24
Koordinace
Komise a členské státy, případně spolu s Evropskou službou pro vnější činnost, zajistí, aby akce ve třetích zemích a ve vztahu k nim byla přijímána v součinnosti a soudržnosti s jinými opatřeními mimo Unii podporovanými prostřednictvím nástrojů Unie. Zejména zajistí, aby uvedené akce:
a)
byly soudržné s vnější politikou Unie, dodržovaly zásadu soudržnosti politik v oblasti rozvoje a aby byly soudržné se strategickými programovými dokumenty pro danou oblast či zemi;
b)
byly zaměřeny na opatření, která nejsou orientována na rozvoj;
c)
sloužily zájmům vnitřních politik Unie a byly v souladu s činnostmi vyvíjenými uvnitř Unie.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého
Odchylně od pravidel způsobilosti výdajů stanovených v článku 18 nařízení (EU) č. 514/2014, zvláště pokud jde o jednorázové částky a paušální sazby, jsou jednorázové částky přidělované podle tohoto nařízení členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého:
a)
osvobozeny od povinnosti, podle níž musí být podloženy statistickými údaji či údaji z minulosti a
b)
vyplaceny za podmínky, že osoba, na kterou je jednorázová částka přidělena, byla skutečně znovuusídlena nebo přesunuta v souladu s tímto nařízením.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost, zřízený čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení na základě návrhu Komise do 30. června 2020.
Článek 29
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento fond se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 30
Zrušení
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014
Článek 31
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně celkového nebo částečného zrušení, dotyčných projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, finanční podpory schválené Komisí na základě rozhodnutí 2008/381/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování v rámci tohoto nařízení Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES, 2007/435/ES a 2008/381/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodů soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávy týkající se výsledků a dopadů akcí spolufinancovaných v rámci rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES v období 2011 až 2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následné hodnotící zprávy podle rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES za období 2011 až 2013.
Článek 32
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 516/2014,
16. aprill 2014,
millega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond, muudetakse nõukogu otsust 2008/381/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsused nr 573/2007/EÜ ja nr 575/2007/EÜ ja nõukogu otsus 2007/435/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2 ning artikli 79 lõikeid 2 ja 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liidu eesmärk luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala tuleks saavutada muu hulgas ühiste meetmete kaudu, millega kujundatakse liikmesriikide solidaarsusel põhinev ning kolmandate riikide ja nende kodanike suhtes õiglane varjupaiga- ja sisserändepoliitika. Euroopa Ülemkogu tunnistas oma 2. detsembri 2009. aasta kohtumisel, et rahaliste vahendite reguleerimisala ja kohaldamine liidus tuleks muuta paindlikumaks ja ühtsemaks, toetades seeläbi varjupaiga- ja rändeküsimuste alase poliitika väljatöötamist.
(2)
Et aidata kaasa liidu ühise varjupaiga- ja sisserändepoliitika väljatöötamisele ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele, võttes arvesse solidaarsuse, liikmesriikidevahelise kohustuste jagamise ja kolmandate riikidega koostöö tegemise põhimõtteid, tuleks käesoleva määrusega luua Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond („fond”).
(3)
Fond peaks arvesse võtma vajadust suurema paindlikkuse ja lihtsustamise järele, täites samal ajal nõudeid prognoositavuse seisukohast ning tagades vahendite õiglase ja läbipaistva jaotamise, et saavutada käesolevas määruses sätestatud üldeesmärk ja erieesmärgid.
(4)
Fondi rakendamise juhtpõhimõteteks peaks olema meetmete tõhusus ja kulude kvaliteet. Lisaks tuleks fondi rakendada ka võimalikult tõhusal ja kasutajasõbralikul viisil.
(5)
Siseasjade valdkonna rahastamise uus kahesambaline struktuur peaks aitama kaasa rahastamise lihtsustamisele, ratsionaliseerimisele, konsolideerimisele ja läbipaistvaks muutmisele selles valdkonnas. Eri fondide ja programmide vahel tuleks püüda saavutada koostoimet, sidusust ja vastastikust täiendavust, sealhulgas ühistele eesmärkidele vahendite eraldamiseks. Sellegipoolest tuleks vältida kattumist eri rahastamisvahendite vahel.
(6)
Fondiga tuleks luua paindlik raamistik, mis võimaldab liikmesriikidel saada rahalisi vahendeid oma riiklike programmide raames, et toetada fondiga hõlmatud poliitikavaldkondi vastavalt nende konkreetsele olukorrale ja vajadustele ning võttes arvesse fondi erieesmärke, mille puhul rahaline toetus oleks kõige tõhusam ja asjakohasem.
(7)
Fond peaks rahalise abi kaudu väljendama solidaarsust liikmesriikidega. See peaks tõhustama liitu suunduvate rändevoogude tõhusat juhtimist valdkondades, kus liidu lisaväärtus oleks maksimaalne, eeskätt jagades vastutust liikmesriikide vahel ning jagades vastutust ja tihendades koostööd kolmandate riikidega.
(8)
Et aidata saavutada fondi üldeesmärki, peaksid liikmesriigid tagama, et nende riiklikud programmid hõlmavad meetmeid, mis käsitlevad käesoleva määruse erieesmärke ning et vahendite eraldamine eesmärkide vahel võimaldab neid eesmärke täita. Ebatavalisel juhul, kui liikmesriik soovib käesolevas määruses sätestatud miinimummääradest kõrvale kalduda, peaks asjaomane liikmesriik esitama oma riiklikus programmis selle kohta üksikasjaliku põhjenduse.
(9)
Ühetaolise ja kvaliteetse varjupaigapoliitika tagamiseks ning rahvusvahelise kaitse rangemate normide kohaldamiseks peaks fond aitama kaasa Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tõhusale toimimisele, mis hõlmab poliitika, õigusaktide, suutlikkuse suurendamise ning samal ajal teiste liikmesriikide, liidu ametite ja kolmandate riikidega koostöö tegemisega seotud meetmeid.
(10)
Asjakohane on toetada ja tõhustada liikmesriikide jõupingutusi, et täielikult ja nõuetekohaselt rakendada varjupaigaküsimusi käsitlevat liidu acquis’d, eelkõige ümberasustatud isikutele ja rahvusvahelise kaitse taotlejatele ja saajatele sobilike vastuvõtutingimuste pakkumiseks ja nende seisundi korrektseks määratlemiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2011/95/EL, (4) õiglaste ja tõhusate varjupaigamenetluste rakendamiseks ning varjupaiga valdkonnas parima tava edendamiseks, et kaitsta rahvusvahelist kaitset vajavate isikute õigusi ja võimaldada liikmesriikide varjupaigasüsteemide tõhusat toimimist.
(11)
Fondist peaks olema võimalik piisavalt toetada liikmesriikide ühiseid jõupingutusi parimate tavade kindlakstegemisel, jagamisel ja edendamisel ning tõhusate koostööstruktuuride loomisel, et parandada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi raames otsuste tegemise kvaliteeti.
(12)
Fond peaks täiendama ja tugevdama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 439/2010 (5) loodud Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) tegevust, et kooskõlastada liikmesriikide praktilist koostööd varjupaigavaldkonnas, toetada liikmesriike, kelle varjupaigasüsteem on eriti suure surve all, ning aidata rakendada Euroopa ühist varjupaigasüsteemi. Komisjon võib kasutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (6) pakutavat võimalust teha EASO ülesandeks eriülesannete täitmise, näiteks liikmesriikide tegevuse koordineerimise ümberasustamisega seoses, kooskõlas määrusega (EL) nr 439/2010.
(13)
Fond peaks toetama liidu ja liikmesriikide jõupingutusi, mis on seotud liikmesriikide varjupaigapoliitika väljatöötamise, järelevalve ja hindamise suutlikkuse suurendamisega, võttes arvesse nende kohustusi, mis tulenevad kehtivast liidu õigusest.
(14)
Fond peaks toetama liikmesriikide jõupingutusi pakkuda pagulastele ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (UNHCR) kohaselt ümberasustamisõigust omavatele põgenikele oma territooriumil rahvusvahelist kaitset ja püsivaid lahendusi, näiteks ümberasustamisvajaduste hindamist ja asjaomaste isikute toomist oma territooriumile, et anda neile kindel õiguslik seisund ja edendada nende tulemuslikku integreerimist.
(15)
Fond peaks toetama peamistele transiidiriikidele suunatud varjupaigamenetluste turvalisel viisil kättesaadavusega seotud uusi lähenemisviise nagu näiteks kindlate rühmade kaitseprogramme või varjupaigataotluste kontrollimise teatavaid menetlusi.
(16)
Fondile on omane, et sellega peaks olema võimalik toetada vabatahtlikke tegevusi, mille osas liikmesriigid oma kohustuste jagamiseks kokku lepivad, ning mille sisuks on rahvusvahelist kaitset saavate isikute ja rahvusvahelist kaitset taotlevate isikute viimine ühest liikmesriigist teise.
(17)
Liidu varjupaigapoliitika oluline osa on partnerlus ja koostöö kolmandate riikidega, et tagada varjupaika või muud rahvusvahelist kaitset taotlevate isikute sissevoolu piisav juhtimine. Selleks et tagada võimalikult varases etapis rahvusvahelise kaitse ja püsivate lahenduste kättesaadavus, sealhulgas piirkondlike kaitseprogrammide raames, peaks fond hõlmama tugevat liidu ümberasustamist käsitlevat osa.
(18)
Integratsiooniprotsessi parandamiseks ja toetamiseks Euroopa ühiskondades peaks fond hõlbustama seaduslikku rännet liitu vastavalt liikmesriikide majanduslikele ja sotsiaalsetele vajadustele ning aitama alustada integratsiooniprotsessi ettevalmistamist juba liitu saabuvate kolmandate riikide kodanike päritoluriigis.
(19)
Tõhususe ja suurima lisaväärtuse saavutamiseks peaks fondi tegevus olema sihipärasem ning toetama järjepidevaid strateegiaid, mis on kavandatud konkreetselt kolmandate riikide kodanike integratsiooni edendamiseks vastavalt vajadusele riiklikul, kohalikul ja/või piirkondlikul tasandil. Selliseid strateegiaid peaksid rakendama peamiselt kohalikud või piirkondlikud omavalitsused ja valitsusvälised osalejad, aga ka riigiasutused, eriti kui liikmesriigis kuuluvad integratsioonimeetmed riigi ja detsentraliseeritud haldusasutuste jagatud pädevusalasse. Rakendusorganisatsioonidel peaks olema võimalik valida mitme olemasoleva meetme hulgast enda olukorraga kõige sobivamad.
(20)
Fondi rakendamine peaks olema kooskõlas liidu ühiste aluspõhimõtetega integratsiooni kohta, mis on sätestatud ühises integratsioonikavas.
(21)
Integratsiooni suhtes tervikliku lähenemisviisi tagamiseks peaks integratsioonimeetmeid laiendama ka rahvusvahelise kaitse saajatele, võttes arvesse selliste sihtrühmade eripära. Kui integratsioonimeetmeid rakendatakse koos vastuvõtumeetmetega, peaks meetmeid olema vajaduse korral võimalik laiendada ka rahvusvahelise kaitse taotlejatele.
(22)
Kolmandate riikide kodanike integreerimist käsitleva liidu poliitika järjepidevuse tagamiseks peaksid fondi abil rahastatavad meetmed olema konkreetsed ning täiendama Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavaid meetmeid. Sellega seoses tuleks liikmesriikide ametiasutustelt, kes vastutavad fondi rakendamise eest, nõuda koostöö- ja koordinatsioonimehhanismide sisseseadmist liikmesriikide poolt Euroopa Sotsiaalfondi meetmete haldamiseks määratud ametiasutustega.
(23)
Praktilistel põhjustel võivad mõned meetmed puudutada inimeste rühma, keda on tõhusam käsitleda tervikuna, tegemata vahet selle liikmete vahel. Seetõttu oleks asjakohane anda neile liikmesriikidele, kes seda soovivad, võimalus näha oma riiklikes programmides ette, et integratsioonimeetmed võivad hõlmata kolmanda riigi kodanike pereliikmeid, selles ulatuses, mis on vajalik selliste meetmete tõhusaks rakendamiseks. Mõiste „pereliige” hõlmab abikaasasid, partnereid ning mis tahes isikuid, kellel on selle kolmanda riigi kodanikuga, keda asjaomased integratsioonimeetmed puudutavad, otsesed alanevad või ülenevad sugulussidemed ning kes muidu ei kuuluks fondi rakendusalasse.
(24)
Fond peaks liikmesriike toetama selliste strateegiate kehtestamisel, millega korraldatakse kolmanda riigi kodanike seaduslikku rännet ning suurendatakse liikmesriikide suutlikkust töötada välja, rakendada, jälgida ja hinnata üldiselt kõiki sisserände- ja integratsioonistrateegiaid, -poliitikaid ja -meetmeid, sealhulgas liidu õigusakte. Samuti tuleks fondiga toetada teabe ja parimate tavade vahetamist ning koostööd nii eri ametiasutuste vahel kui ka teiste liikmesriikidega.
(25)
Liit peaks jätkama ja laiendama liikuvuspartnerluste kui kolmandate riikidega rände juhtimisel tehtava koostöö peamise strateegilise, laiahaardelise ja pikaajalise raamistiku kasutamist. Fond peaks toetama liikuvuspartnerluste raames nii liidus kui ka kolmandates riikides võetavaid meetmeid, mille eesmärk on järgida liidu vajadusi ja prioriteete, eelkõige meetmeid, millega tagatakse rahastamise järjepidevus nii liidus kui ka kolmandates riikides.
(26)
Asjakohane on jätkata liikmesriikide jõupingutuste toetamist ja edendamist kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise haldamise kõikide aspektide parandamisel, et jätkuvalt õiglaselt ja tõhusalt rakendada ühiseid nõudeid tagasisaatmisel, mis on kehtestatud eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/115/EÜ (7). Fondiga tuleks edendada tagasisaatmisstrateegiate väljatöötamist riigi tasandil tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise põhimõtte kohaselt ning meetmeid, mis toetavad nende tõhusat rakendamist kolmandates riikides.
(27)
Vabatahtliku tagasipöördumise, sealhulgas selliste isikute vabatahtliku tagasipöördumise jaoks, kes ei ole kohustatud territooriumilt lahkuma, tuleks ette näha stiimulid, näiteks sooduskohtlemine suurema tagasipöördumisabi näol. Selline vabatahtlik tagasipöördumine on nii tagasipöördujate kui kulutõhususe seisukohast ka ametiasutuste huvides. Liikmesriike tuleks ärgitada eelistama vabatahtlikku tagasipöördumist.
(28)
Poliitilisest seisukohast on vabatahtlik ja sunniviisiline tagasipöördumine aga omavahel seotud ja toetavad teineteist ning liikmesriike tuleks seega ergutada parandama tagasipöördumise haldamisel nende kahe viisi vastastikust täiendavust. Väljasaatmine on vajalik liidu sisserände- ja varjupaigapoliitika ning liikmesriikide sisserände- ja varjupaigasüsteemide terviklikkuse tagamiseks. Seega on väljasaatmise võimalus selle poliitika edukuse ja õigusriigi põhimõtte tagamise eelduseks, mis omakorda on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomise seisukohast esmatähtis. Seetõttu peaks fond vajaduse korral toetama liikmesriikide meetmeid väljasaatmise lihtsustamiseks kooskõlas liidu õiguses sätestatud nõuetega ning täiel määral austades tagasipöördujate põhiõigusi ja väärikust.
(29)
Oluline on, et fond toetaks tagasipöördujatele suunatud erimeetmeid tagasipöördumise sihtriigis, et tagada tulemuslik heades tingimustes tagasipöördumine oma päritolulinna või -piirkonda ja toetada nende püsivat taasintegreerumist oma kogukonda.
(30)
Liidu tagasivõtulepingud on liidu tagasisaatmispoliitika lahutamatu osa ja tõhusa rändevoogude juhtimise keskne vahend, mis hõlbustab ebaseaduslike rändajate kiiret tagasisaatmist. Sellistel lepingutel on tähtis osa dialoogis ja koostöös kolmandate riikidega, mis on ebaseaduslike rändajate päritolu- või transiidiriigid, ning nende rakendamist kolmandates riikides tuleks toetada riigi ja liidu tasandi tagasisaatmisstrateegiate tõhususe huvides.
(31)
Fond peaks täiendama ja tugevdama nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004 (8) loodud Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri tegevust, mille ülesannete hulgas on liikmesriikidele vajaliku toetuse tagamine ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamiseks ning reisidokumentide hankimise ja liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike väljasaatmisega seotud parimate tavade kindlaksmääramine, samuti liikmesriikide toetamine olukorras, mil välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, võttes arvesse, et mõne olukorra puhul võib tegemist olla humanitaarhädaolukorraga ja merel toimuva päästetegevusega.
(32)
Lisaks käesoleva määruse kohasele isikute tagasipöördumise toetamisele tuleks fondist toetada ka muid meetmeid, mille eesmärk on võidelda ebaseadusliku sisserändega või olemasolevatest seaduslikest rände-eeskirjadest kõrvalekaldumisega, tagades seeläbi liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkuse.
(33)
Fondi rakendamisel tuleks täielikult kinni pidada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigustest ja põhimõtetest ning nendest põhiõigustest, mida on tunnustatud asjaomastes rahvusvahelistes õigusaktides, sealhulgas Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas. Rahastamiskõlblike meetmete puhul tuleks arvesse võtta inimõigustel põhinevat lähenemisviisi rändajate, põgenike ja varjupaigataotlejate suhtes ning eelkõige tagama, et erilist tähelepanu pööratakse ja sihipäraseid lahendusi leitakse haavatavate isikute, eelkõige naiste, saatjata alaealiste ja muude ohustatud alaealiste eriolukorrale.
(34)
Mõisted „haavatavad isikud” ja „pereliikmed” on käesoleva määrusega seotud eri õigusaktides määratletud erinevalt. Seetõttu tuleks neid mõista asjaomase õigusakti tähenduses, võttes arvesse konteksti, milles neid kasutatakse. Ümberasustamise kontekstis peaksid ümber asustavad liikmesriigid tihedalt konsulteerima ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga seoses mõistega „pereliikmed” oma ümberasustamise tavades ja tegelikus ümberasustamisprotsessis.
(35)
Kolmandates riikides ja nendega seoses elluviidavad meetmed, mida fondi kaudu toetatakse, tuleks võtta koostoimes ja sidusana muude meetmetega väljaspool liitu, mida toetatakse nii liidu geograafilistest kui ka temaatilistest välisabivahenditest. Eelkõige tuleks selliste meetmete rakendamisel taotleda täielikku kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Meetmete eesmärk ei tohiks olla selliste meetmete toetamine, mis on otseselt arengule suunatud, ja need peaksid vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Järgida tuleks Euroopa arengukonsensuse punktis 35 sätestatud poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõtet. Oluline on tagada ka see, et erakorralise abi rakendamine oleks liidu humanitaarabipoliitikaga kooskõlas ja vajaduse korral täiendaks seda ning järgiks humanitaarabi valdkonna Euroopa konsensuses sätestatud humanitaarabialaseid põhimõtteid.
(36)
Suur osa fondi raames kasutatavatest vahenditest tuleks objektiivsete kriteeriumide põhjal jaotada proportsionaalselt iga liikmesriigi kohustustega, mis tulenevad tema jõupingutustest rändevoogude juhtimisel. Selleks tuleks kasutada rändevooge käsitlevaid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 862/2007 (9) alusel Eurostati kogutud värskeimaid kättesaadavaid statistilisi andmeid, nagu esmakordsete varjupaigataotluste arv, pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi kohta tehtud positiivsed otsused, ümberasustatud pagulaste arv, seaduslikult liikmesriikides elavate kolmandate riikide kodanike arv, nende kolmandate riikide kodanike arv, kes on mõnelt liikmesriigilt saanud loa elada selle liikmesriigi territooriumil, riigiasutuste tehtud tagasisaatmisotsuste arv ja tegelike tagasipöördumiste arv.
(37)
Käesolevas määruses sätestatakse liikmesriikidele eraldatavad põhisummad. Põhisumma koosneb miinimumsummast ja summast, mis arvutatakse igale liikmesriigile Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 573/2007/EÜ (10) loodud Euroopa Pagulasfondist, nõukogu otsusega 2007/435/EÜ (11) asutatud Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondist ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 575/2007/EÜ (12) asutatud Euroopa Tagasipöördumisfondist 2011., 2012. ja 2013. aastal keskmiselt eraldatud summade alusel. Eraldiste arvutused tehti kooskõlas jaotuskriteeriumidega, mis on sätestatud otsuses nr 573/2007/EÜ 2, otsuses 2007/435/EÜ ning otsuses nr 575/2007/EÜ. Pidades silmas Euroopa Ülemkogu 7.-8. veebruari 2013. aasta järeldusi, milles rõhutatakse, et erilist tähelepanu tuleks pöörata saarte kogukondadele, kes puutuvad kokku ebaproportsionaalsete rändeprobleemidega, on asjakohane suurendada Küprose ja Malta miinimumsummasid.
(38)
Kuigi igale liikmesriigile on asjakohane eraldada värskeimatel kättesaadavatel statistilistel andmetel põhinev summa, tuleks osa fondi raames kasutatavatest vahenditest jaotada ka selliste erimeetmete rakendamiseks, mis nõuavad liikmesriikide koostööd ja annavad märkimisväärset liidu lisaväärtust, samuti liidu ümberasustamisprogrammi rakendamiseks ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute viimiseks ühest liikmesriigist teise.
(39)
Selleks tuleks käesoleva määrusega koostada fondi vahendite saamise tingimustele vastavate erimeetmete loetelu. Täiendavad summad tuleks eraldada nendele liikmesriikidele, kes kohustuvad neid meetmeid rakendama.
(40)
Arvestades liidu ümberasustamisprogrammi järkjärgulist loomist, peaks fond andma rahalise stiimulina (ühekordsed maksed) sihtotstarbelist abi iga ümberasustatud isiku kohta. Komisjon peaks koostöös EASOga ja oma vastavate pädevuste piires jälgima fondist rahastatavate ümberasustamismeetmete rakendamise tulemuslikkust.
(41)
Selleks et suurendada liidu ümberasustamisalaste jõupingutuste mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele kaitse pakkumisel ja maksimeerida ümberasustamise strateegilist mõju ümberasustamist kõige enam vajavate isikute senisest parema hõlmatuse kaudu, tuleks liidu tasandil sõnastada ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas. Neid ühiseid prioriteete tuleks muuta üksnes siis, kui see on selgelt põhjendatud või UNHCR on andnud käesolevas määruses osutatud üldkategooriatest lähtuvalt soovitusi.
(42)
Arvestades rahvusvahelist kaitset vajavate isikute teatavate kategooriate erilist haavatavust, peaksid nad olema alati hõlmatud liidu ühiste prioriteetidega ümberasustamise valdkonnas.
(43)
Võttes arvesse liidu ümberasustamise valdkonna ühistes prioriteetides kehtestatud ümberasustamisvajadusi, on vaja pakkuda täiendavaid rahalisi stiimuleid ka teatavast geograafilisest piirkonnast või rahvusest isikute ümberasustamise, aga ka ümberasustatavate isikute erikategooriate puhul, kui nende erivajaduste rahuldamise kõige sobilikumaks viisiks peetakse ümberasustamist.
(44)
Liikmesriikide solidaarsuse suurendamiseks ja vastutuse paremaks jagamiseks, eriti varjupaigataotlejate voogudest enim mõjutatud liikmesriikide puhul, tuleks samalaadne rahalistel stiimulitel põhinev kord luua ka rahvusvahelise kaitse saajate viimiseks ühest liikmesriigist teise. Selline kord peaks vähendama survet neile liikmesriikidele, kes võtavad vastu palju varjupaigataotlejaid ja rahvusvahelise kaitse saajaid kas absoluutarvudes või proportsionaalselt.
(45)
Fondist antav toetus on tõhusam ja annab suuremat lisaväärtust juhul, kui käesolevas määruses määratakse kindlaks piiratud arv kohustuslikke eesmärke, mida järgitakse igas liikmesriigis koostatud programmide raames ning võttes arvesse iga liikmesriigi konkreetset olukorda ja vajadusi.
(46)
Solidaarsuse suurendamiseks on tähtis anda kooskõlas ja koostoimes komisjoni korraldatava humanitaarabiga asjakohasel juhul fondi hädaolukordadeks ette nähtud vahenditest erakorralise abi vormis lisatoetust, et lahendada liikmesriikides või kolmandates riikides hädaolukordi, millega kaasneb suur rändesurve, või ümberasustatud isikute massilise sissevoolu korral vastavalt nõukogu direktiivile 2001/55/EÜ (13). Erakorraline abi peaks hõlmama ka toetuse andmist sihtotstarbelistele humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidele, mille eesmärk on võimaldada ajutist viibimist liikmesriigi territooriumil kiireloomulise humanitaarkriisi korral kolmandates riikides. Siiski ei piira sellised muud humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmid liidu ümberasustamisprogrammi kohaldamist, mille eesmärk on algusest peale selgelt olnud püsiva lahenduse pakkumine neile rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele, kes on liitu toodud kolmandatest riikidest, ning need ei tohiks seda ümberasustamisprogrammi kahjustada. Selleks peaks liikmesriikidel olema õigus saada täiendavaid ühekordseid makseid seoses nende isikutega, kellel on selliste muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmide alusel lubatud liikmesriigi territooriumil ajutiselt viibida.
(47)
Käesoleva määrusega tuleks ette näha rahaline abi nõukogu otsusega 2008/381/EÜ (14) loodud Euroopa rändevõrgustiku tegevusele kooskõlas selle eesmärkide ja ülesannetega.
(48)
Seetõttu tuleks otsust 2008/381/EÜ muuta, et ühtlustada menetlused ning hõlbustada asjakohase ja õigeaegse rahalise toetuse andmist nimetatud otsuses osutatud riiklikele kontaktpunktidele.
(49)
Liikmesriikidele ümberasustamise ja/või rahvusvahelise kaitse saajate ühest liikmesriigist teise viimise eest ühekordsete maksetena eraldatavate rahaliste stiimulite eesmärki arvesse võttes ja kuna need moodustavad üksnes väikese osa tegelikest kuludest, tuleks käesolevas määruses sätestada teatavad erandid kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest.
(50)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad ümberasustamise ja rahvusvahelise kaitse saajate ühest liikmesriigist teise viimisega seotud ühekordseid makseid, ning erimeetmete või liidu ühiste ümberasustamise prioriteetide kindlaksmääramist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. On eriti oluline, et komisjon viib oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(51)
Määruse kohaldamisel, sealhulgas delegeeritud õigusaktide koostamisel, peaks komisjon konsulteerima ekspertidega kõigist liikmesriikidest.
(52)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (15).
(53)
Liidu eelarvevahendite kasutamine peaks olema suunatud tegevusele, kus liidu sekkumine võib anda lisaväärtust võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega. Kuna liidul on liikmesriikidest paremad võimalused luua raamistik liidu solidaarsuse väljendamiseks rändevoogude juhtimisel, peaks käesoleva määruse alusel antav rahaline toetus eelkõige aitama suurendada riikide ja liidu suutlikkust selles valdkonnas.
(54)
Liidu rahastamise mõju on vaja avaliku ja erasektori rahaliste vahendite kasutuselevõtu, ühendamise ja võimendamise kaudu võimalikult palju suurendada.
(55)
Komisjon peaks teostama järelevalvet fondi rakendamise üle kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 514/2014, (16) kasutades tulemuste ja mõju hindamiseks ühiseid näitajaid. Need näitajad, sh asjaomased kontrollväärtused, peaksid olema minimaalseks võrdlusaluseks, mille põhjal hinnata fondi eesmärkide saavutamise ulatust.
(56)
Fondi abil saavutatu mõõtmiseks tuleks kehtestada ühised näitajad selle iga erieesmärgi kohta. Ühised näitajad ei tohiks mõjutada käesolevas määruses sätestatud kaasnevate meetmete vabatahtlikku või kohustuslikku rakendamist.
(57)
Fondi haldamiseks ja rakendamiseks peaks see moodustama osa ühtsest raamistikust, mis koosneb käesolevast määrusest ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) nr 513/2014 (17). Käesoleva fondi puhul peaks määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus hõlmama asjaomaseid rahvusvahelisi ja valitsusväliseid organisatsioone ning sotsiaalpartnereid. Iga liikmesriik peaks vastutama partnerluse koosseisu ja selle rakendamise praktilise korra kindlaksmääramise eest.
(58)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt aidata kaasa liidu rändevoogude tõhusale juhtimisele ning ühise varjupaiga-, täiendava või ajutise kaitse poliitika ja ühise sisserändepoliitika rakendamisele, tugevdamisele ja edasiarendamisele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(59)
ELi toimimise lepingu artiklite 8 ja 10 kohaselt peaks fond võtma arvesse kõigi poliitikavaldkondade täiendamist naiste ja meeste võrdõiguslikkuse ning diskrimineerimisvastaste põhimõtetega.
(60)
Otsused nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ tuleks kehtetuks tunnistada, ilma et see piiraks käesoleva määrusega ettenähtud üleminekusätete kohaldamist.
(61)
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist on nimetatud liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
(62)
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(63)
On asjakohane viia käesoleva määruse kohaldamisaeg kooskõlla nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (18) kohaldamisajaga. Seetõttu tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Eesmärk ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (edaspidi „fond”) ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
2. Käesolevas määruses sätestatakse:
a)
rahalise toetuse eesmärgid ja rahastamiskõlblikud meetmed;
b)
rahastamiskõlblike meetmete rakendamise üldine raamistik;
c)
kasutatavad rahalised vahendid ja nende jaotamine;
d)
liidu ühiste ümberasustamise prioriteetide kehtestamise põhimõtted ja kord;
e)
rahaline abi Euroopa rändevõrgustiku tegevusele.
3. Käesoleva määrusega nähakse ette määruses (EL) nr 514/2014 sätestatud eeskirjade kohaldamine, ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„ümberasustamine” - protsess, mille käigus viiakse kolmandate riikide kodanikud ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti taotlusel, mille aluseks on isiku vajadus rahvusvahelise kaitse järele, kolmandast riigist mõnda liikmesriiki, kus neil lubatakse elada, kui neil on üks järgmistest seisunditest:
i)
pagulasseisund direktiivi 2011/95/EL artikli 2 esimese lõigu punkti e tähenduses;
ii)
täiendava kaitse seisund direktiivi 2011/95/EL artikli 2 esimese lõigu punkti g tähenduses või
iii)
muu seisund, mis annab isikule siseriikliku ja liidu õiguse alusel samasugused õigused ja eelised kui need, millele on osutatud alapunktides i ja ii;
b)
„muud humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmid” - ad hoc protsess, kus liikmesriigid lubavad teatud arvul kolmanda riigi kodanikel viibida ajutiselt oma territooriumil, et kaitsta neid kiireloomulise humanitaarkriisi eest, mille on tinginud sellised sündmused nagu poliitilised arengud või konfliktid;
c)
„rahvusvaheline kaitse” - pagulasseisund ja täiendava kaitse seisund direktiivi 2011/95/EL tähenduses;
d)
„tagasisaatmine” - kolmanda riigi kodaniku naasmine kas vabatahtlikult tagasipöördumiskohustust täites või sunniviisiliselt vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
e)
„kolmanda riigi kodanik” - isik, kes ei ole liidu kodanik ELi toimimise lepingu artikli 20 lõike 1 tähenduses. Kolmanda riigi kodanikele osutamine hõlmab ka kodakondsuseta isikuid ja määratlemata kodakondsusega isikuid;
f)
„väljasaatmine” - tagasipöördumiskohustuse täitmine, eelkõige füüsiline transport liikmesriigist välja vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
g)
„vabatahtlik lahkumine” - tagasipöördumiskohustuse täitmine selleks tagasisaatmisotsuses ettenähtud tähtaja jooksul vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
h)
„saatjata alaealine” - alla 18aastane kolmanda riigi kodanik, kes saabub või saabus liikmesriigi territooriumile ilma tema eest asjaomase liikmesriigi õiguse või tavade kohaselt vastutava täiskasvanuta, niikaua kui selline isik ei ole teda tegelikult oma hoole alla võtnud; see mõiste hõlmab ka alaealist, kes on jäänud saatjata pärast sisenemist liikmesriikide territooriumile;
i)
„haavatav isik” - kolmanda riigi kodanik, kes vastab määratlusele liidu õiguses, mis reguleerib fondist toetatavate meetmete poliitikavaldkonda;
j)
„pereliige” - kolmanda riigi kodanik, kes vastab määratlusele liidu õiguses, mis reguleerib fondist toetatavate meetmete poliitikavaldkonda;
k)
„hädaolukord” - olukord, mis tuleneb järgmisest:
i)
ühes või mitmes liikmesriigis esinev suur rändesurve, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike ulatuslik või ebaproportsionaalne sisseränne, millega kaasneb märkimisväärne ja pakiline koormus nende vastuvõtu- ja kinnipidamiskeskustele ning varjupaigasüsteemidele ja -menetlustele;
ii)
ajutise kaitse rakendamine direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses või
iii)
suur rändesurve kolmandates riikides, kuhu pagulased jäävad näiteks poliitiliste sündmuste või konfliktide tõttu.
Artikkel 3
Eesmärgid
1. Fondi üldeesmärk on aidata kaasa rändevoogude tõhusale juhtimisele ning ühise varjupaiga-, täiendava või ajutise kaitse poliitika ja ühise rändepoliitika rakendamisele, tugevdamisele ja edasiarendamisele, austades seejuures täiel määral Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid.
2. Üldeesmärgi raames toetab fond järgmiste ühiste erieesmärkide saavutamist:
a)
Euroopa ühise varjupaigasüsteemi kõigi aspektide, sealhulgas selle välismõõtme tugevdamine ja arendamine;
b)
seadusliku rände toetamine liikmesriikidesse kooskõlas nende majanduslike ja sotsiaalsete vajaduste, näiteks tööturu vajadustega, tagades seejuures liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkuse, ning kolmandate riikide kodanike tulemusliku integreerimise edendamine;
c)
liikmesriikides selliste õiglaste ja tõhusate tagasisaatmisstrateegiate edendamine, mis aitavad võidelda ebaseadusliku sisserände vastu, keskendudes eelkõige tagasipöördumise püsivusele ja tulemuslikule päritolu- ja transiidiriiki tagasivõtmisele;
d)
suurendada solidaarsust ja vastutuse jagamist liikmesriikide vahel, pöörates tähelepanu eeskätt rändajate ja varjupaigataotlejate voogudest enim mõjutatud liikmesriikidele, sealhulgas praktilise koostöö kaudu.
Käesoleva fondi erieesmärkide saavutamist hinnatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikli 55 lõikega 2, kasutades käesoleva määruse IV lisas sätestatud ühiseid näitajaid ja riiklikes programmides sisalduvaid programmispetsiifilisi näitajaid.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud eesmärkide saavutamiseks võetavad meetmed on täielikus kooskõlas liidu välistegevuse rahastamisvahenditest toetatavate meetmetega ning vastavad liidu välistegevuse põhimõtetele ja üldeesmärkidele.
4. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud eesmärkide saavutamisel peetakse nõuetekohaselt silmas liidu humanitaarabipoliitika põhimõtteid ja eesmärke. Vastavalt artiklile 24 tagatakse kooskõla liidu välistegevuse rahastamisvahenditest rahastatavate meetmetega.
Artikkel 4
Partnerlus
Käesoleva fondi puhul hõlmab määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus asjaomaseid rahvusvahelisi ja valitsusväliseid organisatsioone ning sotsiaalpartnereid.
II PEATÜKK
EUROOPA ÜHINE VARJUPAIGASÜSTEEM
Artikkel 5
Vastuvõtu- ja varjupaigasüsteemid
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetab fond meetmeid, mis keskenduvad ühele või mitmele järgmistest kolmandate riikide kodanike kategooriatest:
a)
pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundiga isikud direktiivi 2011/95/EL tähenduses;
b)
isikud, kes taotlevad ühte punktis a osutatud rahvusvahelise kaitse vormidest ning kes ei ole veel saanud lõplikku otsust;
c)
ajutise kaitse seisundiga isikud direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses;
d)
isikud, kes on või on olnud ümberasustatud või mõnest liikmesriigist üle viidud.
Vastuvõtutingimuste ja varjupaigamenetluste osas toetatakse fondist eelkõige käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud kategooriatesse kuuluvatele isikutele suunatud järgmisi meetmeid:
a)
materiaalse abi (sh piiril antava abi), hariduse, koolituse, tugiteenuste, tervishoiuteenuste ja psühholoogilise abi pakkumine;
b)
selliste tugiteenuste nagu kirjalik ja suuline tõlge, haridus, koolitus (sealhulgas keeleõpe) ja muude asjaomase isiku seisundile vastavate algatuste pakkumine;
c)
haldusstruktuuride ja -süsteemide loomine ning töötajate ja asjaomaste asutuste personali koolitamine, et tagada varjupaigataotlejatele tegelik ja lihtne juurdepääs varjupaigamenetlustele ning selliste menetluste tõhusus ja kvaliteet, et eelkõige vajaduse korral toetada liidu acquis'd arenguid;
d)
sotsiaalabi, haldus- ja/või õigusformaalsustega seotud teabe või abi pakkumine ning teabe või nõustamise pakkumine seoses varjupaigamenetluse võimalike tulemustega, sealhulgas seoses selliste aspektidega nagu tagasipöördumismenetlused;
e)
õigusabi ja juriidilise esindaja võimaldamine;
f)
haavatavate rühmade väljaselgitamine ja eriabi haavatavatele isikutele, eelkõige kooskõlas punktidega a-e;
g)
kinnipidamisele alternatiivsete meetmete loomine, väljatöötamine ja täiustamine.
Kui seda peetakse asjakohaseks ja kui see on liikmesriigi riiklikus programmis ette nähtud, võib fondist toetada ka integratsiooniga seotud meetmeid, näiteks artikli 9 lõikes 1 osutatud meetmeid seoses käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud isikute vastuvõtmisega.
2. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a määratletud erieesmärgi raames ja kooskõlas artiklis 19 määratletud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist majutusinfrastruktuuri ja vastuvõtusüsteemide puhul eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
olemasoleva majutusinfrastruktuuri parandamine ja hooldus ning majutusteenuste parandamine;
b)
haldusstruktuuride ja -süsteemide tugevdamine ja täiustamine;
c)
kohalike kogukondade teavitamine;
d)
koolituse pakkumine asutuste, sealhulgas kohalike omavalitsuste töötajatele, kes suhtlevad lõikes 1 osutatud isikutega nende vastuvõtmisega seoses;
e)
uute majutusinfrastruktuuride ja -teenuste ning haldusstruktuuride ja -süsteemide loomine, juhtimine ja edasiarendamine, eelkõige selleks, et vajaduse korral rahuldada liikmesriikide struktuurilisi vajadusi.
3. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktides a ja d sätestatud ühiste erieesmärkide raames ning kooskõlas artiklis 19 kindlaks määratud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist ka käesoleva artikli lõikes 1 loetletud meetmetega sarnaseid meetmeid, kui need meetmed on seotud isikutega, kes viibivad ajutiselt:
-
pagulastele mõeldud transiidi- ja menetluskeskustes, eelkõige selleks, et toetada ümberasustamistoiminguid koostöös ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, või
-
liikmesriigi territooriumil seoses muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega.
Artikkel 6
Liikmesriikide suutlikkus töötada välja, jälgida ja hinnata oma varjupaigapoliitikat ja -menetlusi
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 kindlaks määratud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist seoses varjupaigapoliitika ja -menetluste väljatöötamise, jälgimise ja hindamise suutlikkuse suurendamisega liikmesriikides eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed, mis suurendavad liikmesriikide suutlikkust - sealhulgas seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 604/2013 (19) sätestatud varajase hoiatamise, valmisoleku ja kriisiohje mehhanismiga - koguda, analüüsida ja levitada kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid andmeid ja statistikat varjupaigamenetluste, vastuvõtusuutlikkuse ning rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate ümberasustamise ning ühest liikmesriigist teise viimise kohta;
b)
meetmed, mis suurendavad liikmesriikide suutlikkust koguda, analüüsida ja levitada teavet päritoluriikide kohta;
c)
meetmed, mis otseselt toetavad varjupaigapoliitika hindamist, näiteks riigisisesed mõjuhinnanguid, sihtrühmade ja muude asjaomaste sidusrühmade seas korraldatavaid küsitlusi ning näitajate väljatöötamist ja võrdlusuuringuid.
Artikkel 7
Ümberasustamine, rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate üleviimine ning muu sihtotstarbeline humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmine
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktides a ja d sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid seoses mis tahes kolmanda riigi kodanike ümberasustamisega, keda ümberasustatakse või on ümberasustatud liikmesriigis, ning seoses muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega:
a)
riiklike ümberasustamisprogrammide ja -strateegiate ning muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmide kehtestamine ja väljatöötamine, sealhulgas vajaduste analüüs, näitajate parandamine ja hindamine;
b)
asjakohase infrastruktuuri ja teenuste loomine, millega tagatakse ümberasustamismeetmete ja muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega seotud meetmete, sealhulgas keelelise abi, sujuv ja tõhus rakendamine;
c)
kolmandate riikide ja/või teiste liikmesriikide külastamiseks vajalike struktuuride ja süsteemide loomine ning töötajate koolitamine, et korraldada vestlusi ning läbi viia arstlikku ja julgeolekukontrolli;
d)
võimalike ümberasustamisjuhtumite ja/või muu humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise hindamine liikmesriigi pädevate asutuste poolt, näiteks kolmandate riikide külastamine, vestluste korraldamine ning arstliku ja julgeolekukontrolli läbiviimine;
e)
lahkumiseelne tervisekontroll ja ravi, lahkumiseelse materiaalse abi pakkumine, lahkumiseelsed teavitamis- ja integreerimismeetmed ning reisi korraldamine, sealhulgas saatjapoolsete meditsiiniteenuste osutamine;
f)
saabumisel või varsti peale saabumist antav teave ja abi, sealhulgas suulise tõlke teenused;
g)
liikmesriiki ümberasustatavate isikute perekondade taasühinemisega seonduvad meetmed;
h)
rände- ja varjupaigaküsimustega seotud infrastruktuuri ja teenuste tõhustamine piirkondlike kaitseprogrammide rakendamiseks määratud riikides;
i)
selliste tingimuste loomine, millega aidatakse kaasa ümberasustatud pagulaste integratsioonile, sõltumatusele ja iseseisvusele pikas perspektiivis.
2. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis d sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist, kui seda peetakse fondi rakendamisperioodi ajal toimuvate poliitiliste arengute tõttu asjakohaseks või kui see on liikmesriigi riiklikus programmis ette nähtud, ka käesoleva artikli lõikes 1 loetletutega sarnaseid meetmeid seoses rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate üleviimisega. Rahvusvahelise kaitse taotleja ja/või saajate nõusolekul viiakse nad üle sellest liikmesriigist, kes andis neile rahvusvahelise kaitse või kes vastutab nende taotluse läbivaatamise eest, teise huvitatud liikmesriiki, kus neile antakse samaväärne kaitse või kus vaadatakse läbi nende taotlus rahvusvahelise kaitse saamiseks.
III PEATÜKK
KOLMANDATE RIIKIDE KODANIKE INTEGREERIMINE JA SEADUSLIK RÄNNE
Artikkel 8
Sisseränne ja lahkumiseelsed meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist meetmeid, mida rakendatakse kolmandates riikides ja mis on suunatud kolmandate riikide kodanikele, kes rakendavad teatavaid lahkumiseelseid meetmeid ja/või vastavad siseriiklikus õiguses ja asjakohasel juhul liidu õiguses ette nähtud tingimustele, sealhulgas sellistele, mis on seotud liikmesriigi ühiskonda integreerumise suutlikkusega. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
teabepaketid ning teadlikkuse suurendamise ja kultuuridevahelise dialoogi edendamise kampaaniad, sealhulgas kasutajasõbraliku side- ja infotehnoloogia ning veebisaitide kaudu;
b)
oskuste ja kvalifikatsiooni hindamine ning kolmandate riikide ja liikmesriikide vaheline oskuste ja kvalifikatsiooni läbipaistvuse ja vastavuse parandamine;
c)
liikmesriigis tööalast konkurentsivõimet parandav koolitus;
d)
põhjalikud kodanikuõppe kursused ja keeleõpe;
e)
abi seoses perekonna taasühinemise taotlustega nõukogu direktiivi 2003/86/EÜ (20) tähenduses.
Artikkel 9
Integratsioonimeetmed
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega, toetatakse fondist meetmeid, mida rakendatakse järjepidevate strateegiate raamistikus, võttes arvesse kolmanda riigi kodanike integratsioonivajadusi kohalikul ja/või piirkondlikul tasandil. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid, mis on suunatud kolmandate riikide kodanikele, kes elavad liikmesriigis seaduslikult või, olenevalt asjaoludest, kes on saamas õigust liikmesriigis seaduslikult elada:
a)
selliste integratsioonistrateegiate väljatöötamine ja arendamine kohaliku või piirkondliku tasandi asutuste osalusel, sealhulgas asjakohasel juhul vajaduste analüüs, integratsiooninäitajate täiustamine ja hindamine, sealhulgas osalushindamine, et selgitada välja parimad tavad;
b)
nõu ja abi andmine sellistes valdkondades nagu eluase, elatusvahendid, haldusalane ja õiguslik juhendamine, tervisealane ja psühholoogiline abi ning sotsiaalhooldus, lastehoid ja perekonna taasühinemine;
c)
meetmed, millega kolmandate riikide kodanikele tutvustatakse vastuvõtvat ühiskonda ja mis võimaldavad neil sellega kohaneda, saada teavet oma õigustest ja kohustustest, osaleda ühiskondlikus ja kultuurielus ning saada osa Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud väärtustest;
d)
meetmed, mis on suunatud haridusele ja koolitusele, sealhulgas keeleõppele, ja ettevalmistavad meetmed tööturule pääsemise hõlbustamiseks;
e)
meetmed isikuvastutuse suurendamiseks ja kolmandate riikide kodanikele omal jõul toimetuleku võimaldamiseks;
f)
meetmed, mis toetavad sisukat kontakti ja tulemuslikku dialoogi kolmandate riikide kodanike ja vastuvõtva ühiskonna vahel, ning meetmed vastuvõtvas ühiskonnas tunnustuse saavutamise edendamiseks, sealhulgas meedia kaasamise teel;
g)
meetmed, mis toetavad avalike ja eraõiguslike teenuste kasutamisel kolmandate riikide kodanikele nii võrdse juurdepääsu kui ka võrdsete tulemuste tagamist, sealhulgas selliste teenuste kohandamine asjaajamiseks kolmandate riikide kodanikega;
h)
toetusesaajate suutlikkuse suurendamine, nagu on määratletud määruse (EL) nr 514/2014 artikli 2 punktis g, sealhulgas kogemuste ja parimate tavade vahetamise ning võrgustike tegevuse kaudu.
2. Lõikes 1 osutatud meetmetes võetakse kõikidel vajalikel juhtudel arvesse eri kategooriatesse kuuluvate kolmandate riikide kodanike, sealhulgas rahvusvahelist kaitset saavate isikute, ümberasustatud või üleviidud isikute ning eelkõige haavatavate isikute erivajadusi.
3. Riiklike programmidega võib lubada, et lõikes 1 osutatud meetmed hõlmavad ka kõnealuses lõikes osutatud sihtrühma kuuluvate isikute pereliikmeid, selles ulatuses, mis on vajalik selliste meetmete tõhusaks rakendamiseks.
4. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud meetmete kavandamiseks ja rakendamiseks hõlmab määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus liikmesriikide poolt Euroopa Sotsiaalfondi meetmete haldamiseks määratud ametiasutusi.
Artikkel 10
Praktiline koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist meetmeid, mis keskenduvad ühele või mitmele järgmistest kategooriatest:
a)
seaduslikku rännet edendavate strateegiate koostamine, et hõlbustada paindlike riiki lubamise menetluste väljatöötamist ja rakendamist;
b)
kolmandate riikide ning liikmesriikide tööhõivebüroode ning tööturuasutuste ja sisserändeasutuste vahelise koostöö toetamine ning liikmesriikide toetamine liidu rändealaste õigusaktide rakendamisel, samuti asjaomaste sidusrühmadega toimuvate konsultatsioonide toetamine ning seoses tööturgude vajadustega konkreetsetele rahvustele või kolmandate riikide kodanike kategooriatele suunatud lähenemisviiside kohta eksperdiarvamuste kogumise või teabevahetuse toetamine;
c)
liikmesriikide suutlikkuse suurendamine töötada välja, rakendada, jälgida ja hinnata oma sisserändestrateegiaid, -poliitikat ja -meetmeid halduse eri tasanditel ja ametkondades, eelkõige suutlikkuse suurendamine koguda, analüüsida ja levitada üksikasjalikke ja süstemaatilisi andmeid ja statistikat rändemenetluste ja -voogude ja elamislubade kohta ning töötada välja järelevalvevahendid, hindamiskavad, näitajad ja võrdlusuuringud asjaomaste strateegiate tulemuste mõõtmiseks;
d)
määruse (EL) nr 514/2014 artikli 2 punktis g määratletud toetusesaajate ning avalike ja erasektori teenusepakkujate, sealhulgas haridusasutuste töötajate koolitamine, kogemuste ja parimate tavade vahetamise, koostöö, võrgustike tegevuse ja erinevate kultuuride alase teadlikkuse edendamine ning pakutavate teenuste kvaliteedi parandamine;
e)
jätkusuutlike organisatsiooniliste struktuuride moodustamine integratsiooni ja mitmekesisuse haldamiseks eelkõige asjaomaste sidusrühmade vahelise koostöö kaudu, mis võimaldab valitsuse eri tasandite ametnikel saada kiiresti teavet muude riikide kogemuste ja parimate tavade kohta ning võimaluse korral koondada asjaomaste asutuste ning valitsusorganite ja valitsusväliste organite vahendid, et tõhustada teenuste osutamist kolmandate riikide kodanikele, sealhulgas ühtsete kontaktpunktide (st koordineeritud integratsiooni tugikeskuste) kaudu;
f)
toetada kohaliku ja piirkondliku tasandi integratsioonistrateegiate aluseks olevat vastastikuse integratsiooni kahesuunalist dünaamilist protsessi, töötades välja platvormid kolmandate riikide kodanikega konsulteerimiseks, sidusrühmade vaheliseks teabevahetuseks ning kultuuridevaheliseks ja religioosseks dialoogiks kolmandate riikide kodanike kogukondade vahel ja/või selliste kogukondade ja vastuvõtva ühiskonna vahel ja/või selliste kogukondade ning poliitiliste ja otsuseid tegevate asutuste vahel;
g)
meetmed liikmesriikide asjaomaste asutuste vahelise praktilise koostöö edendamiseks ja tihendamiseks, keskendudes muu hulgas teabe, parimate tavade ja strateegiate vahetamisele ning ühismeetmete väljatöötamisele ja rakendamisele, sealhulgas eesmärgiga tagada liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkus.
IV PEATÜKK
TAGASISAATMINE
Artikkel 11
Tagasisaatmismenetlustega kaasnevad meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega tagasisaatmismenetlustega kaasnevate meetmete puhul keskendub fond ühele või mitmele järgmistest kategooriatest:
a)
kolmandate riikide kodanikud, kes ei ole veel saanud lõplikku eitavat otsust oma taotlusele liikmesriigis viibida, seaduslikku elukohta omada ja/või saada liikmesriigis rahvusvaheline kaitse ning kes võivad otsustada kasutada vabatahtlikku tagasipöördumist;
b)
kolmandate riikide kodanikud, kellel on õigus liikmesriigis viibida, seaduslikku elukohta omada ja/või saada rahvusvaheline kaitse direktiivi 2011/95/EL tähenduses või ajutine kaitse direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses ning kes on otsustanud kasutada vabatahtlikku tagasipöördumist;
c)
kolmandate riikide kodanikud, kes viibivad liikmesriigis ega vasta enam liikmesriiki sisenemise ja/või seal viibimise tingimustele, sealhulgas kolmandate riikide kodanikud, kelle väljasaatmine on edasi lükatud vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklile 9 ja artikli 14 lõikele 1.
Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi esimeses lõigus osutatud isikukategooriatele suunatud meetmeid:
a)
kinnipidamisele alternatiivsete meetmete loomine, väljatöötamine ja täiustamine;
b)
sotsiaalabi, haldus- ja/või õigusformaalsustega seotud teabe või abi ning muu teabe või nõustamise pakkumine;
c)
õigusabi ja keelelise abi andmine;
d)
spetsiifilist laadi abi haavatavatele isikutele;
e)
sunniviisilise tagasisaatmise järelevalve sõltumatute ja tõhusate süsteemide loomine ja täiustamine, nagu on sätestatud direktiivi 2008/115/EÜ artikli 8 lõikes 6;
f)
majutus-, vastuvõtu- või kinnipidamisinfrastruktuuri, -teenuste ning -tingimuste loomine, säilitamine ja täiustamine;
g)
haldusstruktuuride ja -süsteemide, sealhulgas IT-vahendite loomine;
h)
töötajate koolitamine, et tagada sujuvad ja tõhusad tagasisaatmismenetlused, sealhulgas nende juhtimine ja rakendamine.
Artikkel 12
Tagasisaatmismeetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist tagasisaatmismeetmete puhul käesoleva määruse artiklis 11 osutatud isikutele suunatud meetmeid. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed, mis on vajalikud tagasisaatmistoimingute ettevalmistamiseks, näiteks meetmed kolmandate riikide kodanike tuvastamiseks, reisidokumentide väljastamiseks ja pere leidmiseks;
b)
koostöö kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega, et hankida reisidokumente, hõlbustada repatrieerimist ja tagada tagasivõtmine;
c)
toetatud vabatahtliku tagasipöördumise meetmed, sealhulgas tervisekontroll ja arstiabi, reisi korraldamine, rahaline toetus, nõustamine ning abi enne ja pärast tagasipöördumist;
d)
väljasaatmistoimingud, sealhulgas nendega seotud meetmed, kooskõlas liidu õiguses sätestatud nõuetega, välja arvatud sunnivahendid;
e)
taasintegreerimise käivitamiseks vajalikud meetmed seoses tagasipöördunu isikliku arenguga, näiteks rahalised stiimulid, koolitus, abi väljaõppel ja töökoha leidmisel ning stardiabi majandustegevuse alustamiseks;
f)
hooned ja teenused kolmandates riikides, millega tagatakse sobilik ajutine majutus ja vastuvõtt saabumisel;
g)
spetsiifilist laadi abi haavatavatele isikutele.
Artikkel 13
Praktilise koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist praktilise koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmete puhul eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed tagasisaatmist korraldavate teenistuste ja liikmesriikide muude asutuste vahelise operatiivkoostöö ja teabevahetuse edendamiseks, edasiarendamiseks ja tugevdamiseks, sealhulgas seoses kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega tehtava koostööga ja ühiste tagasisaatmistoimingutega;
b)
meetmed kolmandate riikide ja liikmesriikide tagasisaatmist korraldavate teenistuste vahelise koostöö toetamiseks, sealhulgas meetmed, millega suurendatakse kolmandate riikide suutlikkust tagasipöördujaid vastu võtta ja taasintegreerida, eelkõige tagasivõtulepingute raames;
c)
meetmed, millega suurendatakse suutlikkust töötada välja tõhus ja jätkusuutlik tagasipöördumispoliitika, eelkõige sihtriikide olukorda käsitleva teabe vahetamise, parimate tavade ja kogemuste jagamise ning liikmesriikide vahendite koondamise teel;
d)
meetmed, mis suurendavad suutlikkust koguda, analüüsida ning levitada üksikasjalikke ja süstemaatilisi andmeid ja statistikat tagasisaatmismenetluste ja -meetmete, vastuvõtu ja kinnipidamise suutlikkuse, sunniviisilise ja vabatahtliku tagasipöördumise, järelevalve ja taasintegreerimise kohta;
e)
meetmed, mis aitavad otseselt tagasisaatmispoliitikat hinnata, näiteks riiklikud mõjuhinnangud, sihtrühmade uuringud, näitajate väljatöötamine ja võrdlusuuringud;
f)
teavitamismeetmed ja -kampaaniad kolmandates riikides, mis aitavad suurendada teadlikkust asjakohastest seaduslikest sisserändekanalitest ja ebaseadusliku sisserändega seotud riskidest.
V PEATÜKK
FINANTS- JA RAKENDUSRAAMISTIK
Artikkel 14
Koguvahendid ja rakendamine
1. Käesoleva määruse rakendamise koguvahendid on 3 137 miljonit eurot jooksevhindades.
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad fondi iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
3. Koguvahendeid rakendatakse järgmiselt:
a)
riiklike programmide kaudu kooskõlas artikliga 19;
b)
liidu meetmete kaudu kooskõlas artikliga 20;
c)
erakorralise abi kaudu kooskõlas artikliga 21;
d)
Euroopa rändevõrgustiku kaudu kooskõlas artikliga 22;
e)
tehnilise abi kaudu kooskõlas artikliga 23.
4. Käesoleva määruse kohaselt käesoleva määruse artiklis 20 osutatud liidu meetmete, käesoleva määruse artiklis 21 osutatud erakorralise abi, käesoleva määruse artiklis 22 osutatud Euroopa rändevõrgustiku ja käesoleva määruse artiklis 23 osutatud tehnilise abi jaoks eraldatud eelarvet täidetakse otseselt vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile a ning kaudse eelarve täitmise raames kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile c. Käesoleva määruse artiklis 19 osutatud riiklike programmide jaoks eraldatud eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile b.
5. Komisjon vastutab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 kohaselt liidu eelarve täitmise eest ning teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu muude üksuste kui liikmesriikide sooritatud toimingutest.
6. Ilma, et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu eesõigusi, kasutatakse peamiseks juhiseks olevat rahastamispaketti soovituslikult järgmiselt:
a)
2 752 miljonit eurot liikmesriikide riiklike programmide jaoks;
b)
385 miljonit eurot liidu meetmete, erakorralise abi, Euroopa rändevõrgustiku ja komisjoni tehnilise abi jaoks, kusjuures vähemalt 30 % sellest summast kasutatakse liidu meetmete ja Euroopa rändevõrgustiku jaoks.
Artikkel 15
Vahendid liikmesriikide rahastamiskõlblikeks meetmeteks
1. 2 752 miljonit eurot jagatakse liikmesriikide vahel soovituslikult järgmiselt:
a)
2 392 miljonit eurot eraldatakse vastavalt I lisale. Liikmesriigid eraldavad vähemalt 20 % neist vahenditest artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a osutatud erieesmärgi jaoks ja vähemalt 20 % artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis b osutatud erieesmärgi jaoks. Liikmesriigid võivad nimetatud miinimummääradest kõrvale kalduda ainult juhul, kui riiklikule programmile on lisatud üksikasjalik selgitus selle kohta, miks vahendite eraldamine alla miinimummäära ei sea ohtu eesmärgi saavutamist. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a osutatud erieesmärgi jaoks ei või käesolevas määruses sätestatud miinimummäärast vähem vahendeid eraldada liikmesriigid, kellel esineb struktuurseid puudujääke majutuse, infrastruktuuri ja teenuste valdkonnas;
b)
360 miljonit eurot eraldatakse artiklis 16 osutatud erimeetmetega seotud jaotusmehhanismi alusel artiklis 17 osutatud liidu ümberasustamisprogrammiks ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimiseks, nagu on osutatud artiklis 18.
2. Lõike 1 esimese lõigu punktis b nimetatud summast toetatakse:
a)
II lisas loetletud erimeetmeid;
b)
liidu ümberasustamisprogrammi vastavalt artiklile 17 ja/või rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimist vastavalt artiklile 18.
3. Kui kasutatavaks jääb käesoleva artikli lõike 1 punkti b kohane summa või mõni muu summa, siis eraldatakse see määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 15 sätestatud vahekokkuvõtte tegemise raames proportsionaalselt käesoleva määruse I lisas sätestatud riiklike programmide põhisummadega.
Artikkel 16
Vahendid erimeetmeteks
1. Artikli 15 lõike 2 punkti a kohase lisasumma võib liikmesriikidele eraldada tingimusel, et see on programmis selleks sihtotstarbeliselt ette nähtud ja et seda kasutatakse II lisas loetletud erimeetmete rakendamiseks.
2. Poliitika uute arengute arvessevõtmiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte II lisa muutmise kohta seoses määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 15 osutatud vahekokkuvõtte tegemisega. Kui selleks on olemas kasutatavad vahendid, võivad liikmesriigid saada erimeetmete muudetud loetelu alusel lisasumma, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 1.
3. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr 514/2014 artiklites 14 ja 15 sätestatud menetluse kohaselt vahekokkuvõtte tegemise ajal heaks kiidetakse või läbi vaadatakse. Asjaomaseid summasid kasutatakse üksnes käesoleva määruse II lisas loetletud erimeetmete rakendamiseks.
Artikkel 17
Vahendid liidu ümberasustamisprogrammiks
1. Peale artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud eraldise saavad liikmesriigid iga kahe aasta tagant artikli 15 lõike 2 punktiga b ette nähtud lisasumma, mille aluseks on ühekordne makse 6 000 eurot iga ümberasustatud isiku kohta.
2. Lõikes 1 osutatud ühekordset makset suurendatakse 10 000 euroni iga isiku kohta, kes on ümberasustatud kooskõlas liidu ühiste prioriteetidega ümberasustamise valdkonnas, mis on kehtestatud vastavalt lõikele 3 ja loetletud III lisas, ning iga lõikes 5 sätestatud haavatava isiku kohta.
3. Liidu ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas põhinevad järgmistel isikute üldkategooriatel:
a)
piirkondlike kaitseprogrammide rakendamiseks määratud riikidest või piirkondadest pärinevad isikud;
b)
isikud, kes pärinevad ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (UNHCR) koostatud ümberasustamisvajaduste prognoosis nimetatud riigist või piirkonnast, kus liidu ühistel meetmetel oleks kaitsevajaduste rahuldamisel märkimisväärne mõju;
c)
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti koostatud ümberasustamiskriteeriumidega hõlmatud erikategooriasse kuuluvad isikud.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmise kohta käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud isikute üldkategooriatest lähtuvalt, kui see on selgelt põhjendatud või UNHCR on selles osas andnud soovitusi.
5. Lõikega 2 ette nähtud ühekordset makset on õigus saada ka järgmiste haavatavate isikurühmade puhul:
a)
ohustatud naised ja lapsed;
b)
saatjata alaealised;
c)
selliste terviseprobleemidega isikud, mida saab lahendada üksnes ümberasustamise teel;
d)
isikud, kes õigusliku või füüsilise kaitse vajadusega seotud põhjustel vajavad erakorralist või kiiret ümberasustamist, sealhulgas vägivalla- või piinamisohvrid.
6. Kui liikmesriik asustab ümber rohkem kui ühte lõigetes 1 ja 2 osutatud kategooriasse kuuluva isiku, tehakse talle ühekordne makse selle isiku eest vaid ühel korral.
7. Olenevalt asjaoludest võib liikmesriik saada ühekordse makse ka lõigetes 1, 3 ja 5 osutatud isikute pereliikmete eest, tingimusel et nende pereliikmete ümberasustamine on toimunud käesoleva määruse kohaselt.
8. Komisjon kehtestab rakendusaktidega liidu ümberasustamisprogrammile vahendite eraldamise mehhanismi ajakava ja muud rakendustingimused. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
9. Käesoleva artikli õigetes 1 ja 2 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele iga kahe aastat tagant, esimest korda individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 14 sätestatud menetluse kohaselt heaks kiidetakse, ja hiljem nende riikliku programmi heakskiitmise otsustele lisatava rahastamisotsusega. Kõnealuseid summasid ei kanta üle muudele riikliku programmiga hõlmatud meetmetele.
10. Liidu ümberasustamisprogrammi eesmärkide tõhusaks saavutamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, et vajaduse korral korrigeerida käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud ühekordseid makseid kasutatavate vahendite piires, võttes eelkõige arvesse kehtivat inflatsioonimäära, ümberasustamise valdkonnas toimunud asjakohaseid muutusi ning tegureid, mille abil saab optimeerida ühekordsete maksetega antud rahalise stiimuli kasutamist.
Artikkel 18
Vahendid rahvusvahelist kaitset saavate isikute üleviimiseks
1. Pidades silmas solidaarsuse ja vastutuse õiglase jagamise põhimõtete rakendamist ning liidu poliitika arengusuundi fondi rakendamisperioodi jooksul, saavad liikmesriigid lisaks artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud eraldisele artikli 15 lõike 2 punktiga b ette nähtud täiendava summa, mille aluseks on ühekordne makse 6 000 eurot iga teisest liikmesriigist üle viidud rahvusvahelist kaitset saava isiku kohta.
2. Olenevalt asjaoludest võivad liikmesriigid saada ühekordse makse ka lõikes 1 osutatud isikute pereliikmete eest, tingimusel et nende pereliikmete üleviimine on toimunud käesoleva määruse kohaselt.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele esimest korda individuaalsete rahastamisotsustega, millega määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 14 sätestatud menetluses kiidetakse heaks nende riiklik programm ja hiljem nende riikliku programmi heakskiitmise otsusele lisatava rahastamisotsusega. Kõnealuseid summasid ei kanta üle muudele riikliku programmiga hõlmatud meetmetele.
4. ELi toimimise lepingu artiklis 80 osutatud liikmesriikidevahelise solidaarsuse ja vastutuse jagamise eesmärkide tõhusaks saavutamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, et korrigeerida käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ühekordseid makseid kasutatavate vahendite piires, võttes eelkõige arvesse kehtivat inflatsioonimäära, rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimise valdkonnas toimunud asjakohaseid muutusi ning tegureid, mille abil saab optimeerida ühekordse maksega antud rahalise stiimuli kasutamist.
Artikkel 19
Riiklikud programmid
1. Riiklike programmidega, mida kontrollitakse ja mis kiidetakse heaks kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 14, taotlevad liikmesriigid käesoleva määruse artiklis 3 sätestatud eesmärkide raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 osutatud poliitilise dialoogi tulemusi eelkõige järgmiste eesmärkide saavutamist:
a)
tugevdada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomist varjupaigaküsimusi käsitleva liidu acquis’ tõhusa ja ühetaolise kohaldamise ning määruse (EL) nr 604/2013 nõuetekohase toimimise tagamise teel. Sellised meetmed võivad sisaldada ka liidu ümberasustamisprogrammi kehtestamist ja väljatöötamist;
b)
kehtestada ja töötada välja integratsioonistrateegiad, mis hõlmavad kahesuunalise dünaamilise protsessi erinevaid tahke, mida rakendatakse vastavalt vajadusele kas riiklikul, kohalikul või piirkondlikul tasandil, võttes arvesse kolmandate riikide kodanike integreerimise vajadusi kohalikul või piirkondlikul tasandil, rahuldades eri kategooriatesse kuuluvate rändajate erivajadusi ja töötades välja tõhusaid partnerlusi asjaomaste sidusrühmadega;
c)
töötada välja tagasisaatmisprogramm, mis hõlmab toetatud vabatahtlikku tagasipöördumist ja vajaduse korral taasintegreerimist.
2. Liikmesriigid tagavad, et kõikide fondist toetatavate meetmete rakendamisel austatakse täielikult põhiõigusi ja inimväärikust. Eelkõige austatakse kõnealuste meetmete puhul täiel määral Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid.
3. Eespool nimetatud eesmärkide järgimise nõuet ja oma eripära arvesse võttes püüavad liikmesriigid saavutada vahendite õiglase ja läbipaistva jaotuse artikli 3 lõikes 2 sätestatud erieesmärkide vahel.
Artikkel 20
Liidu meetmed
1. Komisjoni algatusel võib fondi kasutada artiklis 3 osutatud üldeesmärgi ja erieesmärkidega seotud riikidevaheliste meetmete või liidu erihuvidele vastavate meetmete (edaspidi „liidu meetmed”) rahastamiseks.
2. Selleks et olla rahastamiskõlblikud, peavad liidu meetmed eelkõige toetama järgmisi eesmärke:
a)
liidu koostöö edendamine liidu õiguse rakendamisel ja parimate tavade jagamisel varjupaiga valdkonnas, eelkõige seoses ümberasustamise ning rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate ühest liikmesriigist teise viimisega, sealhulgas võrgustike ja teabevahetuse abil, seoses seadusliku rände ja kolmandate riikide kodanike integreerimisega, sealhulgas saabumistoetuse ja kooskõlastusmeetmetega, propageerimaks ümberasustamist kohalikes kogukondades, kes on valmis ümberasustatud pagulasi vastu võtma, ning seoses tagasisaatmisega;
b)
selliste riikidevaheliste koostöövõrgustike ja katseprojektide, sealhulgas innovaatiliste projektide loomine, mis põhinevad kahes või enamas liikmesriigis asuvate organite riikidevahelistel partnerlussuhetel, et edendada innovatsiooni ning lihtsustada kogemuste ja paimate tavade vahetamist;
c)
uuringud ja teadustöö varjupaiga-, sisserände-, integratsiooni- ja tagasisaatmisalaste liidusiseste võimalike uute koostöövormide ning asjaomase liidu õiguse kohta, teabe levitamine ja vahetamine parimate tavade ning kõikide muude varjupaiga-, sisserände-, integratsiooni- ja tagasisaatmise aspektide kohta, sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide propageerimine;
d)
ühiste statistiliste vahendite, meetodite ja näitajate väljatöötamine ja rakendamine liikmesriikide poolt, et mõõta poliitilisi arenguid varjupaiga, seadusliku rände, integratsiooni ja tagasisaatmise valdkonnas;
e)
varjupaiga- ja sisserändepoliitika rakendamiseks vajalike ettevalmistavate ja järelevalvemeetmete, haldus- ja tehnilise toe ning hindamismehhanismi väljatöötamine;
f)
rände ja liikuvuse suhtes võetud liidu üldisel lähenemisviisil põhinev koostöö kolmandate riikidega, eelkõige tagasivõtulepingute rakendamise, liikuvuspartnerluste ja piirkondlike kaitseprogrammide raames;
g)
teavitamismeetmed ja -kampaaniad kolmandates riikides, mis aitavad suurendada teadlikkust asjakohastest seaduslikest sisserändekanalitest ja ebaseadusliku sisserändega seotud riskidest.
3. Liidu meetmeid rakendatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 6.
4. Komisjon tagab vahendite õiglase ja läbipaistva jaotuse artikli 3 lõikes 2 osutatud eesmärkide vahel.
Artikkel 21
Erakorraline abi
1. Fondist antakse rahalist abi kiireloomuliste ja erivajaduste rahuldamiseks artikli 2 esimese lõigu punkti k määratluse kohastes hädaolukordades. Käesoleva artikli kohaselt kolmandates riikides rakendatavad meetmed täiendavad vajaduse korral liidu humanitaarabipoliitikat ning on sellega kooskõlas, samuti järgitakse nende puhul humanitaarabi valdkonna konsensuses sätestatud humanitaarabialaseid põhimõtteid.
2. Erakorralist abi rakendatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artiklitega 6 ja 7.
Artikkel 22
Euroopa rändevõrgustik
1. Fondist toetatakse Euroopa rändevõrgustikku ning nähakse ette selle tegevuseks ja edasiseks arenguks vajalikud rahalised vahendid.
2. Pärast juhtorganilt heakskiidu saamist võtab komisjon Euroopa rändevõrgustiku jaoks fondi iga-aastastest assigneeringutest kättesaadavaks tehtava summa ja võrgustiku tegevuse prioriteete sisaldava tööprogrammi vastu otsuse 2008/381/EÜ artikli 4 lõike 5 punktis a sätestatud korras. Komisjoni otsus on rahastamisotsus määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 84 tähenduses.
3. Euroopa rändevõrgustiku tegevuseks antakse kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 rahalist abi vastavalt vajadusele kas otsuse 2008/381/EÜ artiklis 3 osutatud riiklikele kontaktpunktidele antava toetuse vormis või avaliku hanke lepingutega. Abiga tagatakse nimetatud riiklike kontaktpunktide nõuetekohane ja õigeaegne rahaline toetamine. 2014. aastal antud toetuste abil toetatavate riiklike kontaktpunktide meetmete rakendamiseks tehtud kulud võivad olla rahastamiskõlblikud alates 1. jaanuarist 2014.
4. Otsust 2008/381/EÜ muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 4 lõike 5 punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
koostab ja kiidab heaks juhtorgani eesistuja esitatud kavandil põhineva tegevuskava kavandi, eelkõige selle eesmärgid ja temaatilised prioriteedid, ning iga riikliku kontaktpunkti eelarve soovitusliku suuruse, millega tagatakse Euroopa rändevõrgustiku nõuetekohane toimimine;”
b)
artiklit 6 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Komisjon jälgib tegevuskava täitmist ning annab juhtorganile korrapäraselt aru kava täitmise ja Euroopa rändevõrgustiku arengu kohta.”;
ii)
lõiked 5-8 jäetakse välja;
c)
artikkel 11 jäetakse välja;
d)
artikkel 12 jäetakse välja.
Artikkel 23
Tehniline abi
1. Komisjoni algatusel ja/või nimel võidakse igal aastal kasutada kuni 2,5 miljoni euro ulatuses fondi vahendeid tehnilise abi andmiseks kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 9.
2. Liikmesriigi algatusel võib fondist rahastada tehnilise abiga seotud tegevust kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 20. Aastatel 2014-2020 tehniliseks abiks eraldatav summa ei tohi ületada 5,5 % liikmesriigile eraldatud kogusummast pluss 1 000 000 eurot.
Artikkel 24
Koordineerimine
Komisjon ja liikmesriigid tagavad, asjakohasel juhul koos Euroopa välisteenistusega, sünergia ja kooskõla kolmandates riikides ja nendega seoses võetavate meetmete ning muude väljaspool liitu võetavate meetmete vahel, mida toetatakse liidu vahenditest. Eelkõige tagavad nad, et kõnealused meetmed
a)
on kooskõlas liidu välispoliitikaga, järgivad arengupoliitika sidususe põhimõtet ning on kooskõlas asjaomase piirkonna või riigi jaoks koostatud strateegiliste programmdokumentidega;
b)
keskenduvad meetmetele, mis ei ole arengule suunatud;
c)
teenivad liidu sisepoliitika huve ning on kooskõlas liidusiseselt võetavate meetmetega.
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 25
Ümberasustamise ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimisega seotud ühekordseid makseid käsitlevad erisätted
Erandina määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 18 sätestatud kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest, eelkõige seoses ühekordsete maksete ja kindlamääraliste maksetega, kehtib käesoleva määruse kohaselt liikmesriikidele ümberasustamise ja/või rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimise jaoks eraldatud ühekordsete maksete puhul järgmine:
a)
need vabastatakse nõudest, et need peavad lähtuma statistilistest või varasematest andmetest, ning
b)
need antakse tingimusel, et isik, kellega seoses ühekordne makse eraldati, asustati ümber ja/või viidi ühest liikmesriigist teise kooskõlas käesoleva määrusega.
Artikkel 26
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 16 lõikes 2, artikli 17 lõigetes 4 ja 10 ning artikli 18 lõikes 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates 21. maist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne seitsmeaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt kolmeaastaseks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga seitsmeaastase ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 16 lõikes 2, artikli 17 lõigetes 4 ja 10 ning artikli 18 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 16 lõike 2, artikli 17 lõigete 4 ja 10 ning artikli 18 lõike 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 27
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab Varjupaiga- ja Rände-, Integratsiooni- ning Sisejulgeolekufondi komitee, mis on loodud määruse (EL) nr 514/2014 artikli 59 lõikega 1.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 28
Läbivaatamine
Euroopa Parlament ja nõukogu vaatavad käesoleva määruse komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt 30. juuniks 2020.
Artikkel 29
Määruse (EL) 514/2014 kohaldamine
Fondi suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 514/2014 sätteid, ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist.
Artikkel 30
Kehtetuks tunnistamine
Otsused nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
Artikkel 31
Üleminekusätted
1. Käesolev määrus ei mõjuta asjaomaste projektide ja aastaprogrammide ega komisjoni poolt otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiidetud rahalise abi andmise jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist lõpetamist, kuni nende projektide ja aastaprogrammide lõpetamiseni. Käesolev määrus ei mõjuta komisjoni poolt otsuse 2008/381/EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiidetud rahalise toetuse andmise jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist lõpetamist.
2. Komisjon võtab käesoleva määruse alusel kaasrahastamise otsuste vastuvõtmisel arvesse kõiki meetmeid, mis on otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ, nr 2007/435/EÜ ja nr 2008/381/EÜ alusel vastu võetud enne 20. maid 2014 ja mis avaldavad finantsmõju kaasrahastamisega hõlmatud ajavahemikul.
3. Komisjoni poolt ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2014 heaks kiidetud kaasrahastamiseks määratud summad, mille kohta ei ole komisjonile lõpparuande esitamise tähtajaks meetmete lõpetamiseks nõutavaid dokumente saadetud, vabastab komisjon automaatselt kulukohustustest 31. detsembriks 2017 ning alusetult makstud summad makstakse tagasi.
4. Kohtumenetluste või peatava toimega halduskaebuste tõttu peatatud meetmetega seotud summasid ei võeta automaatselt vabastatud kulukohustuste summa arvutamisel arvesse.
5. Hiljemalt 30. juuniks 2015 esitavad liikmesriigid komisjonile hindamisaruande otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja nr 2007/435/EÜ alusel ajavahemikul 2011-2013 kaasrahastatud meetmete tulemuste ja mõju kohta.
6. Hiljemalt 31. detsembriks 2015 esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja nr 2007/435/EÜ alusel ajavahemikku 2011-2013 käsitlevad järelhindamise aruanded.
Artikkel 32
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Strasbourg, 16. aprill 2014