NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/68
ze dne 15. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na brzdění vozidel pro účely schvalování zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem se na zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky použije komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem vymezený v nařízení (EU) č. 167/2013.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásová vozidla, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která jsou určena pro celou řadu použití v zemědělství a lesnictví, mimo jiné i pro speciální práce.
(3)
Zatímco požadavky tohoto nařízení vycházejí ze stávajících právních předpisů naposledy změněných v roce 1997, technický pokrok vyžaduje zejména úpravu podrobných pravidel pro zkoušky a také zavedení zvláštních ustanovení pro zásobníky energie, vozidla s hydrostatickým pohonem, vozidla se systémy nájezdového brzdění, vozidla s komplexními elektronickými ovládacími systémy, protiblokovacími brzdovými systémy a elektronicky ovládanými brzdovými systémy.
(4)
Toto nařízení rovněž zahrnuje požadavky na ovládání brzd tažených vozidel a brzdového spojení mezi traktorem a taženým vozidlem, které jsou přísnější než ve směrnici Rady 76/432/EHS (2), jež byla zrušena nařízením (EU) č. 167/2013.
(5)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (3) přistoupila Unie k předpisu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) č. 13. Hmotněprávní požadavky stanovené v příloze 18 uvedeného předpisu týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel by měly být převzaty do tohoto nařízení, neboť odrážejí nejnovější stav technologického rozvoje.
(6)
Protiblokovací brzdové systémy jsou sice velmi rozšířeny u vozidel s maximální konstrukční rychlostí nad 60 km/h, a proto by bylo možné je považovat za vhodné a učinit je podle tohoto nařízení povinnými, ale tyto systémy ještě nejsou široce dostupné pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Proto bypro uvedená vozidla mělo být zavedení protiblokovacích brzdových systémů potvrzeno po konečném posouzení dostupnosti těchto systémů, které provede Komise. Komise by za tímto účelem měla posoudit, a to nejpozději do 31. prosince 2016, dostupnost protiblokovacích brzdových systémů pro zemědělská a lesnická vozidla s maximální konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Pokud toto posouzení nepotvrdí, že tato technologie je dostupná či použitelná, měla by Komise navrhnout změnu tohoto nařízení s cílem stanovit, že tyto požadavky se nestanou použitelnými pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h.
(7)
Pokud se výrobce může rozhodnout požádat o vnitrostátní schválení typu v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 167/2013, členské státy by měly mít v případě všech otázek, na které se vztahuje toto nařízení, možnost stanovit požadavky pro účely vnitrostátního schválení typu, které budou odlišné od požadavků tohoto nařízení.
Členské státy by neměly pro účely vnitrostátního schválení typu odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit schválení pro vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení, s výjimkou požadavků na hydraulická spojení jednohadicového typu. Toto nařízení by mělo zavést harmonizované požadavky na hydraulická spojení jednohadicového typu, podle nichž by taková spojení mohla být po omezenou dobu přijímána pro účely EU schválení typu. Jelikož však některé členské státy mívaly přísnější požadavky na vnitrostátní úrovni, měly by mít členské státy možnost odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu pro typy vozidel vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu již ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud je to podle nich v souladu s jejich bezpečnostními požadavky na vnitrostátní úrovni.
(8)
V zájmu harmonizace data použitelnosti všech nových pravidel pro schvalování typu by se toto nařízení mělo použít od téhož dne jako nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti, pokud jde o brzdné účinky, pro účely schvalování a zemědělských a lesnických vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a dozor nad trhem s nimi v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 167/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„brzdovým systémem“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tento systém se skládá z ovládacího zařízení, převodu a brzdy;
(2)
„systémem provozního brzdění“ se rozumí brzdový systém, který řidiči umožňuje ovládat pohyb vozidla a zastavit je bezpečným, rychlým a účinným způsobem, při každém rozsahu otáček a zatížení, pro které je vozidlo schváleno k provozu, na jakémkoli sklonu stoupání nebo klesání;
(3)
„odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, které v rámci běžné činnosti brzdového zařízení, ať při brzdění, nebo odbrzďování, splňuje všechny tyto podmínky:
a)
řidič může v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací zařízení;
b)
brzdná síla působí ve stejném směru jako působení na ovládací zařízení (monotónní funkce);
c)
brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně jemně regulovat;
(4)
„ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu potřebnou pro brzdění nebo ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo popřípadě pohybová energie taženého vozidla, nebo kombinace těchto různých druhů energie;
(5)
„převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi ovládacím zařízením a brzdou, s výjimkou ovládacího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem a napájecího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem, který je spojuje funkčním způsobem, a to mechanickým, hydraulickým, pneumatickým, elektrickým nebo jejich kombinací; jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, je zásoba energie v systému rovněž součástí převodu;
(6)
„ovládacím převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí převodu, který řídí činnost brzd a zásoby (zásob) energie potřebné pro ovládací převod;
(7)
„převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci;
(8)
„třecí brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla;
(9)
„hydrodynamickou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi traktoru; kapalina je tekutinou v případě hydraulické brzdy a vzduchem v případě pneumatické brzdy;
(10)
„motorovou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají kontrolovaným zvýšením brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola;
(11)
„systémem parkovacího brzdění“ se rozumí systém, který umožňuje, aby se vozidlo udrželo v nehybném stavu na sklonu stoupání nebo klesání i v nepřítomnosti řidiče;
(12)
„průběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána týmž zdrojem energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(13)
„poloprůběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána dvěma odlišnými zdroji energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(14)
„automatickým brzděním“ se rozumí brzdění taženého vozidla nebo tažených vozidel, které nastává automaticky při oddělení jakéhokoli z vozidel tvořících jízdní soupravu, včetně takového oddělení při přetržení spojovacího zařízení, kdy není dotčen brzdný účinek zbytku jízdní soupravy;
(15)
„nájezdovým brzděním“ se rozumí brzdění využitím sil, které vznikají při najíždění taženého vozidla na traktor;
(16)
„neuvolnitelným převodem“ se rozumí převod, kdy jsou buď tlak, nebo síla, nebo točivý moment trvale přenášeny kdykoli během jízdy vozidla v poháněcí soustavě vozidla mezi motorem a koly a v brzdovém systému mezi ovládacím zařízením brzdy a koly;
(17)
„naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo naložené na svou maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
(18)
„zatížením na kolo“ se rozumí svislá statická síla, kterou působí povrch vozovky v ploše styku na kolo;
(19)
„zatížením na nápravu“ se rozumí soubor svislých statických sil, kterým působí povrch vozovky v ploše styku na kola nápravy;
(20)
„maximálním statickým zatížením na kolo“ se rozumí statické zatížení na kolo při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(21)
„maximálním statickým zatížením na nápravu“ se rozumí statické zatížení na nápravu při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(22)
„taženým vozidlem“ se rozumí přípojné vozidlo podle definice v čl. 3 odst. 9 nařízení (EU) č. 167/2013 nebo výměnné tažené zařízení podle definice v čl. 3 odst. 10 uvedeného nařízení;
(23)
„taženým vozidlem s ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, které má nejméně dvě nápravy, z nichž alespoň jedna je řízená, je opatřeno tažným zařízením, které je pohyblivé ve svislém směru ve vztahu k taženému vozidlu a které nepřenáší žádné významné statické svislé zatížení na traktor;
(24)
„taženým vozidlem s nápravami uprostřed“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, u kterého je jedna nebo více náprav umístěna blízko těžiště vozidla, je-li náklad rovnoměrně rozložen, takže se na traktor přenáší pouze malé statické svislé zatížení, které nepřekračuje 10 % zatížení odpovídajícího maximální hmotnosti taženého vozidla nebo zatížení 1 000 daN (podle toho, která hodnota je nižší);
(25)
„taženým vozidlem s nevýkyvnou ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S s jednou nápravou nebo jednou skupinou náprav vybavené ojí, jež přenáší významné statické zatížení na traktor v důsledku své konstrukce a jež nesplňuje definici taženého vozidla s nápravami uprostřed; připojení, jež musí být použito pro jízdní soupravu, nesmí sestávat z čepu a točnice; u nevýkyvné oje může docházet k mírnému pohybu ve svislém směru; hydraulicky nastavitelná kloubová oj se považuje za nevýkyvnou oj;
(26)
„systémem odlehčovacího brzdění“ se rozumí doplňkový brzdový systém, který má schopnost vyvodit a udržovat brzdný účinek po dlouhou dobu bez podstatnějšího zmenšení tohoto účinku, včetně ovládacího zařízení, které může sestávat z jednoho zařízení nebo kombinace několika zařízení, z nichž každé může mít svůj vlastní ovládač;
(27)
„elektronicky ovládaným brzdovým systémem“ (dále jen „EBS“) se rozumí brzdový systém, v němž je ovládání generováno a zpracováváno jako elektrický signál v ovládacím převodu a elektrické výstupní signály k zařízením, jež generují ovládací síly, pocházejí z uložené nebo generované energie;
(28)
„automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém nebo brzdy určitých náprav za účelem zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla;
(29)
„selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla;
(30)
„elektrickým ovládacím vedením“ se rozumí elektrické spojení mezi dvěma vozidly, jež zajišťuje ovládací funkci brzdění taženého vozidla v soupravě; obsahuje elektrickou kabeláž a konektor a zahrnuje části pro přenos dat a elektrické energie do ovládacího převodu taženého vozidla;
(31)
„komorou, ze které se stlačují pružiny“ se rozumí komora, ve které se mění tlak, kterým se skutečně stlačují pružiny;
(32)
„hydrostatickým pohonem“ se rozumí typ pohonu vozidla, který používá hydrostatický přenos, s otevřeným či uzavřeným okruhem, ve kterém obíhá kapalina jako nosič energie mezi jedním nebo několika hydraulickými čerpadly a jedním nebo několika hydraulickými motory;
(33)
„komplexním elektronickým ovládacím systémem vozidla“ se rozumí elektronický ovládací systém, na který se vztahuje hierarchie ovládání, ve které může být ovládaná funkce potlačena funkcí elektronického ovládání vyšší úrovně nebo funkcí elektronického ovládacího systému vyšší úrovně;
(34)
„protiblokovacím brzdovým systémem“ se rozumí část systému provozního brzdění, která automaticky řídí míru skluzu kola ve směru jeho rotace na jednom nebo více kolech vozidla při brzdění;
(35)
„přímo regulovaným kolem“ se rozumí kolo, jehož brzdná síla se reguluje dle údajů vyslaných nejméně jeho vlastním čidlem;
(36)
„hydraulickým spojením jednohadicového typu“ se rozumí spojení brzd mezi traktorem a taženým vozidlem prostřednictvím jedné hadice s hydraulickou kapalinou.
KAPITOLA II
POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA BRZDOVÁ ZAŘÍZENÍ A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ PRO OVLÁDÁNÍ BRZD PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování ve vztahu k brzdným účinkům
1. Výrobci vybaví zemědělská a lesnická vozidla takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na jejich brzdné účinky, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo splňovalo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
2. Výrobci prokážou schvalovacímu orgánu prostřednictvím fyzických prokazovacích zkoušek, že zemědělská a lesnická vozidla dodávaná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii splňují podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, splňovaly podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v tomto nařízení.
4. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit zkušební protokol konstrukční části nebo odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad systému nebo vozidla s požadavky předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
5. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad protiblokovacích brzdových systémů pro tažená vozidla, pokud jsou namontovány, s požadavky přílohy 19 bodu 5 předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
6. Na konstrukční části a systémy uvedené v odstavcích 4 a 5 bude uveden odkaz v prováděcím aktu přijatém v souladu s článkem 68 nařízení (EU) č. 167/2013.
Článek 4
Požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel
Zkušební postupy a požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou I.
Článek 5
Požadavky použitelné na zkoušení a účinky brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na brzdové systémy a spojovací zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II.
Článek 6
Požadavky použitelné na měření doby odezvy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na měření doby odezvy brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III.
Článek 7
Požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV.
Článek 8
Požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami
Zkušební postupy a požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V.
Článek 9
Požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců
Výkonnostní požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců se ověřují v souladu s přílohou VI.
Článek 10
Alternativní zkušební požadavky pro vozidla, pro něž nejsou povinné zkoušky typu I, typu II nebo typu III
1. Podmínky, za nichž zkoušky typu I, typu II nebo typu III nejsou pro určité typy vozidel povinné, jsou stanoveny v příloze VII.
2. Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla a jejich brzdová zařízení, pro něž nejsou zkoušky typu I, typu II nebo typu III v souladu s odstavcem 1 povinné, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII.
Článek 11
Požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII.
Článek 12
Požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX.
Článek 13
Požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X.
Článek 14
Požadavky a zkušební postupy použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XI.
Článek 15
Požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XII.
Článek 16
Požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu a na vozidla vybavená těmito spojeními
1. Výkonnostní požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu u brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená hydraulickými spojeními jednohadicového typu jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Výrobci vozidel nesmí montovat hydraulická spojení jednohadicového typu do nových typů vozidel kategorie T a C po 31. prosinci 2019 a do nových vozidel uvedených kategorií po 31. prosinci 2020.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 17
Schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 nesmí schvalovací orgány s účinkem ode dne 1. ledna 2016 odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit EU schválení typu pro typy zemědělských a lesnických vozidel, které splňují požadavky tohoto nařízení.
S účinkem ode dne 1. ledna 2020 a v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 a článkem 16 tohoto nařízení odmítnou schvalovací orgány udělit schválení typu pro typy vozidel kategorií T a C vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2018 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a s ustanoveními tohoto nařízení o funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2021 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel kategorií T a C vybavených hydraulickými spojeními jednohadicového typu uvedených v článku 16 dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
Článek 18
Vnitrostátní schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou požadavků použitelných na hydraulická spojení jednohadicového typu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/68,
15. oktoober 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 167/2013 seoses põllu- ja metsamajandusmasinate tüübikinnituse saamiseks vajalike pidurdustõhususe nõuetega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. veebruari 2013. aasta määrust (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduses kasutatavate masinate kinnituse ja turujärelevalve kohta (1), eriti selle artikli 17 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Selleks kohaldatakse määruses (EL) nr 167/2013 defineeritud põllu- ja metsamajandusmasinate ning nende süsteemide, osade ja eraldi seadiste suhtes terviklikku ELi tüübikinnituse süsteemi ja tugevdatud turujärelevalvesüsteemi.
(2)
Mõiste „põllu- ja metsamajandusmasinad” hõlmab suurt hulka erinevaid ühe või enama teljega ning kahe, nelja või enama ratta või roomikuga masinatüüpe, näiteks ratas- ja roomiktraktoreid, haagiseid ja pukseeritavaid seadmeid, mida kasutatakse põllu- ja metsamajanduses mitmesugusel otstarbel, sh eritöödeks.
(3)
Kuigi määruse nõuete aluseks on viimati 1997. aastal muudetud õigusakt, on eelkõige tehnika arengu tõttu vaja üksikasjalikult kohandada katse-eeskirju ning kehtestada erisätted energiamahutite, hüdroajamiga masinate, pealejooksupidurisüsteemiga masinate, keerulise elektroonilise juhtsüsteemi, blokeerumisvastase pidurisüsteemi ja elektrooniliselt juhitava pidurisüsteemiga masinate jaoks.
(4)
Samuti on määruses haakeriistade pidurdusseadiste ning traktori ja haakemasina vahelise piduriühenduse jaoks kehtestatud rangemad nõuded kui nõukogu direktiivis 76/432/EMÜ (2), mis on tühistatud määrusega (EL) nr 167/2013.
(5)
Nõukogu otsusega 97/836/EÜ (3) ühines Euroopa Liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga nr 13. Sisulised nõuded, mis selle eeskirja 18. lisas on masinate komplekssete elektrooniliste juhtsüsteemide ohutuse kohta sätestatud, tuleb üle võtta käesolevasse määrusesse, sest nendes on arvesse võetud tehnoloogia uusimat taset.
(6)
Kuigi masinates, mille suurim valmistajakiirus on üle 60 km/h, on blokeerumisvastased pidurisüsteemid väga levinud ning neid võib pidada sobivaks ja teha need käesoleva määrusega kohustuslikuks, ei ole neid kuigi palju pakkuda masinatele, mille valmistajakiirus jääb vahemikku 40-60 km/h. Nende masinate puhul tuleb blokeerumisvastaste pidurisüsteemide kasutuselevõtt kinnitada pärast seda, kui Euroopa Komisjon on teinud nende kättesaadavuse lõpphindamise. Selleks peab komisjon hindama hiljemalt 31. detsembriks 2016 blokeerumisvastaste pidurisüsteemide kättesaadavust põllu- ja metsamajandusmasinate jaoks, mille suurim valmistajakiirus on 40-60 km/h. Kui hindamise tulemusena selgub, et selline tehnoloogia ei ole kättesaadav või kasutatav, peab komisjon muutma määrust nii, et need nõuded ei kohalduks masinatele, mille valmistajakiirus on 40-60 km/h.
(7)
Kui tootjatel on lubatud taotleda määruse (EL) nr 167/2013 artikli 2 kohaselt riiklikku tüübikinnitust, peaks liikmesriikidel olema kõikides käesolevas määruses käsitletavates küsimustes vabadus kehtestada riikliku tüübikinnituse nõuded, mis erinevad selles määruses sätestatutest.
Liikmesriigid ei tohi riikliku tüübikinnituse andmisel pidurdustõhususega seotud kasutusohutusele viidates keelduda andmast tüübikinnitust masinatele, süsteemidele, osadele või eraldi seadistele, mis vastavad käesolevas määruses sätestatud nõuetele, välja arvatud ühe voolikuga hüdraulikaühenduste korral. Määrusega tuleks kehtestada ühe voolikuga hüdraulikaühendustele ühtlustatud nõuded, mille täitmise korral oleksid need ühendused mõneks ajaks ELi tüübikinnituse saamiseks lubatud. Kuna aga mõnes liikmesriigis on riiklikud nõuded karmimad, peaks liikmesriikidel olema õigus keelduda riikliku tüübikinnituse andmisest ühe voolikuga hüdraulikaühendustega masinatüüpidele juba käesoleva määruse kohaldumise kuupäevast, kui see on nende arvates kooskõlas nende siseriiklike ohutusnõuetega.
(8)
Et kõik uued tüübikinnituse eeskirjad kohalduksid ühel ajal, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates määruse (EL) nr 167/2013 kohaldamise kuupäevast,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse kooskõlas määrusega (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajandusmasinate, nende süsteemide, osade ja neile mõeldud eraldi seadiste tüübi kinnitamise ja turujärelevalve jaoks vajalikud kasutusohutuse üksikasjalikud tehnilised nõuded ja katsemenetlused seoses pidurdustõhususega.
Artikkel 2
Mõisted
Kohaldatakse määruse (EL) nr 167/2013 mõisteid. Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „pidurisüsteem”- osade kombinatsioon, mille ülesanne on järk-järgult vähendada liikuva masina kiirust või see peatada või hoida juba peatatud masin seisvana; süsteem koosneb juhtseadisest, ülekandest ja piduritest;
2) „sõidupidurisüsteem”- pidurisüsteem, mis võimaldab juhil kontrollida masina liikumist ning masin ohutult, kiiresti ja tulemuslikult peatada igal kiirusel ja koormusel, milleks masin on heaks kiidetud, ja igal tõusul ja langusel;
3) „reguleeritav pidurdamine”- pidurdamine, mille kestel seadise tavapärases töövahemikus pidurite rakendamisel või lahutamisel on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
juht saab juhtseadise abil igal ajal pidurdusjõudu suurendada või vähendada;
b)
pidurdusjõud toimib juhtseadise toimega samas suunas (monotoonne funktsioon);
c)
pidurdusjõudu saab kergesti ja piisava täpsusega reguleerida;
4) „juhtseadis”- juhi poolt otse käitatav seade, mis varustab ülekannet pidurdamiseks või pidurduse reguleerimiseks vajaliku energiaga, mis võib olla juhi lihasejõud, muust juhi kontrollitavast allikast pärit energia, sobivatel juhtudel haakemasina kineetiline energia või kõnealuste energialiikide kombinatsioon;
5) „ülekanne”- juhtseadise ja piduri vaheline osade kombinatsioon (v.a juhtkaablid ning juht- ja toitevoolikud traktori ja haakeriista vahel), mis ühendab need mehaaniliselt, hüdrauliliselt, pneumaatiliselt või elektriliselt või nende viiside kombinatsiooni teel funktsionaalseks tervikuks; kui pidurdusjõud saadakse juhist sõltumatust energiaallikast või sellise energiaallika abiga, siis loetakse ka süsteemi energiavaru ülekande osaks;
6) „juhtülekanne”- piduriülekande selliste osade kombinatsioon, mis kontrollivad pidurite tööd ja vajalikke energiavarusid;
7) „energiaülekanne”- selliste osade kombinatsioon, mis varustavad pidureid tööks vajaliku energiaga;
8) „hõõrdpidur”- pidur, kus jõud tekitatakse masina kahe üksteise suhtes liikuva osa hõõrdumisel;
9) „voolispidur”- pidur, kus jõud tekivad voolise toimel masina kahe üksteise suhtes liikuva osa vahel; hüdropiduri korral on voolis vedelik ja õhkpiduri korral õhk;
10) „mootorpidur”- pidur, kus jõud tekivad mootorilt ratastele üle kantud pidurdustõhususe kontrollitud suurenemisest;
11) „seisupidurisüsteem”- süsteem, mis võimaldab hoida masinat tõusul või langusel paigal ilma juhi abita;
12) „ahelpidurdus”- masinrongi pidurdamine järgmiste omadustega seadeldise abil:
a)
astmelistelt käitatav ainujuhtseadis, mille käitab juht juhiistmelt ühe liigutusega;
b)
masinrongi pidurdamiseks kasutatav energia pärineb ühest ja samast allikast;
c)
piduriseadis tagab iga masinrongi koosseisu kuuluva masina samaaegse või sobiva ajanihkega pidurduse, olenemata nende asendist üksteise suhtes;
13) „osapidurdus”- masinrongi pidurdamine järgmiste omadustega seadeldise abil:
a)
astmelistelt käitatav ainujuhtseadis, mille käitab juht juhiistmelt ühe liigutusega;
b)
masinrongi pidurdamiseks kasutatav energia pärineb kahest allikast;
c)
piduriseadis tagab iga autorongi koosseisu kuuluva sõiduki samaaegse või sobiva ajanihkega pidurduse, olenemata nende asendist üksteise suhtes;
14) „automaatpidurdus”- haakeriista(de) pidurdamine, mis toimub automaatselt masinrongi osa eraldumise korral, sh ühenduse purunemise tõttu, ilma et see mõjutaks masinrongi ülejäänud osa pidurdustõhusust;
15) „pealejooksupidurdus”- pidurdamine jõudude abil, mis tekivad haakeriista liikumisel traktori suunas;
16) „astmeline jõuülekanne”- ülekanne, mille puhul rõhku, jõudu või pöördemomenti edastatakse masina liikumise ajal masina mootori ja rataste vahelises jõuülekandes ning piduri juhtseadise ja rataste vahelises pidurisüsteemis pidevalt;
17) „täismassiga masin”- suurima tehnilise kandevõimeni koormatud masin;
18) „rattakoormus”- teepinnale rattaga kokkupuute kohal avaldatav vertikaalne staatiline jõud;
19) „teljekoormus”- teepinnale ratastega kokkupuute kohtadel avaldatavate vertikaalsete staatiliste jõudude summa;
20) „suurim staatiline rattakoormus”- suurima tehnilise kandevõimeni koormatud seisva masina rattakoormus;
21) „suurim staatiline teljekoormus”- suurima tehnilise kandevõimeni koormatud seisva masina teljekoormus;
22) „haakeriist”- määruse (EL) nr 167/2013 artikli 3 punktis 9 määratletud haagis või sama määruse artikli 3 punktis 10 määratletud vahetatav pukseeritav seadeldis;
23) „veotiisliga haakeriist”- R- või S-kategooria haakeriist, millel on vähemalt kaks telge, millest vähemalt üks on juhttelg, ja veotiisel, mis saab liikuda haakeriista suhtes vertikaalselt ega edasta traktorile kuigi suurt staatilist vertikaalset koormust;
24) „kesktelg-haakeriist”- R- või S-kategooria haakeriist, mille vähemalt üks telg asub ühtlaselt koormatud masina raskuskeskme lähedal, nii et traktorile kandub edasi ainult väike staatiline vertikaalne koormus, mis ei ületa 10 % haakemasina suurimast massist või koormusest 1 000 daN, olenevalt sellest, kumb on väiksem;
25) „jäiga veotiisliga haakeriist”- R- või S-kategooria haakeriist, millel on üks telg või teljerühm, millel on veotiisel, mis annab oma ehituse tõttu traktorile edasi märkimisväärse staatilise koormuse, ja mis ei ole kesktelg-haakeriist; masinate ühendamiseks ei kasutata veopolti ja sadulat; jäiga veotiisli puhul on lubatud väike vertikaalne liikumine; hüdraulilise liigendiga veotiislit loetakse jäigaks veotiisliks;
26) „aeglustisüsteem”- lisapidurisüsteem, mille abil saab tekitada ja hoida pidurduse toimet pikka aega, ilma et pidurdustõhusus märkimisväärselt väheneks (sh juhtseadis, mis võib olla üks seade või kombinatsioon mitmest seadisest, millest igaühel võib olla oma juhtseadis);
27) „elektrooniline pidurisüsteem” (EBS)- pidurisüsteem, mida juhitakse elektriliste signaalidega juhtülekandes ja elektriliste väljundsignaalidega seadmetesse, mis tekitavad salvestatud või toodetud energiast rakendusjõudu;
28) „automaatjuhtimisega pidurdus”- kompleksse elektroonilise juhtsüsteemi funktsioon, mille puhul pidurisüsteemi või kindlate telgede pidureid rakendatakse eesmärgiga pidurdada masinat kas juhi otsese toiminguga või ilma selleta, masinasse sisseehitatud seadme edastatud andmete automaatse hindamise tulemusena;
29) „selektiivne pidurdamine”- kompleksse elektroonilise juhtsüsteemi funktsioon, mille puhul rakendatakse üksikpidurid automaatselt ja masina pidurdamine on masina käitumise muutmise suhtes teisene;
30) „juhtkaabel”- kahe masina vaheline elektriühendus, mis võimaldab juhtida haakeriista pidurdamist masinrongis; koosneb juhtmestikust ja pistmikust ning sisaldab osi haakeriista juhtülekande andmeside ja elektrivarustuse jaoks;
31) „vedruakuga pidurikamber”- kamber, milles tekitatakse vedru kokkusurumiseks vajalik rõhumuutus;
32) „hüdroajam”- masina jõuallika liik, mis kasutab avatud või suletud ahelaga hüdrostaatilist ülekannet, kus vedelik liigub energiakandjana ühe või mitme hüdropumba ja ühe või mitme hüdromootori vahel;
33) „masinate kompleksne elektrooniline juhtsüsteem”- juhtimishierarhiasse kuuluv elektrooniline juhtsüsteem, kus hierarhia kõrgema taseme elektrooniline juhtfunktsioon või -süsteem võib juhitava funktsiooni välja lülitada;
34) „blokeerumisvastane pidurisüsteem”- sõidupidurisüsteemi osa, mis kontrollib pidurdamise ajal automaatselt masina ühel või mitmel rattal libisemisastet ratta pöörlemissuunas;
35) „otsemoduleeritav ratas”- ratas, mille pidurdusjõudu reguleeritakse vähemalt ratta oma sensorilt saabuvate andmete alusel;
36) „ühe voolikuga hüdraulikaühendus”- traktori ja haakemasina vaheline piduriühendus ühe hüdrovooliku kaudu.
II PEATÜKK
PIDURISEADISTE JA HAAGISE PIDURIÜHENDUSTE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED
Artikkel 3
Pidurdustõhususega seotud paigaldus- ja tõendamisnõuded
1. Tootja peab varustama põllu- ja metsamajandusmasinad pidurdustõhusust mõjutavate süsteemide, osade ja eraldi seadistega, mis on projekteeritud, ehitatud ja komplekteeritud nii, et masin vastaks tavapärase kasutamise ja tootja eeskirjade kohase hoolduse korral artiklites 4-17 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.
2. Tootja peab kinnitusasutusele füüsiliste näidiskatsetega tõestama, et Euroopa Liidu turul kättesaadavaks tehtud, registreeritud või liidus kasutusele võetud põllu- ja metsamajandusmasin vastab artiklites 4-17 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.
3. Tootja peab tagama, et turul kättesaadavaks tehtud või liidus kasutusele võetav varuosa vastab määruses sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.
4. Käesoleva määruse nõuetele vastavuse asemel võib tootja esitada infopaketis komponendi katsearuande või muud asjakohased dokumendid, mis tõendavad süsteemi või sõiduki vastavust X lisas osutatud UNECE eeskirja nr 13 nõuetele.
5. Käesoleva määruse nõuetele vastavuse asemel võib tootja esitada infopaketis asjakohased dokumendid, mis tõendavad haakeriista blokeerumisvastase pidurisüsteemi (kui see on paigaldatud) vastavust X lisas osutatud UNECE eeskirja nr 13 19. lisa punkti 5 nõuetele.
6. Lõigetes 4 ja 5 nimetatud komponentidele ja süsteemidele osutatakse kooskõlas määruse (EL) nr 167/2013 artikliga 68 vastu võetud rakendusaktis.
Artikkel 4
Piduriseadiste ja haagise piduriühenduste ehitus- ja paigaldusnõuded
Piduriseadiste ja haagise piduriühenduste ehituse ja paigalduse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse I lisa kohaselt.
Artikkel 5
Pidurisüsteemide ja haagise piduriühenduste ning nendega varustatud masinate katsetamis- ja tõhususnõuded
Pidurisüsteemide, haagise piduriühenduste ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse II lisa kohaselt.
Artikkel 6
Reageerimisaja mõõtmise suhtes kohaldatavad nõuded
Piduriseadiste ja haagise piduriühenduste reageerimisaja suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse III lisa kohaselt.
Artikkel 7
Pidurisüsteemide ja haagise piduriühenduste energiaallikate ja energiasalvestite ning nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad nõuded
Pidurisüsteemide ja haagise piduriühenduste energiaallikate ja energiasalvestite ning nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse IV lisa kohaselt.
Artikkel 8
Vedruakuga pidurite ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad nõuded
Vedruakuga pidurite ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse V lisa kohaselt.
Artikkel 9
Pidurisilindri mehaanilise lukustusseadisega seisupidurisüsteemide suhtes kohaldatavad nõuded
Pidurisilindri mehaanilise lukustusseadisega varustatud seisupidurisüsteemide suhtes kohaldatavaid tõhususnõudeid kontrollitakse määruse VI lisa kohaselt.
Artikkel 10
Alternatiivsed katsenõuded masinatele, mille puhul I, II ja III tüübi katsed ei ole kohustuslikud
1. Tingimused, mille puhul ei ole I, II ega III tüübi katsed teatud masinaliikide jaoks kohustuslikud, on sätestatud määruse VII lisas.
2. Lõike 1 alusel I, II ja III tüübi katsetest vabastatud masinate ja nende piduriseadiste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse VII lisa kohaselt.
Artikkel 11
Pealejooksupidurisüsteemide, -seadiste ja haagise pealejooksupiduriühenduste ning nendega varustatud masinate pidurduskatsete suhtes kohaldatavad nõuded
Pealejooksupidurisüsteemide, -seadiste, haagise pealejooksupiduriühenduste ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid pidurduskatsemenetlusi ja -nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse VIII lisa kohaselt.
Artikkel 12
Hüdroajamiga masinate ning nende piduriseadiste ja -süsteemide suhtes kohaldatavad nõuded
Hüdroajamiga masinate ning nende piduriseadiste ja -süsteemide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse IX lisa kohaselt.
Artikkel 13
Masinate komplekssete elektrooniliste juhtsüsteemide ohutusnõuded
Masinate komplekssete elektrooniliste juhtsüsteemide ohutuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse X lisa kohaselt.
Artikkel 14
Blokeerumisvastaste pidurisüsteemide ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad nõuded ja katsemenetlused
Blokeerumisvastaste pidurisüsteemide ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse XI lisa kohaselt.
Artikkel 15
Õhkpidurisüsteemidega või standardi ISO 7638 kohase pistmiku 6. ja 7. kontakti kaudu toimiva andmesidega masinate elektrooniliselt juhitavate pidurisüsteemide ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad nõuded
Õhkpidurisüsteemidega või standardi ISO 7638 kohase pistmiku 6. ja 7. kontakti kaudu toimiva andmesidega masinate elektrooniliselt juhitavate pidurisüsteemide ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja tõhususnõudeid tuleb rakendada ja kontrollida määruse XII lisa kohaselt.
Artikkel 16
Ühe voolikuga hüdraulikaühenduste ja nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad nõuded
1. Piduriseadiste ja haagise piduriühenduste ühe voolikuga hüdraulikaühenduste ning nendega varustatud masinate suhtes kohaldatavad tõhususnõuded on sätestatud XIII lisas.
2. Masinate tootjad ei tohi uutele T- ja C-kategooria masinatüüpidele paigaldada ühe voolikuga hüdraulikaühendusi pärast 31. detsembrit 2019 ja nimetatud kategooriate uutele masinatele pärast 31. detsembrit 2020.
III PEATÜKK
LIIKMESRIIKIDE KOHUSTUSED
Artikkel 17
Masinate, osade ja eraldi seadiste tüübikinnitus
Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 6 lõike 2 kohaselt ei tohi kinnitusasutused alates 1. jaanuarist 2016 pidurdustõhususega seotud kasutusohutusele viidates keelduda ELi tüübikinnituse andmisest põllu- ja metsamajandusmasinate tüüpidele, mis vastavad käesoleva määruse nõuetele.
Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 6 lõike 2 ja käesoleva määruse artikli 16 kohaselt peavad tüübikinnitust andvad asutused keelduma alates 1. jaanuarist 2020 tüübikinnituse väljastamisest T- ja C-kategooria masinatele, millel on ühe voolikuga hüdraulikaühendus.
Alates 1. jaanuarist 2018 peavad riiklikud asutused keelama selliste uute masinate turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise ja kasutuselevõtu, mis ei vasta pidurdustõhususega seotud kasutusohutuse poolest määruse (EL) nr 167/2013 ja käesoleva määruse nõuetele.
Alates 1. jaanuarist 2021 peavad riiklikud asutused keelama selliste uute T- ja C-kategooria masinate turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise ja kasutuselevõtu, millel on artiklis 16 sätestatud ühe voolikuga hüdraulikaühendus.
Artikkel 18
Masinate, süsteemide, osade ja eraldi seadiste riiklik tüübikinnitus
Riiklikud asutused ei tohi pidurdustõhususega seotud kasutusohutusele viidates keelduda tüübikinnituse andmisest masinate, süsteemide, osade või eraldi seadiste tüüpidele, kui masin, süsteem, osa või eraldi seadis vastab käesoleva määruse nõuetele (v.a ühe voolikuga hüdraulikaühenduste suhtes kohaldatavad nõuded).
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTE
Artikkel 19
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. oktoober 2014