ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 472/2014/EL,
16. aprill 2014,
Euroopa arenguaasta (2015) kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 209 ja artikli 210 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 10. detsembri 2013. aasta arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Arengukoostööpoliitika peamine eesmärk on vaesuse vähendamine ja selle kaotamine pikas perspektiivis, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu (ELi lepingu) artiklis 21 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 208. Ülemaailmse vaesusega võitlemine aitab ka luua stabiilsemat, rahumeelsemat, jõukamat ja õiglasemat maailma, mis kajastab rikkamate ja vaesemate riikide vastastikust sõltuvust.
(2)
Nagu on märgitud Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2012. aasta resolutsioonis ELi arengupoliitika tulevikku käsitleva muutuste kava kohta, seisneb arengukoostöö ka inimarengu ja eneseteostuse edendamises kõigis valdkondades, sealhulgas ka kultuurilises mõõtmes.
(3)
Liit on andnud arengukoostööabi alates 1957. aastast ning on nüüd maailma suurim ametliku arenguabi andja.
(4)
Lissaboni lepinguga on arengupoliitika leidnud kindla koha liidu välistegevuses, et toetada liidu huvisid stabiilse ja jõuka maailma hoidmisel. Arengupoliitika aitab lahendada ka muid üleilmseid probleeme ja aitab kaasa strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele, mis on esitatud komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal, aruka ja jätkusuutliku majanduskasvu strateegia”.
(5)
Liit on olnud juhtival positsioonil poliitikavaldkondade arengusidususe mõiste määratlemisel ja kohaldamisel; selle eesmärk on tugevdada muu kui abipoliitika ja arengueesmärkide vahelist sünergiat, tagamaks, et liidu poliitika toetab arenguriikide vajadusi või ei ole vähemalt vastuolus vaesuse kaotamise eesmärgiga.
(6)
2000. aastal võttis rahvusvaheline kogukond endale kohustuse astuda 2015. aastaks samme vaesuse vähendamiseks, võttes vastu aastatuhande arengueesmärgid, millega nõustusid nii liit kui ka liikmesriigid.
(7)
Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavalduses Euroopa Liidu arengupoliitika kohta „Euroopa konsensus”, (3) mis on siiani liidu arengukoostöö laiapõhjalisim alus, kutsutakse liitu üles aitama tugevdada uute liikmesriikide rolli uute abiandjatena.
(8)
Viimastel aastatel on maailm väga palju muutunud, sealhulgas on toimunud kardinaalsed muutused maailmamajanduse ja -poliitika tasakaalus. Esile on kerkinud uued tegijad, kelle seast võib leida eraõiguslikke ja ka teisi valitsusväliseid osalejaid. Suurema osa maailma sisemajanduse koguproduktist annavad arenenud ja tärkava turumajandusega riigid ning viimati mainitud on muutunud maailma peamiseks majanduskasvumootoriks ning neil on juba märkimisväärne mõju maailmamajanduses.
(9)
Arengukoostöö jätkuv toetamine on eluliselt tähtis kiirelt muutuvas maailmas. Ligikaudu 1,3 miljardit inimest elab endiselt äärmises vaesuses ja veelgi suurema hulga inimeste inimarenguga seotud vajadused ei ole täidetud. Riigisisene ebavõrdsus on kasvanud igas maailmanurgas. Looduskeskkond on üha suurema surve all ja kliimamuutuste tagajärjed on seadnud eriti tugeva löögi alla arenguriigid. Nimetatud raskused on üleilmsed ja omavahel seotud ning nendega peavad tegelema kõik riigid ühiselt.
(10)
Arutelud 2015. aasta järgset perioodi hõlmava raamistiku üle on alanud; need tuginevad komisjoni 13. oktoobri 2011. aasta teatisele „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks” ja nõukogu 14. mai 2012. aasta järeldustele muutuste kava kohta, mille tulemusel on liidu arengupoliitika juba märkimisväärselt ümber kujunenud; komisjon esitas oma seisukohad 27. veebruari 2013. aasta teatises „Inimväärne elu kõigile: vaesuse kaotamine ja maailmale säästva tuleviku tagamine” ning oma 25. juuni 2013. aasta järeldustes võttis nõukogu vastu 2015. aasta järgse üldise tegevuskava eesmärgiga käsitleda praeguse arenguraamistiku puudujääke ja kehtestada ühine lähenemisviis, et koondada vaesuse kaotamise ja säästlikkuse küsimused üldisesse rahvusvahelisse raamistikku.
(11)
2015. aastast peaks kujunema sümboolne ja pöördeline aasta - see on viimane aasta, mil saab täita kollektiivselt kokku lepitud aastatuhande arengueesmärke, ja seetõttu pakub see unikaalse võimaluse hinnata rahvusvaheliste kohustuste täitmist. 2015. aasta on ka aasta, mil tuleks teha olulised rahvusvahelised otsused arenguraamistiku kohta, mis hakkab asendama aastatuhande arengueesmärkide raamistikku järgmistel aastakümnetel.
(12)
Samuti on aasta 2015 sobilik aasta, mille jooksul esitada liidu arengupoliitikas saavutatud tulemused nende põhimõtete elluviimisel, mis on sätestatud komisjoni teatises muutuste kava kohta.
(13)
2015 on ka aasta, mil toimuvad liikmesriikides olulised sündmused, näiteks maailmanäitus „Planeedile toidu ja eluks vajaliku energia tagamine” Milanos, mis annab erilise võimaluse arutleda arengupoliitika üle maailmas ning korraldada üritusi suurendamaks üldsuse teadlikkust säästvast arengust ja sellega seotud teemadest.
(14)
Oma resolutsioonis muutuste kava kohta kutsus Euroopa Parlament komisjoni üles nimetama 2015. aasta Euroopa arenguaastaks, väljendades lootust, et seeläbi pööratakse rohkem tähelepanu arengukoostööle.
(15)
Seetõttu tuleks aasta 2015 nimetada Euroopa arenguaastaks („Euroopa aasta”), et anda ajakohane võimalus suurendada avalikkuse teadlikkust liidu arengupoliitika praegusest suunast. Teavet tuleb jagada selle kohta, kuidas maailmale avatud liit saab aidata tagada üleilmset jätkusuutlikkust. See hõlmab teadlikkuse suurendamist üleilmsest vastastikusest sõltuvusest ning näitlikustamist, et areng ei tähenda vaid abi.
(16)
Liidu arengumeetmete edukus sõltub sellest, mil määral üldsus ja poliitikakujundajad neid toetavad ning mil määral suudetakse tõestada avaliku sektori vahendite tõhusat ja tulemuslikku kasutamist arengueesmärkide saavutamiseks. Euroopa aasta peaks seega olema tõuge teadlikkuse suurendamiseks, muu hulgas avalike poliitiliste arutelude ja arenguhariduse kaudu, andma hoogu ning edendama parimate tavade vahetamist liikmesriikide, kohalike ja piirkondlike omavalitsuste, kodanikuühiskonna, erasektori, sotsiaalpartnerite, erasektori ja arenguküsimustega tegelevate rahvusvaheliste üksuste ja organisatsioonide vahel. Euroopa aasta peaks aitama keskendada poliitilist tähelepanu ning mobiliseerida kõiki asjaomaseid isikuid, et liidu ja liikmesriikide tasandil suunata ja edendada edasisi meetmeid ning algatusi koostöös arenguabisaajate ja nende esindajatega.
(17)
Euroopa aasta peaks suurendama teadlikkust kõigist soolise diskrimineerimise vormidest, mida naised ja tüdrukud mitmetes piirkondades kogevad, eelkõige seoses juurdepääsuga haridusele, töökohtadele ja tervisesüsteemidele, samuti seoses sundabielu, seksuaalse ärakasutamise, suguelundite moonutamise ja muude kuritarvitustega.
(18)
Eurobaromeetri eriuuring 392 „Solidaarsus, mis ulatub üle maailma: eurooplased ja arenguabi” tõi välja, et 85 % liidu kodanikest toetab inimeste abistamist partnerriikides. Nagu selles raportis tõdetakse, leiab hoolimata praegusest majanduskliimast enam kui kuus kodanikku kümnest, et partnerriikidele antavat abi tuleks suurendada. Samal ajal näitas raport selgelt, et teadmised liidu arengukoostööst on puudulikud ning et teavitustööd tuleb parandada.
(19)
Nii liidu, riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil tegutsevate partnerite vaheline tõhus koordineerimine on tulemusliku Euroopa aasta peamine eeldus. Kohalikel ja piirkondlikel partneritel on liidu arengupoliitika edendamisel seejuures täita tähtis roll.
(20)
Riigiti erinev sotsiaal-majanduslik ja kultuuritaust ning -tundlikkus tähendab, et osa Euroopa aasta meetmeid tuleb võtta detsentraliseeritult liikmesriigi tasandil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (4) artikliga 58. Poliitikaprioriteetide kehtestamine liikmesriigi tasandil peaks siiski olema kooskõlastatud komisjoniga, et tagada Euroopa aasta strateegiliste eesmärkide ühtsus. Sünergia saavutamisel ja Euroopa aasta edukuse tagamisel on määrava tähtsusega komisjoni ja liikmesriikide tegevuse tihe koordineerimine.
(21)
Lisaks liikmesriikidele peaks ka ühinemiseelse strateegia põhjal abi saavatel kandidaatriikidel olema võimalik osaleda Euroopa aasta raames rahastatavates meetmetes vastavalt asjaomastes raamkokkulepetes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes kehtestatud üldpõhimõtetele ja -tingimustele, mis reguleerivad kõnealuste riikide osalemist liidu programmides. Tuleks ergutada tegevuse koordineerimist riiklike meetmetega, eelkõige arenguhariduse ja teadlikkuse suurendamise (DEAR) riiklike programmidega. Euroopa aasta tegevuses osalemise ulatus ja viis peaks jääma liikmesriikide otsustada.
(22)
Tuleks tagada järjepidevus ja täiendavus liidu teiste õigusaktide ja meetmetega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 233/2014 (5) loodud arengukoostöö rahastamisvahendiga, mis hõlmab DEAR programmi, Euroopa Arengufondiga, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 232/2014 (6) loodud Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendiga ja teiste liidu välistegevuse rahastamisvahenditega, mis on seotud arengupoliitikaga.
(23)
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad eeskirjade eiramise ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning asjakohasel juhul karistusi kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
(24)
Euroopa aasta kavandatavate meetmete tulemuslikkuse ja tõhususe optimeerimiseks on vaja, et mitmeid ettevalmistavaid meetmeid võetaks 2014. aastal.
(25)
Komisjon on juba võtnud mitmeid meetmeid, et edendada arengupoliitikat ja teavitada liidu kodanikke oma arengukoostööalasest tegevusest. Kõnealuseid olemasolevaid meetmeid tuleks Euroopa aastal võimalikult ulatuslikult ära kasutada.
(26)
Peamine vastutus kodanike teadlikkuse suurendamisel arenguküsimustes lasub liikmesriikidel. Nagu rõhutati Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 22. oktoobril 2008 allkirjastatud poliitilises deklaratsioonis „Partnerlus Euroopa asjadest teavitamisel”, täiendab liidu tasandi tegevus tegevust riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.
(27)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, kuna selleks on vajalik mitmepoolne partnerlus, riikidevaheline teabevahetus ja kogu liitu hõlmav heade tavade levitamine, küll aga saab neid Euroopa aasta ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
2015. aasta nimetatakse Euroopa arenguaastaks (edaspidi „Euroopa aasta”).
Euroopa aasta juhtlauseks saab „Meie maailm, meie väärikus, meie tulevik”.
Artikkel 2
Eesmärgid
Euroopa aasta eesmärgid on:
a)
teavitada liidu kodanikke liidu ja selle liikmesriikide arengukoostööst, juhtides tähelepanu tulemustele, mida liit on koos liikmesriikidega tegutsedes ülemaailmsel tasandil saavutanud ning mida ta püüab jätkuvalt saavutada kooskõlas viimaste aruteludega 2015. aasta järgse üldise raamistiku üle;
b)
soodustada liidu kodanike ja sidusrühmade otsest osalemist arengukoostöös, kriitilist mõtlemist ja aktiivset huvi selle vastu, sealhulgas osalemist poliitika kujundamises ja elluviimises, ning
c)
suurendada teadlikkust sellest, et liidu arengukoostöö on kasulik mitte ainult liidu arenguabi saajate, vaid ka liidu kodanike jaoks, ning saavutada poliitikavaldkondade arengusidususe laiem mõistmine, samuti edendada Euroopa ja arenguriikide kodanike arusaama ühisest vastutusest, solidaarsusest ja võimalustest muutuvas ja üksteisest üha rohkem sõltuvas maailmas.
Artikkel 3
Meetmed
1. Euroopa aasta eesmärkide saavutamiseks võetavad meetmed hõlmavad järgmisi meetmeid, mida võidakse võtta liidu, riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil, nagu on sätestatud lisas, ning partnerriikides vastavalt artikli 6 lõikele 5:
a)
teavituskampaaniad, et levitada põhisõnumeid, mis on suunatud avalikkusele ja konkreetsematele sihtrühmadele, eelkõige noortele ja muudele olulistele sihtrühmadele, muu hulgas sotsiaalmeedia kaudu;
b)
konverentside, ürituste ja algatuste korraldamine koos kõigi asjaomaste sidusrühmadega, et innustada aktiivset osalust ja arutelu ning suurendada teadlikkust kõigil tasanditel;
c)
Euroopa aasta eesmärkide edendamiseks kavandatud konkreetsed meetmed liikmesriikides, eelkõige arenguhariduse kaudu ning teabe, kogemuste ja heade tavade vahetamine riiklike, piirkondlike või kohalike haldusasutuste ning muude organisatsioonide vahel, ning
d)
analüüside ja uuringute tegemine ning nende tulemuste levitamine.
2. Komisjon võib ette näha muid meetmeid Euroopa aasta eesmärkide täitmiseks ning lubada kasutada Euroopa aasta nimetust ja juhtlauset selliste meetmete propageerimisel, kui need aitavad kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.
Artikkel 4
Koordineerimine liikmesriikidega
1. Komisjon kutsub kõiki liikmesriike üles määrama riiklik koordinaator, kes vastutab liikmesriigi osalemise eest Euroopa aasta tegevuses. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igast sellisest määramisest.
2. Tihedas koostöös komisjoniga konsulteerivad ning koordineerivad riiklikud koordinaatorid oma tegevust asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas kodanikuühiskonna ja erasektoriga, liikmesriikide parlamentide, sotsiaalpartnerite ja asjakohasel juhul riiklike asutustega, föderaalvalitsuse tasandil või keskvalitsusest madalamal tasandil, sealhulgas piirkondlike ja kohalike omavalitsustega ning kui see on asjakohane, siis ülemeremaade ja -territooriumidega või asjaomaste liidu programmidega tegelevate kontaktpunktidega.
3. Komisjon kutsub liikmesriike üles edastama talle 1. septembriks 2014 oma tööprogrammid, milles kooskõlas Euroopa aasta eesmärkidega kirjeldatakse üksikasjalikult Euroopa aastaks kavandatud riiklikke tegevusi ning lisas esitatud meetmete üksikasju.
4. Enne tööprogrammide heakskiitmist kontrollib komisjon kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 (7) kõnealuste tegevuste vastavust Euroopa aasta eesmärkidele.
Artikkel 5
Osalus
Euroopa aasta raames võetavates meetmetes, mida rahastatakse liidu eelarvest, võivad osaleda liikmesriigid ning ühinemiseelse strateegia põhjal abi saavad kandidaatriigid vastavalt asjakohases raamkokkuleppes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes kindlaks määratud üldpõhimõtetele ja -tingimustele, mis reguleerivad kõnealuste riikide osalemist liidu programmides.
Artikkel 6
Koordineerimine liidu tasandil ja rakendamine
1. Liidu tasandil tegeleb käesoleva otsuse rakendamisega komisjon, tehes eelkõige vajalikke rahastamisotsuseid kooskõlas määrustega, millega on kehtestatud asjaomaste meetmetega seotud liidu välistegevuse rahastamisvahendid, nimelt arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 235/2014 (8) loodud rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste jaoks kogu maailmas, Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrument, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 230/2014 (9) loodud stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 231/2014 (10) loodud ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 234/2014 (11) loodud partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega („välistegevuse rahastamisvahendid”).
2. Komisjon koos Euroopa välisteenistusega teeb tihedat koostööd Euroopa Parlamendi, nõukogu ja liikmesriikide, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning liidu tasandil arenguküsimustega tegelevate asutuste ja ühendustega.
3. Komisjon korraldab riiklike koordinaatorite kohtumisi, et kooskõlastada Euroopa aasta rakendamist ja vahetada teavet selle rakendamise kohta liidu ja riiklikul tasandil. Komisjon võib kutsuda kõnealustele kohtumistele vaatlejatena osalema kodanikuühiskonna ning piirkondlike ja kohalike omavalitsuste esindajaid ning Euroopa Parlamendi liikmeid.
4. Komisjon korraldab kõigi liidu arengukoostööga seotud asjaomaste sidusrühmade kohtumisi, et need aitaksid tal rakendada Euroopa aastat liidu tasandil. Kõnealustele kohtumistele kutsutakse riiklikud koordinaatorid.
5. Komisjon muudab Euroopa aasta prioriteetseks liikmesriikides asuvate esinduste ja partnerriikides asuvate ELi delegatsioonide teavitustegevuses. Euroopa aastaga seotud tegevuses osalemiseks - sõltumata sellest, kas tegevus toimub liidus või kolmandates riikides - toetatakse kolmandates riikides asuvaid arengupartnereid ELi delegatsioonide kaudu, samal ajal kui ülemeremaid ja -territooriume toetatakse vastavate institutsiooniliste kanalite kaudu.
6. Euroopa välisteenistus ja ELi delegatsioonid käsitavad Euroopa aastat oma teavitus- ja kommunikatsioonitegevuse lahutamatu osana.
Artikkel 7
Järjepidevus ja täiendavus
Komisjon tagab kooskõlas määrustega, millega on loodud asjaomaste meetmetega seotud välistegevuse rahastamisvahendid, et käesolevas otsuses sätestatud meetmed sobivad kokku kõigi muude liidu, riiklike ja piirkondlike meetmetega, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke, ning täiendavad igakülgselt olemasolevaid liidu, riiklikke ja piirkondlikke meetmeid.
Artikkel 8
Rahalise ja mitterahalise toetuse erisätted
1. Kogu liitu hõlmavad meetmed, millele on osutud lisa A osas, toovad kaasa hankemenetluse või liidu rahastatavate toetuste andmise kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 V ja VI jaotisega.
2. Kogu liitu hõlmavaid meetmeid, millele on osutatud lisa B osas, võib liit kaasrahastada.
3. Komisjon võib kaasrahastada iga riiklikku koordinaatorit lisa C osas sätestatud menetluse kohaselt.
4. Euroopa aastat võib asjakohasel juhul toetada käimasolevate, arengut edendavate programmidega, ilma et see piiraks kõnealuste programmide eesmärkide elluviimist ja eelarve täitmist. Peale selle võib riiklikes tööprogrammides arvesse võtta ka liikmesriikide erakorralist panust rahvusvahelise arenguga seotud ürituste või rahvusvahelise arengualase töö suundade juhtimisel.
5. Komisjon võib mitterahaliselt toetada avalik-õiguslike ja eraõiguslike organisatsioonide tegevust, mis vastab artikli 3 lõikele 2.
6. Et meede oleks käesoleva otsuse alusel rahastamiskõlblik, peab sellega kaasnema avaliku sektori vahendite tulemuslik kasutamine, see peab looma lisaväärtust ning olema suunatud tulemuste saavutamisele.
Artikkel 9
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab vajalikke meetmeid, tagamaks, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve kelmuse/pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu tõkestustegevuse, tõhusa kontrolli ja inspekteerimisega ning kui avastatakse eeskirjade eiramisi, siis alusetult välja makstud summade sissenõudmise ning asjakohasel juhul tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida dokumentide põhjal ning kohapeal kontrollida ja inspekteerida kõiki abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, keda on käesoleva otsuse alusel liidu vahenditest rahastatud.
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib teostada juurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi, vastavalt nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (13) kehtestatud sätetele ja menetlustele eesmärgiga teha kindlaks, kas toetuslepingu või toetuse andmise otsuse või käesoleva otsuse alusel rahastatava lepinguga seoses esineb kelmust/pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
Artikkel 10
Järelevalve ja hindamine
Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesolevas otsuses ette nähtud meetmete rakendamise, tulemuste ja üldhinnangu kohta, et kaaluda asjakohaseid järelmeetmeid.
Artikkel 11
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. aprill 2014