PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 215/2013,
11. märts 2013,
millega kehtestatakse tasakaalustavad tollimaksud Hiina Rahvavabariigist pärit teatavate orgaanilise kattega terastoodete impordi suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1), eriti selle artiklit 17,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. ALGATAMINE
(1)
22. veebruaril 2012. aastal avaldas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) Euroopa Liidu Teatajas (2) teate (edaspidi „algatamisteade”) subsiidiumivastase menetluse algatamise kohta Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV või asjaomane riik”) pärit teatavate orgaanilise kattega terastoodete liitu importimise suhtes.
(2)
Menetlus algatati kaebuse põhjal, mille esitas 9. jaanuaril 2012 EUROFER (edaspidi „kaebuse esitaja”), kelle toodang moodustab käesoleval juhul üle 70 % teatavate orgaanilise kattega terastoodete kogutoodangust liidus. Kaebus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid nimetatud toote subsideerimise kohta ja sellest tuleneva olulise kahju kohta, mida peeti menetluse algatamiseks piisavaks.
(3)
Enne menetluse algatamist teatas komisjon algmääruse artikli 10 lõike 7 kohaselt Hiina RV valitsusele, et on saanud nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse, milles väidetakse, et Hiina RVst pärit orgaanilise kattega terastoodete subsideeritud import on põhjustanud liidu tootmisharule olulist kahju. Hiina RV valitsusel paluti osaleda konsultatsioonidel, et selgitada kaebuses kirjeldatud olukorda ja jõuda vastastikku kokkulepitud lahenduseni. Hiina RV valitsus nõustus osalema konsultatsioonidel, mis seejärel ka toimusid. Konsultatsioonide käigus vastastikuse kokkuleppeni ei jõutud. Siiski võeti nõuetekohaselt arvesse Hiina RV valitsusasutuste seisukohti seoses kaebuses esitatud väidetega kavade ebapiisava tasakaalustatavuse kohta. Pärast konsultatsioone esitas Hiina RV valitsus oma seisukohad.
1.2. DUMPINGUVASTANE MENETLUS
(4)
21. detsembril 2011 avaldas Euroopa Komisjon Euroopa Liidu Teatajas (3) teate (edaspidi „algatamisteade”) dumpinguvastase menetluse algatamise kohta Hiina RVst pärit ja Euroopa Liitu suunatud teatavate orgaanilise kattega terastoodete impordi suhtes.
(5)
20. septembril 2012 kehtestas komisjon määrusega (EL) nr 845/2012 (4) ajutise dumpinguvastase tollimaksu teatavate Hiina RVst pärit orgaanilise kattega terastoodete impordi suhtes.
(6)
Käesoleva subsiidiumivastase menetluse ja paralleelselt toimunud dumpinguvastase menetluse kahju analüüsid on ühesugused, sest liidu tootmisharu määratlus, representatiivsed liidu tootjad ja uurimisperiood on mõlema uurimise puhul samad. Seetõttu võeti kummagi menetluse käigus kahju tekitamise kohta esitatud kõiki märkusi arvesse mõlema menetluse puhul.
1.3. MENETLUSEGA SEOTUD ISIKUD
(7)
Komisjon teatas menetluse algatamisest ametlikult kaebuse esitajatele, teistele teadaolevatele liidu tootjatele, teadaolevatele Hiina RV eksportivatele tootjatele, asjaga teadaolevalt seotud importijatele, hulgimüüjatele, kasutajatele, tarnijatele ja nende ühendustele ning Hiina RV esindajatele. Huvitatud isikutele anti võimalus teavitada kirjalikult oma seisukohtadest ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.
(8)
Eksportivate tootjate, liidu tootjate ja sõltumatute importijate ilmse rohkuse tõttu, paluti kõikidel teadaolevatel eksportivatel tootjatel ja sõltumatutel importijatel endast komisjonile teada anda ning esitada algatamisteates märgitud põhiandmed, mis on seotud vaatlusaluse tootega ajavahemikus 1. oktoobrist 2010 kuni 30. septembrini 2011. Seda teavet paluti algmääruse artikli 27 kohaselt, et komisjon saaks otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning selle vajalikkuse korral valimi moodustada. Samuti konsulteeriti Hiina RV ametiasutustega.
(9)
19 Hiina RV eksportivat tootjat või eksportivate tootjate rühma esitasid ettenähtud teabe ja olid nõus enda kaasamisega valimisse. Komisjon valis eksportivatelt tootjatelt saadud andmete põhjal ja kooskõlas algmääruse artikliga 27 esialgu välja 3 eksportivat tootjat või eksportivate tootjate rühma. Üks eksportiv tootja, kes kaasati sellesse valimisse, loobus koostöö tegemisest. Loobunud tootja asemele kaasati valimisse suuruselt järgmise ekspordimüügi mahuga liitu eksportiv tootja. Pärast teatamist loobus ka see eksportija koostööst.
(10)
Menetluse venimise vältimiseks otsustati valimi moodustamisel piirduda kahe eksportivate tootjate rühmaga, kelle ekspordimaht liitu oli suurim, nimelt Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd ja temaga seotud äriühingud, ning Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd ja temaga seotud äriühingud. Kahest eksportivate tootjate rühmast koosneva valimi põhjal tehakse kindlaks nende rühmade subsideerimise ulatus, samuti kõikide valimisse kaasamata koostööd tegevate eksportivate tootjate subsideerimise ulatus, nagu näevad ette algmääruse artikli 15 lõiked 2 ja 3.
(11)
Liidu tootjatega seoses teatas komisjon algatamisteates, et on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Valim koosnes kuuest liidu tootjast, kes olid komisjonile teadaolevad samasuguse toote tootjad ja kes valiti müügikoguste, tootmismahu, äriühingu suuruse ja geograafilise asendi järgi liidus. Valimi moodustanud liidu tootjad toodavad 46 % liidu toodangust ja nende müük moodustab 38 % liidu müügist. Huvitatud isikutel paluti algatamisteates esialgse valimi suhtes arvamust avaldada. Üks liidu tootja teatas, et ta ei soovi olla valimisse kaasatud ja tema asemele võeti valimisse suuruselt järgmine liidu tootja.
(12)
Viis sõltumatut importijat esitasid nõutud teabe ja olid nõus valimisse kuuluma. Arvestades koostöövalmis importijate vähesust, ei peetud väljavõttelist uuringut enam vajalikuks.
(13)
Komisjon saatis küsimustikud Hiina RV esindajatele, kahele valimisse kuuluvale Hiina RV eksportivale tootjale, veel 14 Hiina RV eksportivale tootjale, kes seda soovisid, kuuele valimisse kuuluvale liidu tootjale, viiele koostööd tegevale liidu importijale ja teadaolevatele kasutajatele.
(14)
Küsimustiku vastused saadi Hiina RV esindajatelt, üheksalt Hiina RV eksportivalt tootjalt ja nendega seotud äriühingult, kuuelt valimisse kuuluvalt liidu tootjalt, kahelt sõltumatult importijalt ja kümnelt kasutajalt.
(15)
Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks subsideerimise, sellest tuleneva kahju ja liidu huvide kindlaksmääramiseks. Kontrollkäigud tehti järgmistesse riiklikesse ametiasutustesse ja äriühingutesse:
a)
Hiina Rahvavabariigi valitsus:
-
Hiina kaubandusministeerium (Peking, Hiina);
b)
liidu tootjad
-
ArcelorMittal Belgium (Belgia) ja müügiga tegelev seotud äriühing ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA (Luksemburg);
-
ArcelorMittal Poland (Poola);
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG (Saksamaa);
-
voestalpine Stahl GmbH ja voestalpine Stahl Service Center GmbH (Austria);
-
Tata Steel Maubeuge SA (varasema nimetusega Myriad SA) (Prantsusmaa);
-
Tata Steel UK Ltd (Ühendkuningriik);
c)
Hiina Rahvavabariigi eksportivad tootjad ja sidusettevõtted
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd ja temaga seotud äriühingud: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd and Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd ja temaga seotud äriühing Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
d)
liidu importijad
-
ThyssenKrupp Mannex (Saksamaa);
-
Macrometal, Hamburg (Saksamaa).
(16)
Seejärel anti kõikidele menetluse osalistele teada olulised asjaolud ja kaalutlused, mille alusel kavatseti soovitada lõplike tasakaalustavate tollimaksude kehtestamist Hiina RVst pärinevate teatavate orgaanilise kattega terastoodete suhtes („lõplikud järeldused”). Kõikidele menetluse osalistele anti tähtaeg märkuste tegemiseks lõplike järelduste kohta.
(17)
Huvitatud isikute esitatud märkused vaadati läbi ja võeti asjakohastel juhtudel arvesse.
1.4. UURIMISPERIOOD JA VAATLUSALUNE PERIOOD
(18)
Subsideerimise ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 2010 kuni 30. septembrini 2011 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamiseks oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2008 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1. VAATLUSALUNE TOODE
(19)
Algatamisteates olid uurimisaluseks tooteks teatavad orgaanilise kattega terastooted, st legeerimata või legeeritud terasest (v.a roostevaba teras) lehtvaltstooted, mis on vähemalt ühelt poolt värvitud, lakitud või plastiga kaetud, v.a ehituses kasutatavad sandwich-tüüpi kergpaneelid, mis koosnevad kahest metallplaadist, mille vahel on stabiliseeriv isolatsioonimaterjal, ning tsingitolmuga pinnatud tooted (tsingiga rikastatud värv, mis sisaldab tsinki 70 % massist või rohkem)
2.2. TAOTLUSED, MILLES PALUTI TOODE TOOTEVALIKUST VÄLJA JÄTTA
(20)
Hiina raua- ja teraseliit (China Iron and Steel Association), kaks importijat ja kaks kasutajat tegid ettepaneku jätta viis tooteliiki vaatlusaluste toodete seast välja. Need taotlused saadi kätte ja neid analüüsiti järgmisel viisil.
2.2.1. KROOMI VÕI TINA SISALDAVA METALLIGA PINNATUD ORGAANILISE KATTEGA TERASTOOTED
(21)
Orgaanilise kattega terastoodete kasutaja esitas taotluse jätta orgaanilise kattega terastoodete tootevalikust välja kroomi või tina sisaldava metalliga kaetud teras. Uurimise käigus tehti kindlaks, et kroomi või tina sisaldav metallkate muudab selle tooteliigi füüsiliselt ja tehniliselt erinevaks uurimise raames vaadeldavatest orgaanilise kattega terastoodetest. Pealegi kasutatakse aluspinna katmist kroomi või tina sisaldava metallkattega väga harva mujal kui toidupakendimaterjalide valmistamisel või kaablitööstuses. Peale selle selgitas liidu tootmisharu, et ta ei kavatsenud eespool osutatud tooteliiki käesolevasse uurimisse kaasata. Nimetatud põhjustel on kroomi või tina sisaldava metalliga kaetud terastooted vaatlusaluste tooteliikide seast välja jäetud.
2.2.2. KUUMVALTSITUD, ORGAANILISE VÕI ANORGAANILISE KAITSEKRUNDIGA LEHTTERAS
(22)
Taotlus lükati tagasi, sest neid tooteid ei liigitata uurimisaluste CN-koodide alla. Värv või krunt kaitseb ainult roostetamise eest ja seetõttu liigitatakse toode CN-koodi 7208, aga mitte CN-koodi 7210 alla. Kuumvaltsitud, orgaanilise või anorgaanilise kaitsekrundiga lehtteras ei ole tootevalikusse kaasatud ja seetõttu polegi seda võimalik tootevalikust välja jätta.
2.2.3. ORGAANILISE KATTEGA TERASTOOTED, MILLE ALUSKIHI PAKSUS ON 0,6-2,0 MM
(23)
CISA ja kaks importijat taotlesid orgaanilise kattega terastoodete (mille aluskihi paksus on 0,6-2,0 mm ja mis moodustavad 5-10 % Hiinast pärinevast impordist) väljajätmist tootevalikust, väites, et otsene konkurents on olemas üksnes selliste Hiina eksporttoodete ja liidu tootmisharu toodetud orgaanilise kattega terastoodete vahel, mille aluskihi paksus on 0,25-0,6 mm.
(24)
Taotlus lükati tagasi, arvestades, et nii Hiina eksportijad kui ka liidu tööstus valmistavad ja müüvad orgaanilise kattega terastooteid, mille aluskihi paksus on 0,6-2,0 mm, ning need tooted vaieldamatult konkureerivad omavahel. Ei esitatud mingeid tõendeid, mis oleksid kinnitanud, et orgaanilise kattega terastooted, mille aluskihi paksus on üle 0,6 mm, ei konkureeri orgaanilise kattega terastoodetega, mille aluskihi paksus on alla 0,6 mm, ning seetõttu on tegemist erinevate tooteliikidega. Orgaanilise kattega terastoodetel, mille aluskihi paksus on alla ja üle 0,6 mm, on samasugused põhilised füüsikalised ja tehnilised omadused ja samad lõppkasutajad ning seetõttu käsitatakse neid samasuguse tootena.
2.2.4. ALUMIINIUMI-TSINGI SULAMIGA KAETUD ORGAANILISE KATTEGA TERASTOOTED
(25)
Kaks importijat väitsid, et ainult neljal liidu tootjal on litsents seda liiki toote valmistamiseks ja et tegelikult valmistab seda ainult üks ettevõte. Nad kinnitasid ka, et see toode erineb omaduste poolest täielikult orgaanilise kattega, tsingitud terastoodetest.
(26)
Taotlus lükati tagasi, sest need kaks tooteliiki on vastastikku asendatavad, kattuvate kasutusvaldkondadega ja uurimisperioodi jooksul valmistas seda liiki toodet vähemalt kaks koostööd tegevat liidu tootjat. Olgu märgitud, et ainult üks koostööd tegev Hiina eksportiv tootja eksportis uurimisperioodi jooksul seda liiki toodet liitu.
2.2.5. TSINGISULAMIGA KAETUD ORGAANILISE KATTEGA TERASTOOTED
(27)
Taotlus lükati tagasi, sest vastupidiselt ühe kasutaja väitele toodavad ja müüvad seda toodet märkimisväärsetes kogustes mitmed liidu tootjad ja sellel on samad põhilised füüsikalised ja tehnilised omadused ja lõppkasutusalad nagu teistel orgaanilise kattega terastoodete liikidel.
2.3. TAOTLUS TOOTE KAASAMISEKS TOOTEVALIKUSSE
(28)
Üks ühendus taotles kroomi või tina sisaldava metalliga pinnatud orgaanilise kattega terastoodete (mida liigitatakse TARIC koodide 7210122010 ja 7210500010 alla) kaasamist tootevalikusse. Taotlus lükati tagasi, sest need koodid ei olnud esialgse kaebusega hõlmatud ja kõnealuste koodide alla kuuluvatel toodetel on kaebusega esitatud toodetest erinevad füüsikalised ja tehnilised omadused.
2.4. VAATLUSALUNE TOODE
(29)
Seoses kroomi või tina sisaldava metalliga pinnatud orgaanilise kattega terastoodete väljajätmisega vaatlusaluste tooteliikide seast, nagu osutatakse põhjenduses 21, muudetakse vaatlusaluse toote määratlust.
(30)
Vaatluse all on seega teatavad Hiina RVst pärit orgaanilise kattega terastooted, st legeerimata või legeeritud terasest (v.a roostevaba teras) lehtvaltstooted, mis on vähemalt ühelt poolt värvitud, lakitud või plastiga kaetud, v.a ehituses kasutatavad sandwich-tüüpi kergpaneelid, mis koosnevad kahest metallplaadist, mille vahel on stabiliseeriv isolatsioonimaterjal, ning tsingitolmuga pinnatud tooted (tsingiga rikastatud värv, mis sisaldab tsinki 70 % massist või rohkem) ja v.a kroomi või tina sisaldava metalliga pinnatud tooted, mis kuuluvad praegu CN-koodide ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
2.5. SAMASUGUNE TOODE
(31)
Uurimine on näidanud, et orgaanilise kattega terastoodetel, mida toodab ja müüb liidu tootmisharu liidusiseselt, toodetel, mida toodetakse ja müüakse Hiina RV siseturul, ning toodetel, mida imporditakse liitu Hiina RVst, on samasugused füüsikalised ja keemilised põhiomadused ja sama lõppkasutusala. Seetõttu käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 2 punkti c tähenduses.
3. SUBSIDEERIMINE
3.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(32)
Nii Hiina RV valitsus kui ka valimisse kaasatud Hiina RV eksportivad tootjad esitasid küsimustike vastused ja olid nõus, et kohapeal toimuvate külastuste käigus kontrollitakse vastustes esitatud andmeid.
(33)
Komisjon saatis pärast küsimustiku vastuste analüüsimist Hiina RV valitsusele ühe puudustele viitava kirja ja kaks kontrollimiseelset teadet. Komisjon jättis Hiina RV valitsusele piisavalt aega esildiste ettevalmistamiseks ja esitamiseks olukordades, kus see vajalikuks ja põhjendatuks võis osutuda. Hiina RV valitsusele määratud tähtaegu pikendati oluliselt, täpsemalt lisati 20 päeva küsimustikele vastamiseks, mistõttu küsimustikele vastamise lõplik tähtaeg oli kokku 57 päeva, ja puudustele viitavale kirjale vastamise tähtaeg 25 päeva.
(34)
Hiina RV valitsus esitas vastuseks küsimustikule, puudustele viitavale kirjale ning mitmetele täiendavatele dokumentidele ainult teabe kavade kohta, mida kasutasid valimisse kaasatud eksportivad tootjad, ning väitis, et valitsuselt ei tohiks nõuda vastuseid küsimustele, mis on seotud väidetavate subsiidiumikavadega, mis on kättesaadavad ka valimisse kaasamata tootjatele või tootjatele, kes pole endast teada andnud.
(35)
Komisjon keeldus viisakalt Hiina RV valitsuse nõudmistest ja selgitas Hiina RV valitsusele, et komisjoni eesmärk on saada Hiina RVle saadetud küsimustiku abil teavet orgaanilise kattega terastooteid tootva tootmisharu subsideerimise kohta Hiinas ja teha kindlaks, millises ulatuses subsideeritakse kõnealuse toote importi liitu. Komisjon teatas Hiina RV valitsusele, et üksikasjalikumat teavet subsideerimise ulatuse kohta on vaja selleks, et hinnata nende eksportijate olulist koostööst hoidumist, kes väidetavalt on saanud kasu teatud subsideerimiskavade raames, mida ei kasuta valimisse kaasatud või koostööd tegevad äriühingud, ja samuti võimalike taotluste korral koostööd tegevate eksportivate tootjate individuaalseks uurimiseks. Hiina RV valitsus ei muutnud sellele vaatamata oma suhtumist ja jättis teabe esitamata suurema osa kaebuses nimetatud ülejäänud subsideerimiskavade kohta, mida ei kasutanud valimisse kaasatud äriühingud.
(36)
Enne kohapealset kontrollkäiku nõudis Hiina RV valitsus, et komisjon esitaks kirjalikult lisateavet, eelkõige paluti esitada küsimused, mida kavatsetakse kohapealsel kontrollimisel esitada, ning Hiina RV valitsusasutuste loetelu, kelle osalemist kohapealsel kontrollkäigul eeldatakse. Nende andmete puudumisel väideti, et Hiina RV valitsusele ei antud teada, milliseid ettevalmistusi oleks tulnud teha või milleks kontrollimise ajal valmis olla, ja et kontrollimisele eelnev teade ei anna mitte mingit selgust selle kohta, mida komisjon tegelikult kavatseb kontrollida.
(37)
Komisjonil ei olnud võimalik Hiina RV valitsuse nõudmist rahuldada. Sellega seoses märgitakse, et komisjon on täitnud kõik algmääruse artiklis 26 ette nähtud tingimused. Hiina RV valitsusele saadeti üksikasjalik kontrollimisele eelnev teade, milles kinnitati päevakava (kuupäevad ja kontrollimise päeval arutlusele tulevate kavade liigid) ning nõuti, et kohal viibiksid asjaomase kava eest vastutava valitsusasutuse esindajad ja selle kavaga seotud ametiisikud, kes osalesid Hiina RV valitsuse esildiste ettevalmistamisel. Samuti selgitas komisjon enne kohapealse kontrollkäigu toimumist, et üksnes Hiina RV valitsus teab, millised on uurimise all oleva kava eest vastutavad asutused ning kes on need ametiisikud, kes sobivad kõige paremini kontrollimises osalema ja küsimustele vastama. Konkreetsete küsimuste loeteluga seoses selgitas komisjon eelnevalt ja kohapealse kontrollkäigu ajal, et sellist loetelu ei nõuta ei WTO ega ELi õigusaktides ning et uurimise eesmärk on kontrollida Hiina RV valitsuse esitatud vastuseid küsimustikule ning asjakohaseid täiendavaid dokumente; seega võetakse kontrollimisel aluseks just need dokumendid. Samuti oli komisjonil soov saada lisateavet ja selgitusi, mis olid vajalikud käimasoleva menetluse jaoks, kuid et täpsed küsimused selles kontekstis sõltuksid sellest, kuidas Hiina RV valitsus vastab esitatud vastuste esialgsel kontrollimisel tekkinud küsimustele. Hiina RV valitsusele selgitati veel enne kohapealset kontrollkäiku, et vajaliku teabe esitamisest keeldumine või teabe ja menetluse seisukohast vajalike andmete kontrollimise ajal uurimisasutuse abistamisest keeldumine võivad uurimise käiku tõsiselt ohustada. Lisaks tuletati Hiina RV valitsusele sellega seoses meelde algmääruse artikli 28 sätete tagajärgi.
(38)
Pekingis, Hiina kaubandusministeeriumis toimunud kohapealse kontrollkäigu ajal püüdis komisjon kooskõlas algmääruse artiklitega 11 ja 26 kontrollida teavet selle põhjal, mis oli esitatud alusdokumentides, mida oli kasutatud Hiina RV valitsuse vastuste ettevalmistamisel. Kontrollimisel jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et teabe puudumine ja olemasolevad täiendavad dokumendid ei võimalda küsimustike vastuste nõuetekohast kontrollimist. Lisaks oli jäetud osa teavet esitamata, hoolimata sellest, et seda oli küsitud, ning teatavatele küsimustele lihtsalt ei vastatud. Seega teavitati Hiina RV valitsust koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6.
(39)
Hiina RV valitsus väitis veel, et komisjon on tekitanud valitsusele ebamõistliku koormuse ning taotlenud küsimustikus ja puudustele viitavas kirjas ebaolulist ja tarbetut teavet.
(40)
Nõutud teabe kohta märgitakse, et komisjon küsis üksnes kaebuses esitatud väidetega seotud teavet, mida peeti vajalikuks representatiivse järelduse tegemiseks, ning taotles seda teavet järjepidevalt, küsis samu andmeid ja teavet kogu uurimisprotsessi vältel ja palus Hiina RV valitsusel selgitada esitatud teavet ja selle tähendust seoses uuritud kavadega. Teiste sõnadega küsis komisjon ainult teavet, mis oli vajalik vaatlusalusele tootele teiste kaebuses viidatud subsiidiumikavade raames võimaldatud subsideerimise olemasolu ja ulatuse hindamiseks. See teave oleks võimaldanud asjakohaselt kindlaks teha subsiidiumisumma, mida koostööd mitte tegevatel tootjatel oli võimalik saada teiste uuritavate subsiidiumikavade raames. Kuna teavet, mis oleks võimaldanud välja selgitada, kas koostööst keeldunud eksportijatel oli võimalik kasutada teisi subsideerimiskavasid, ei saadud Hiina RV esindajatelt ega koostööst keeldunud eksportijatelt, siis järeldas komisjon kõige usaldusväärsemate kättesaadavate andmete alusel, et teised väidetavad subsideerimiskavad olid tõepoolest koostööst keeldunud eksportijatele kättesaadavad, ja arvutas seejärel kõige usaldusväärsemate kättesaadavate andmete alusel kõnealuste kavade raames saadud kasu summad.
3.2. INDIVIDUAALNE KONTROLLIMINE
(41)
Kaks koostööd tegevat eksportivat tootjat, Union Steel China (Union Steel) ja Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd esitasid individuaalse kontrollimise taotlused algmääruse artikli 27 lõike 3 kohaselt. Kumbagi äriühingu individuaalse kontrollimise taotlust ei olnud võimalik rahuldada, sest väidetavate subsideerimiskavade suure arvu ja subsiidiumivastase uurimise aeganõudva iseloomu tõttu oleks nende läbiviimine osutunud põhjendamatult koormavaks ja võinuks takistada uurimise õigeaegset lõpetamist.
(42)
Äriühingut Union Steel oli siiski juba individuaalselt kontrollitud paralleelse dumpinguvastase uurimise käigus ja selle tulemusel arvutati äriühingu jaoks välja individuaalne kahjumarginaal.
(43)
Võttes arvesse, et Hiina RV valitsus andis vastuse ainult subsideerimiskavade kohta, mida kasutavad valimisse kaasatud eksportivad tootjad, nagu selgitatakse põhjenduses 34, oli praktiliselt võimatu analüüsida teatud subsideerimiskavasid, mida Union Steel oleks võinud kasutada. Seetõttu kohaldati selle äriühingu suhtes algmääruse artikli 28 kohaselt olemasolevate faktide põhjal keskmist subsiidiumimäära, mida kohaldati teiste koostööd tegevate äriühingute suhtes.
3.3. KONKREETSED KAVAD
(44)
Komisjon otsis kaebuses esitatud asjaoludest lähtudes teavet järgmiste kavade kohta, mille raames valitsusasutused väidetavalt eraldasid subsiidiume:
I)
Riiklikud kaubatarned ja teenused tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
-
Tootmissisendi (kuum- ja külmvaltsteras) pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
-
Maakasutusõiguse andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
-
Kavad, mis tagavad veega varustamise tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
-
Kava, mis tagab elektriga varustamise tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
-
Kava, mis tagab elektri ja veega varustamise tegelikust maksumusest väiksema tasu eest Jiangsu provintsis
-
Mitmesuguste tootmissisenditega varustamine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
II)
Soodsad laenutingimused ja intressimäärad orgaanilise kattega terastoodete tootmisharule
III)
Omakapitalikavad
-
Võla kustutamine aktsiakapitali kaudu
-
Paigutused omakapitali
-
Maksmata dividendid
IV)
Tulumaks ja muud otsesed maksud
-
Teadus- ja arenduskulude maksusoodustuste poliitika
-
Kesk- ja läänepiirkondade maksusoodustused
-
Tulumaksusoodustus omamaiste tootmisseadmete soetamise korral
-
Maksusoodustused kõrgtehnoloogilistele või uue tehnoloogia ettevõtetele
-
Tulumaksusoodustus ulatuslikku ressursikasutust („eritoormed”) rakendavatele ettevõtetele
-
Maksusoodustus eriseadmete soetamise korral
-
Tulumaksusoodustused kirdepiirkonna ettevõtetele
-
Tulumaksust vabastamine omamaise tehnoloogia uuendamisse investeerimise korral
-
Mitmesugused kohalikud maksusoodustused (Shandongi provints, Chongqingi linn, Guangxi Zhuangi piirkond, maksusoodustused kesk- ja läänepiirkondade arendamiseks)
-
Dividendide maksmise vabastus nõuetele vastavate residendist ettevõtete puhul
-
Kava „Kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” tootlikele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
-
Kohalikud tulumaksust vabastamise ja tulumaksu vähendamise kavad tootlikele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
-
Tulumaksusoodustus omamaiseid seadmeid soetavatele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
-
Geograafilise asukohaga seotud tulumaksusoodustus välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
V)
Kaudsete maksude ja imporditariifide kavad:
-
Edendatavates tootmisharudes tegutsevate, importseadmeid kasutavate välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtete ja teatud omamaiste ettevõtete vabastamine imporditariifidest ja käibemaksust
-
Käibemaksu tagastamine omamaiseid seadmeid soetavatele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
-
Põhivara käibemaksusoodustus keskpiirkonnas
-
Muud Ma'anshani maksusoodustused
VI)
Toetuskavad:
-
Kava: China World Top Brand (maailma kõige edukamad Hiina kaubamärgid)
-
Kava: Famous Brands (tuntud kaubamärgid)
-
Riiklik võtmetehnoloogia projektide fond
-
Kavad dumpinguvastase tegevusega seotud õigusabikulude tagastamiseks
VII)
Valitsuse poolne kaupade ostmine tegelikust maksumusest suurema hinnaga
VIII)
Muud piirkondlikud kavad
-
Subsiidiumid Tianjin Binhai uuele piirkonnale ja Tianjini majanduse ja tehnoloogilise arengu piirkonnale
-
Kirdepiirkonnaga seotud kavad
-
Toetused Jiangsu provintsi teaduse ja tehnoloogia kava raames
-
Toetused Hebei provintsi teaduse ja tehnoloogia kava raames
IX)
Sihtotstarbelised subsiidiumid, millele kaebuses viidatakse
3.3.1. RIIKLIKUD KAUBATARNED JA TEENUSED TEGELIKUST MAKSUMUSEST VÄIKSEMA TASU EEST
3.3.1.1. Kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(45)
Kaebuses esitati väide, et Hiina RV valitsus kontrollib teatud varustavaid tootmisharusid ja lähtematerjale, et tagada orgaanilise kattega terastoodete tootjatele soodsa hinnaga sisendid. Väite kohaselt saavad orgaanilise kattega terastoodete tootjad tasakaalustatavaid subsiidiume, ostes riigiettevõtetelt riiklikus sektoris toodetud kuum- ja külmvaltsitud terast turuhinnast madalama hinnaga, mistõttu riigiettevõtted saavad tegelikust maksumusest väiksema tasu.
(46)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt üksikasjalikku teavet riigiettevõtete kohta, mis tarnivad kuum- ja külmvaltsitud terast Hiina eksportivatele orgaanilise kattega terastoodete tootjatele, et kontrollida kaebuses esitatud väiteid ja teha kindlaks, kas need riigiettevõtted on avalik-õiguslikud asutused. Eelkõige koostas komisjon Hiina RV valitsusele esitatud küsimustikule B lisa, mille adressaadiks olid riigiettevõtted, ja kutsus Hiina RV valitsust üles esitama selles nõutud teavet. Komisjon palus puudustele viitavas kirjas Hiina RV valitsusel veel kord esitada B lisas nõutud teave ja õhutas Hiina RV valitsust kooskõlastama vastuseid asjaomaste riigiettevõtetega.
(47)
Kahjuks ei vastanud Hiina RV valitsus ühelegi B lisas toodud küsimusele ning ei esitanud ka põhiküsimustikus nõutud asjakohast teavet (näiteks Hiina RV valitsuse omandi ja kontrolli kohta terasesektoris tegutsevates riigiettevõtetes ning osalemise kohta Hiina terasetööstuse ümberkorraldamises). Nõutud teabe esitamise asemel väitis Hiina RV valitsus küsimustikule antud vastuses, et kaebuse esitajad ei suutnud tõendada, et kuum- ja külmvaltsitud terase tootjad on avalik-õiguslikud asutused.
(48)
Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd, pidi komisjon kasutama muud asjakohast kättesaadavat teavet. Komisjon teatas Hiina RV valitsusele oma kavatsustest. Et teha kindlaks, kas riigiettevõtted, kes varustavad Hiina orgaanilise kattega terase eksportivaid tootjaid kuum- ja külmvaltsitud terasega, on avalik-õiguslikud asutused, võttis komisjon arvesse piiratud ulatusega teabe, mida pakkus Hiina RV valitsus, kaebuses esitatud teabe, avaliku teabe muude uurimisasutuste läbi viidud samalaadsete menetluste tulemuste kohta, samuti muu avalikult kättesaadava teabe ning toetus oma järelduste väljatöötamisel toimikus olevale teabele tervikuna.
a) Riigiettevõtted, mis varustavad orgaanilise kattega terastoodete valmistajaid kuum- ja külmvaltsterasega, on avalik-õiguslikud asutused
(49)
Kaebuse esitaja väidab, et Hiina riigiettevõtted on algmääruse artikli 2 lõike b mõistes avalik-õiguslikud asutused, mis varustavad orgaanilise kattega terastoodete valmistajaid turuhinnast madalama hinnaga kaupadega (kuum- ja külmvaltsitud teras) ja tagavad neile sel viisil soodustused.
(50)
WTO apellatsioonikogu määratles USAs esitatud aruande „Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China” (5) (teatavate Hiina toodete suhtes kehtestatud lõplikud dumpinguvastased ja tasakaalustavad tollimaksud) (apellatsioonikogu aruanne) alusel riigiasutust kui üksust, millel on, mis täidab või millele on antud valitsusasutuste ülesanded (6). Apellatsioonikogu aruandes kirjeldatakse riigiasutusi ka kui üksusi, „mis täidavad valitsuse ülesandeid” (7), mida asjaomase liikmesriigi õiguskorra kohaselt peetakse tavapäraselt valitsuse tegevuse osaks (8).
(51)
Võttes arvesse WTO apellatsioonikogu aruande järeldusi, tuleb analüüsida kaht küsimust: a) kas kõnealused riigiettevõtted täidavad ülesandeid, mida Hiinas peetakse tavapäraselt valitsuse funktsiooniks, ja b) kui see on nii, siis kas nad teostavad seda tehes täidesaatvat võimu?
(52)
Hiina RV valitsuse puhul leidub küllaldaselt tõendeid selle kohta, et valitsus on majanduse juhtimisega tihedalt seotud. Hiina RV valitsuse juhtiv roll majanduses on kehtestatud Hiina RV põhiseadusega. Põhiseaduse artikkel 7 sätestab: „Riiklik majandus on kogu rahva omandis oleva sotsialistliku majanduse sektor, see on rahvamajanduse juhtiv jõud. Riik tagab riigi majanduse konsolideerimise ja kasvu”. Ka põhiseaduse artikkel 15 sätestab: „Riik planeerib majandust sotsialistliku avalik-õigusliku omandi alusel”. Ka Hiina kommunistliku partei põhikirjas on ette nähtud avalik-õigusliku omandi esmatähtis roll, näiteks HKP põhikirja preambulis on sätestatud: „Partei peab toetama ja täiustama põhilist majandussüsteemi, milles on peamine osa avalik-õiguslikul omandil …” Ka erinevad viisaastaku plaanid, mida riiklik arengu- ja reformikomisjon välja kuulutab ja Hiina kõrgeim seadusandlik kogu riiginõukogu vastu võtab, osutavad Hiina RV valitsuse väga tugevale mõjule majanduselus.
(53)
Mis puutub terasesektorisse, siis viitab toimikusse koondatud teave asjaolule, et kuum- ja külmvaltsitud terast tootvad Hiina riigiettevõtted täidavad sageli valitsuselt saadud ülesandeid, ka seoses raua- ja terasetööstuse arenguplaanidega. Need plaanid kinnitavad, et Hiina RV valitsuse tegevus on tihedalt seotud Hiina terasetööstuse juhtimise ja arenguga ning riigiettevõtete poolset plaanide rakendamist võib seetõttu pidada valitsuse tavapäraseks tegevuseks. Plaanid määravad raua- ja terasetööstuse sihid ja eesmärgid käitajate jaoks ning eeldavad kogu sektorilt kindlaid tulemusi. Tegelikult kasutab Hiina RV valitsus raua- ja terasetööstuse riigiettevõtteid oma käepikendusena plaanides sätestatud eesmärkide ja ülesannete täitmisel.
(54)
Riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldus nr 35 „Raua- ja terasetööstuse arengupoliitika” näeb ette raua ja terase sulatusettevõtete arvu vähendamise ning sätestab tootmise eesmärgid ettevõtete rühmadele, kuhu kuuluvad omamaise turu kümme kõige tulemuslikumat terast tootvat ettevõtet (artikkel 3), tootmisvõimsuse näitajad, keelab uute raua ja terase tootmisega seotud ettevõtete rajamise (artikkel 10), kehtestab raua- ja terasetööstusesse sisenemise tingimused seadmete tasandil ning sätestab raua- ja teraseettevõtetele täitmiseks tehnilised ja majanduslikud näitajad (artikkel 12), määratleb raua- ja teraseettevõtete organisatsiooni struktuuri muutmise korra (artikkel 20), haldab investeeringuid (artiklid 22, 23), määratleb riiklikule rahastamisele juurdepääsu tingimused (artiklid 25, 26), annab riigile õiguse sekkuda toorme ostudesse (artikkel 30).
(55)
Terasetööstuse kaheteistkümnenda viisaastaku plaan annab ülevaate eelmises plaanis sätestatud eesmärkide saavutamisest, käsitleb arengustrateegiat ja kehtestab eesmärgid kogu terasetööstusele. Plaanis kehtestatakse, samuti nagu korralduses nr 35, väga spetsiifilised ülesanded seoses tööstusklastritega (kolmanda jao lõike III punkt 6), rõhutatakse teatud projektide edendamist ning jäetakse teised tagaplaanile (neljanda jao lõige IV), käsitletakse raua- ja terasetööstuse ebavõrdset toetamist eri provintsides (neljanda jao lõige V), nähakse ette toetus suuremahulistele teraseettevõtetele ja antakse juhtroll kõige suurematele riigi omandis olevatele Hiina terasetootjatele nagu Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel jne (9). Kava näeb ette ka olemasolevate teraseettevõtete tootmistegevuse korraldamise ja juhtimise tugevdamise (viienda jao lõige IV).
(56)
Ka Hiina Rahvavabariigi seadus ettevõtete riigi omandis oleva vara kohta kohustab riigiettevõtteid (või nagu seaduses määratletakse, riigi osalusega ettevõtteid) täitma riikliku tööstuspoliitika nõudeid (10). Samamoodi kohustab dokument „Riikliku tähtsusega ettevõtete investeeringute järelevalve ja haldamise esialgsed meetmed” riigiettevõtteid täitma arengukavade ja riikliku tööstuspoliitika nõudeid (11). Dokumendi „Riikliku tähtsusega ettevõtete arengustrateegiate ja plaanide haldamise meetmed” kohaselt peavad kõik riigiettevõtted välja töötama arengu- ja strateegilise kava, mille vaatab läbi ja kinnitab riiginõukogu riigi omandis olevate varade järelevalve ja haldamise komisjon (SASAC). SASAC peab kava läbivaatamise ajal ja enne kinnitamist ka kontrollima, kas kava on kooskõlas riiklike arenguplaanide ja tööstuspoliitikaga, ning riikliku majanduse ülesehituse ja struktuuri strateegiliste kohandustega (12).
(57)
Kavades kirjeldatud meetmete konkreetsed näited, nagu äriühingu Capital Steel Corporation (13) ümberpaigutamine või teraseettevõtete arvukad ühinemised (14) kinnitavad, et kavad pole üksnes soovituslikud suuniste iseloomuga dokumendid, vaid nende rakendamise tulemuseks on riigi omandis olevate terasetootmisettevõtete konkreetne tegevus, mida juhib valitsus (Hiina riikliku arengu- ja reformikomisjoni ning riiginõukogu kaudu).
(58)
Ettevõtted, mille suhtes kavade nõudeid kohaldatakse, peavad järgima ja täitma kõiki eelnevates põhjendustes kirjeldatud erimeetmeid. Sellest saab järeldada, et niisuguse otsese sekkumise kaudu terast tootvate ettevõtete ärilisse käitumisse toimivad riigi omandis olevad terast tootvad ettevõtted valitsuse käepikendusena, täites valitsuse ülesandeid, mille tulemusel saavutatakse kavades sätestatud eesmärkide ja sihtide täitmine.
(59)
Ehkki on kindlaks tehtud, et riigiettevõtted täidavad valitsuse ülesandeid, tuleb siiski lahendada küsimus, kas nad teostavad selle kaudu ka täidesaatvat võimu. Selles osas on võtmeküsimuseks, kas valitsus kontrollib neid sisuliselt (15). Sellisel juhul on eespool esitatud asjakohast teavet arvestades mõistlik järeldada, et riigiettevõtted toimivad valitsuse käepikendusena ja rakendavad tõhusalt eespool osutatud plaanides sätestatud poliitikat.
(60)
Allpool kirjeldatud valitsuse kontroll viitab sellele, et riigiettevõtetel on, need teostavad või neile on antud täidesaatev võim. Kontrolli võib teostada muu hulgas valitsuse omandi, halduskorralduse ja SASACi sekkumise, juhatuste, valitsuse plaanide kaudu.
(61)
Koostööst keeldumist käsitlevas osas (põhjendused 46-48) juba märgiti, et Hiina RV valitsus ei esitanud nõutud teavet Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase tootjate omandivormi kohta. Hiina RV valitsus esitas koos küsimustikule antud vastusega 54 äriühingu loetelu, milles on suurim osalus Hiina RV valitsusel, kuid väitis kontrollkäigu ajal, et loetelu ei ole täpne ja nimekirjas on ka eraomandis olevaid äriühinguid. Hiina RV valitsus ei parandanud loetelu ega täpsustanud, millised äriühingud on eraettevõtted ja mis on Hiina RV valitsuse omandis. Koostööst keeldumise tõttu pidi komisjon otsima toimikusse koondatud materjali ja avalikult kättesaadava teabe põhjal muid tõendeid.
(62)
Kaebuse esitaja esitas tõendid, et peamised kuum- ja külmvaltsitud terase tootmisettevõtted on riigi omandis ning andis selle kohta üksikasjaliku teabe kaebuse 10. lisas (16). Ka muu avalikult kättesaadav teave (17) kinnitab, et Hiina RV valitsusel on osalus paljudes kuum- ja külmvaltsitud terast tootvates ettevõtetes.
(63)
Võttes arvesse toimikusse kogutud teavet tervikuna, võib teha tõepärase järelduse, et Hiina RV valitsusel on märkimisväärne omandiosalus paljudes kuum- ja külmvaltsitud terast tootvates Hiina ettevõtetes.
(64)
SASAC täidab riigi ülesandeid investorina ja haldab riigi omandis olevaid varasid riigi järelevalve all. Tuleb märkida, et ehkki Hiina RV valitsus väitis küsimustikule antud vastuses ja täiendavates dokumentides, et SASAC ei osale riigiettevõtete äritegevuses ja kinnitas seda väidet viitega dokumendi „Ettevõtete riigi omandis olevate varade järelevalve ja haldamise ajutised meetmed” (18) artiklile 7, lubavad sama seaduse teised artiklid, samuti muu toimikus leiduv teave (19) väita vastupidist.
(65)
Tegelikult näitab Hiina RV valitsuse vastus subsiidiumivastasele küsimustikule, et riiginõukogu volitatud SASAC määrab ja kutsub tagasi järelevalve all olevate ettevõtete juhtkonna liikmeid ning hindab nende tegevuse tulemusi õigustoimingute kaudu. Tema ülesandeks on ka innustada kontrollitavaid ettevõtteid täitma juhtpõhimõtteid ja poliitikat, lisaks vastutab ta ettevõtete riigi omandis olevate varade põhilise haldamise eest ning kontrollib vastavalt seadusele kohalike riigi omandis olevate varade haldamist.
(66)
SASAC vastutab ka riigiettevõtete juhtide tasustamise ja hindamise eest, peale selle määrab ta riigiettevõtete juhtide hüvitused ja karistused (20). Tegelikult viitavad kõik tõendid sellele, et riigiettevõtete juhtide ametialane edenemine sõltub SASACist. Need asjaolud näitavad, et SASAC on täidesaatva võimu kandja.
(67)
Riigi omanduses olevate ettevõtete nõukogude koosseis viitab samuti Hiina RV valitsuse tugevale kontrollile nende ettevõtete üle. Toimikus olevad tõendid (21) näitavad, et paljud juhatuste ja järelevalvenõukogude liikmed on või olid valitsuses ja/või parteis olulistel ametikohtadel, ja et nende valikut mõjutavad tugevalt sellised valitsusorganid nagu SASAC või Hiina Kommunistlik Partei (HKP).
(68)
Hiina RV valitsuse terasetööstusega seotud poliitika, huvid ja eesmärgid on kajastatud erinevates kesk- ja piirkondlike valitsusasutuste plaanides. Riigiettevõtteid õhutatakse neid nõudmisi täitma (ettevõttele, mis ei täida plaane, võidakse isegi sanktsioone kohaldada) ja Hiina teatud suurte terast tootvate riigiettevõtete tegevus viimasel ajal näitab, et need poliitikavaldkonnad on omavahel seotud ning terast tootvad riigiettevõtted töötavad plaanides sätestatud ülesannete ja eesmärkide saavutamise nimel.
(69)
Terasetööstuse 12. viisaastaku plaani (22) kohaselt saavad ainult „ettevõtted, mis täidavad raua- ja terasetööstuse riikliku poliitika nõudmisi ning vastavad raua- ja terasetööstuse tootmis- ja käitamisstandarditele, täita esmatähtsat rolli ühinemistes ja ümberkorraldamistes.”
(70)
Mitmetes provintsi ja kohaliku tasandi plaanides märgitakse samuti ära teatud riigiettevõtted, millele seatakse eesmärgid ja ülesanded. Kaebuse esitaja esitas nendest plaanidest väljavõtted (23). Küsimustikus ja puudustele viitavas kirjas nõuti Hiina RV valitsuselt kontrollimise ja selgitamise eesmärgil kõiki kõnealuseid plaane, kuid Hiina RV valitsus otsustas jätta need esitamata. Siiski tuleb märkida, et Hiina RV valitsus ei vaidlustanud menetluse ajal nende väljavõtete õigsust. Peale selle möönavad provintsi ja kohalikes plaanides osutatud äriühingud, et nad teevad valitsusasutustega koostööd, ja kirjeldavad, kuidas nad plaanide nõudeid täites tegutsevad või varem tegutsesid (24).
(71)
Ehkki Hiina RV valitsus väidab, et mõned eespool osutatud plaanidest on üksnes soovituslikud ja mittesiduvad ning on ette nähtud kasutamiseks ainult suunistena, ei toeta muud toimikus olevad tõendid seda väidet. Vastupidi, paljud seadused ja määrused, mis on kindlasti õiguslikult siduvad (25), muudavad riiklike arengukavade ja tööstuspoliitika täitmise riigiettevõtetele kohustuslikuks.
(72)
Hiina RV valitsus määratleb raua- ja terasetööstuse eesmärgid ja ülesanded viisaastaku plaanide ja muude asjakohaste ametlike dokumentide kaudu ning saavutab need eesmärgid dokumentides kirjeldatud ülesannete ja tegevuste kaudu. Võttes arvesse, et need plaanid ja dokumendid koostavad sellised Hiina valitsusorganid nagu riiginõukogu või riiklik arengu- ja reformikomisjon, tuleks dokumentides sätestatud ülesandeid ja tegevusi pidada valitsemisfunktsioonide täitmiseks. Eespool kirjeldatud terast tootvad riigiettevõtted on kohustatud plaane täitma ja poliitikat rakendama, nad tegutsevad valitsuse käepikendusena, ja kuna valitsus kontrollib neid sisuliselt, täidavad ettevõtted tegelikkuses valitsuse korraldusi.
(73)
Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu ei määratletud avalik-õiguslikeks asutusteks peetavate üksuste mõistet täies ulatuses. Igal juhul on mis tahes riigiettevõte, milles valitsus omab suurimat häälte arvu või suurimat osakapitali, avalik-õiguslik asutus. Juriidilised isikud, milles valitsus ei oma osakapitali, on eraõiguslikud isikud. Seda arvestades pole vaja tõmmata selget eristusjoont avalik-õiguslike ja eraõiguslike isikute vahele, sest põhjendustes 85-98 on näidatud, et riik on pannud kõikidele terasesektori eraettevõtetele ülesanded ja juhib neid, ettevõtted aga toimivad kõikide asjaomaste eesmärkide saavutamiseks samamoodi nagu avalik-õiguslikud isikud.
b) Kasu (avalik-õiguslikud isikud)
(74)
Selleks et hinnata, kas algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses on saadud kasu, tuleb võrrelda kuum- ja külmvaltsitud terase hindu, mida maksavad asjaomase tootmisharu eksportivad tootjad. Apellatsioonikogu aruande tulemused kinnitasid, et juhul kui valitsuse roll moonutab tootjariigi turgu, lubatakse kasutada väliseid võrdlusandmeid. Märgitakse ka, et: „kui valitsus on valitsevas seisundis tarnija, on erasektori hindade moonutamine tõenäoline, kuid siiski tuleb olukorda analüüsida üksikjuhtumi põhiselt” (26). Apellatsioonikogu aruandes kinnitati veel: „…. me ei väida, et on olemas künnis, millest kõrgemal piisab hinnamoonutuse kindlakstegemiseks üksnes asjaolust, et valitsus on turul valitsevas seisundis tarnija, kuid on ilmne, et mida valitsevam on valitsuse seisund turul, seda tõenäolisemalt on selle tagajärjeks erasektori hinnamoonutused” (27). Apellatsioonikogu aruandes lisati: „kui valitsus on„oluline”tarnija, on vaja ka muid tõendeid peale valitsuse turuosa, sest valitsuse kui olulise tarnija roll omaette pole piisav tõend erasektori hindade moonutamise kohta”. Seetõttu tuleb esimesena leida vastus küsimusele, kas valitsuse osa Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase tootmises on ülekaalukas või ainult oluline.
(75)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt teavet kuum- ja külmvaltsitud terase turu kohta seoses riigiettevõtete ja eraettevõtete toodetud kuum- ja külmvaltsitud terase osatähtsusega, kuid Hiina RV valitsus ei esitanud selle kohta mingit asjakohast teavet (28).
(76)
Komisjon kasutas selle teema käsitlemiseks muud kättesaadavat teavet (29), mille alusel tehti kindlaks, et riigiettevõtted toodavad Hiinas vähemalt 63 % kuumvaltsitud terasest. Oluline on märkida, et riigiettevõtete 63 % suurune osatähtsus leiti väga konservatiivse analüüsi tulemusena ja see on väikseim võimalik osatähtsus. Asjaolu, et paljud eksportijate poolt väidetavalt eratarnijatena näidatud ettevõtted tunduvad olevat müügiettevõtted (mis võisid osta oma tooted riigiettevõtetelt), Hiina RV valitsuse soovimatus teha koostööd (vt põhjendusi 46-48) ja teiste uurimisorganite uurimistulemused (vt joonealust märkust 32), viivad järeldusele, et riigiettevõtete osatähtsus kuumvaltsitud terase turul on tegelikult palju suurem. Hiina RV valitsuse jõuline osalus selles kuumvaltsitud terase turuosas (vt põhjendusi 85-94) piirab samuti erakäitajate tegevusvabadust.
(77)
Seda arvestades tehti kindlaks, et riigiettevõtted on Hiina kuumvaltsitud terase turul valitsevas seisundis. Riigiettevõtete ülekaal kuumvaltsitud terase turul on sedavõrd suur, et eraettevõtjatel pole muud valikut kui ühtlustada oma hinnad riigiettevõtete hindadega, nagu allpool näidatakse.
(78)
Külmvaltsitud terast tootvate riigiettevõtete väidetud osatähtsus Hiina eksportivate tootjate seas oli palju väiksem (18 %) kui kuumvaltsitud terase tootjate puhul, kuid muu teave on sellega vastuolus (vt põhjendust 79). Võttes arvesse Hiina RV valitsuse soovimatust teha koostööd, asjaolu, et paljud eksportijate poolt väidetavalt eratarnijatena esitatud ettevõtted tunduvad olevat müügiettevõtted (mis võisid osta tooted riigiettevõtetelt), ja erakäitajate äritegevuse piiranguid, mille põhjuseks on Hiina RV valitsuse jõuline osalus selles sektoris (vt põhjendusi 85-94), tehakse järeldus (osaliselt kättesaadavate faktide alusel (vt põhjendust 79) kooskõlas algmääruse artikliga 28), et riigiettevõtted on ka Hiina külmvaltsitud terase turul valitsevas seisundis.
(79)
Seda järeldust kinnitab maailma terasetoodangu teatmik, mille andmed on vastuolus Hiina eksportijate teatatud 18 % suuruse osatähtsusega, ja mis näitab, et üle 70 % Hiina külmvaltsitud terase tootmise koguvõimsusest kuulub riigile (30).
(80)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt teavet hindade kohta, millega riigiettevõtted ja eraettevõtted müüvad Hiina turul kuum- ja külmvaltsitud terast. Hiina RV valitsus ei esitanud küsimustikule vastates selle kohta andmeid. Orgaanilise kattega terasetoodete eksportijate uurimise käigus tehti kindlaks, et hinnad, millega neli eksportivat tootjat/tootjate rühma ostsid uurimisperioodi jooksul kuum- ja külmvaltsitud terase erasektori tootjatelt või müüjatelt kuum- ja külmvaltsitud terast, olid järjepidevalt väga lähedased riigiettevõtete hindadele (31). Andmete analüüsi tulemused ja riigiettevõtete valitsev seisund selles sektoris näitavad, et eratarnijate määratud hind järgib tegelikult riigiettevõtetele makstud hindu. Lisaks sellele oli ühe valimisse kaasatud eksportiva tootja esitatud lepingus, mis käsitles kuumvaltsitud terase tarnimist eraettevõtjalt, sätestatud isegi tingimus siduda toote hind riigiettevõtjast varustaja hinnaga.
(81)
Kogu toimikus sisalduva teabe alusel tehti kindlaks, et riigiettevõtete Hiina siseturul müüdud kuum- ja külmvaltsitud terase hinnad on moonutatud kõnealuste ettevõtete valitseva seisundi tõttu Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase turul, ja eratarnijate pakutava kuum- ja külmvaltsitud terase hinnad kujunevad riigiettevõtete hindade eeskujul. Seda arvesse võttes tehakse järeldus, et Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase turuhinnad ei ole usaldusväärsed. Arvestades, et Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase turul „puuduvad valdavad turutingimused”, pidi komisjon kooskõlas algmääruse artikli 6 punktiga d otsima muu võrdlusaluse. Kuna kogu Hiina turg on moonutatud, peeti ebaotstarbekaks Hiina teadaolevaid kulusid ja hindu sisuliselt kohandada, ning impordihinnad on riigiettevõtete ülekaalu tõttu ilmselt samamoodi moonutatud. Seetõttu otsiti algmääruse artikli 6 punkti d alapunkti ii kohaselt võrdlusalust teistest riikidest.
(82)
Kõige asjakohasemaks peeti võrdlusaluse koostamist kuum- ja külmvaltsitud terase maailmahindade alusel, mida pidevalt avaldavad erinevad terase valdkonna ajakirjad, nagu Steel Business Briefing, MEPS ja CRU.
(83)
Riigiettevõtete hindade võrdlus teiste riikide võrdlusalusega (arvutamist selgitatakse põhjenduses 103) näitas, et need hinnad olid oluliselt madalamad kui võrdlushinnad ja järelikult said Hiina orgaanilise kattega terastoodete eksportivad tootjad kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 mõistes.
c) Konkreetsus
(84)
Vaadeldav subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c mõistes, võttes arvesse, et Hiinas kasutab kuum- ja külmvaltsitud terast oma tootmises ainult piiratud arv tootmisharusid ja ettevõtteid.
d) Ülesannete andmine eratarnijatele ja nende suunamine
(85)
Järgmisena vaadeldakse küsimust, kas kuum- ja külmvaltsitud terase erasektori tootjad, kes ei ole avalik-õiguslikud isikud, saavad sellele vaatamata Hiina RV valitsuselt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses ülesandeid või korraldusi toota kuum- ja külmvaltsitud terast orgaanilise kattega terastoodete valmistajatele.
(86)
Juba menetluse alguses tehti kindlaks, et Hiina RV valitsusel on poliitika orgaanilise kattega terastoodete sektori varustamiseks kuum- ja külmvaltsitud terasega, sest avalik-õiguslikud isikud, kes on valitsuse osa, tegelevad kõnealuse tootmisega ja on turul valitsevas seisundis, mis annab neile võimaluse pakkuda tooteid turuhinnast madalama hinnaga. Igal juhul, olenemata sellest, kas neid ettevõtteid määratletakse avalik-õiguslikena või mitte, kinnitavad samad tõendid, et valitsuse poliitika olemasolu mõjutab seda sektorit tugevasti. Seetõttu tuleb nüüd kindlaks teha, kas seda poliitikat kohaldatakse ka eratarnijate suhtes.
(87)
Mitmes valitsuse plaanis ja poliitikadokumendis on viiteid selle kohta, et Hiina RV valitsus julgustab ja toetab terasetootjaid (nii riigi- kui eraettevõtteid). Nende dokumentide teatud lõigud lubavad väita, et valitsuse ja terast tootvate eraettevõtete toimimise vahel on otsene seos, ning teatud juhtudel võib näha, et selline „suunamine” pani teraseettevõtted tegutsema nendes plaanides ette nähtud viisil.
(88)
Näiteks julgustab Hiina riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldus nr 35, mis käsitleb raua- ja terasetööstuse arengu põhimõtteid, teraseettevõtteid tegutsema teatud viisil (32), seab tingimusi investeerimisele ja kehtestab kohustuse kooskõlastada investeeringud valitsusasutustega (33), mõjutab konkurentsi ressursside pärast (34) ja isegi näeb ette sanktsioonid ettevõtetele, kes ei järgi neid põhimõtteid (35). Ka terasetööstuse 12. viisaastaku plaan mõjutab terasetootjate äriotsuseid, millel omakorda võib olla mõju kulude struktuurile ja hindadele (36).
(89)
Lisaks esitas kaebuse esitaja 24. lisas väljavõtete kogumi mitmete valitsusorganite mitmesugustest poliitikadokumentidest, mis viitavad Hiina RV valitsuse toetusele terasetööstusele üldiselt või eraldi orgaanilise kattega terastoodete harule (37).
(90)
Peale selle on olemas avalik teave, mis näitab, et eraõiguslikud äriühingud tegutsevad kooskõlas valitsuse erinevate plaanide ja poliitikadokumentidega (38).
(91)
Hiina RV valitsus on astunud samme kuum- ja külmvaltsitud terase ekspordi piiramiseks keerulise käibemaksu tagastamissüsteemi kaudu. Täpsemalt on kuum- ja külmvaltsitud terase käibemaks 17 %. Hiina siseturul müüdud, külmvaltsitud terasest valmistatud (mida omakorda valmistatakse kuumvaltsitud terasest) orgaanilise kattega terasetoodete käibemaks tagastatakse 13 % ulatuses, aga kui äriühing ekspordib kuum- või külmvaltsitud terast, ei tagastata käibemaksu üldse. Selle süsteemi rakendamine tähendab, et eraõiguslikud kuum- ja külmvaltsitud terase tootjad ei saa teostada normaalset kaubandusvabadust, mistõttu piirang suurendab kuum- ja külmvaltsitud terase varu riigi siseturul ja surub selle hinna Hiina turul vältimatult alla. Seetõttu ei ole eraettevõtetest kuum- ja külmvaltsitud terase tootjad (samuti nagu riigiettevõtted) võimelised tegutsema Hiina RV valitsuse poliitikast sõltumatult.
(92)
Eespoolses punktis, kus käsitleti avalik-õiguslike asutuste soodustusi, tehti kindlaks, et terast tootvate riigiettevõtete valitseva seisundi tõttu kuum- ja külmvaltsitud terase turul ei ole kuum- ja külmvaltsitud terast tootvatel eraettevõtetel muud võimalust, kui ühtlustada oma hinnad riigi omanduses olevate ettevõtete hindadega. Teiste sõnadega, nad ei määra hindu, vaid pigem võtavad need üle. See on veel üks märk selle kohta, et kuum- ja külmvaltsitud terast tootvad eraettevõtted ei saa tegutseda sõltumatult Hiina RV valitsuse ja teiste avalik-õiguslike asutuste tegevusest.
(93)
Seda asjaolu toetab ka subsiidiumivastastele küsimustikele vastanud Hiina eksportivatelt tootjatelt saadud teave, mis näitab, et eraettevõtete toodetud kuum- ja külmvaltsitud terase hinnad on riigiettevõtete toodete hindadega peaaegu ühtlustatud. Lisaks esitas üks valimisse kaasatud eksportiv tootja lepingu kuumvaltsitud terase tarnimise kohta eraettevõtjalt, milles oli sätestatud tingimus siduda toote hind riigiettevõtjast tarnija hinnaga.
(94)
Võttes arvesse eespool osutatud asjaolu, et riigiettevõtete hinnad on madalamad kui turuhinnad, saab selgeks, et eraettevõtjatest tarnijate hinnad, mis kujundatakse riigiettevõtete hindadest lähtudes, on samuti madalamad kui turuhinnad.
e) Rahaline toetus
(95)
Algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv teise taande kohaselt on rahalise osalusega tegemist siis, kui valitsus „teeb mõnele eraõiguslikule asutusele ülesandeks täita üht või mitut alapunktides i, ii ja iii nimetatud ülesannetest, mis on tavaliselt valitsusel, ja menetlus ei erine tegelikult valitsuste poolt tavaliselt järgitavast menetlusest”. WTO apellatsioonikogu on tõlgendanud „suunamist” kui olukorda, kus valitsus teostab oma võimu, sealhulgas teatud sundimist, eraõigusliku isiku suhtes, ja „ülesannete andmist” kui olukorda, kus valitsus paneb vastutuse eraõiguslikule isikule (39). Lisaks sellele võttis USA ekspordipiiranguid arutanud WTO vaekogu (40) kasutusele kolmeosalise testi ülesannete andmise ja suunamise kindlakstegemiseks, mille kohaselt peab olema tuvastatav a) valitsuse tegevus, b) mis on suunatud konkreetsele isikule ja c) mille eesmärgiks on konkreetse ülesande või kohustuse täitmine (41).
(96)
Sellest lähtudes kujutab eratarnijate kaasamine Hiina RV valitsuse kuum- ja külmvaltsitud terasega varustamise poliitikasse endast valitsuselt „ülesannete saamist” ja „suunamist” järgmistel põhjustel:
valitsuse „meede”:
-
Hiina RV valitsuse „poliitika” (vt põhjendus 86), kujutab endast „meedet” või „meetmeid”. Hiina RV valitsuse poliitikat teostavad plaanide ja ekspordipiirangutega mõjutamise kaudu avalik-õiguslikud asutused (riigiettevõtted), mis on turul valitsevas seisundis ja müüvad kaupa turuhinnast madalama hinnaga. Selle tulemusel saavutatakse edukalt olukord, kus eratarnijad on sunnitud rakendama turuhinnast madalamaid hindu, mida kasutavad avalik-õiguslikud asutused;
„suunatud konkreetsele isikule”:
-
valitsuse poliitikat (eelkõige plaane ja ekspordipiiranguid) kohaldatakse kõikidele kuum- ja külmvaltsitud terase tootjatele, nii riigi- kui ka eraettevõtetele. Selles mõttes on poliitika „sihtrühmaks” kõik tootjad. Seda tõendab asjaolu, et riigiettevõtete ja eraettevõtete hinnad on ühtlustatud ja eratarnijad müüvad kaupa hindadega, mis on kaubanduslikust seisukohast ebamõistlikud;
„mille eesmärgiks on konkreetse ülesande või kohustuse täitmine”:
-
valitsuse poliitika, nagu tõendavad Hiina hinnatasemed, on kuum- ja külmvaltsitud terasega varustamine turuhindadest madalamate hindadega. Hiina RV valitsuse ja riigiettevõte tegevus ei jäta eratarnijatele muud võimalust, kui järgida avalik-õiguslike asutuste tavasid ja see paneb neile väga tegelikult konkreetse ülesande või kohustuse. Hiina RV valitsuse poliitika piirab tõsiselt, eelkõige plaanide ja käibemaksuga mõjutamise kaudu, eratarnijate vabadust ülesandest või kohustusest loobuda.
(97)
Võttes arvesse kõiki eespool kirjeldatud asjaolusid, on alust järeldada, et Hiina RV valitsuse ekspordipiirangud, valitsuse plaanimajandus ja riigiettevõtete valitsev seisund turul piirab kuum- ja külmvaltsitud terase eratarnijate vabadust, sundides neid käituma mittekaubanduslikult ja rakendama majanduslikult ebamõistlikke (turuhinnast madalamaid) hindu, mida nad vabal ja avatud turul ei teeks. See kinnitab, et valitsuse kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimise poliitika laieneb eratarnijatele (kaasa arvatud orgaanilise kattega terastoodete sektor).
(98)
Lisaks aitasid eelneva analüüsi tulemused, toimiku tõendid ja muu avalik teave komisjonil jõuda järeldusele, et Hiina RV valitsus paneb kuum- ja külmvaltsitud terast tootvatele Hiina eraettevõtetele ülesande ja suunab neid tootma kaupu algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktis iii ja artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktis iv osutatud tingimustel samal viisil nagu terast tootvad riigiettevõtted.
f) Kasu (eratarnijad)
(99)
Komisjon tegi kindlaks, et kuum- ja külmvaltsitud terase eratarnijad tegutsevad Hiina RV valitsuselt saadud ülesandeid ja suuniseid täites ning uurimine näitas, et eraomandis olevate kuum- ja külmvaltsitud terase tarnijate hinnad ühtlustatakse riigiettevõtete hindadega (vaata vastavat punkti eespool).
(100)
Seda arvestades leitakse, et kasu ja konkreetsuse kohta tehtud järeldused, mis käsitlevad riigiettevõtete kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimist turuhinnast madalama hinnaga, kehtivad ka eraomandis olevate kuum- ja külmvaltsitud terasega varustajate puhul.
g) Uurimise järeldused
(101)
Kaks valimisse kuuluvat eksportivat tootjat on saanud selle kava alusel kasu. Üks eksportiv tootja (Panhua Steel Group) on saanud kasu kuumvaltsitud terase tarnimisest tegelikult maksumusest madalama tasu eest ja teine eksportiv tootja (Huadong Steel Group) on saanud kasu külmvaltsitud terase tarnimisest tegelikust maksumusest madalama tasu eest.
h) Subsiidiumisumma arvutamine
(102)
Tasakaalustatava subsiidiumisumma arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kasu arvutatakse kuum- ja külmvaltsitud terase tegelike ostusummade ja asjakohaste võrdlusaluste ostusummade väärtuste vahe alusel. Saadud summa jagati seejärel koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibega uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(103)
Kuna Hiina kuum- ja külmvaltsitud terase turg on moonutatud, peeti kuum- ja külmvaltsitud terase maailmaturu hindu asjakohaseks lähtealuseks kuum- ja külmvaltsitud terase võrdlusaluste hindade kindlaks määramisel. Mitmesuguste terasevaldkonna erialaajakirjade (SBB ja MEPS) andmete põhjal valiti välja viie riigi/piirkonna (Euroopa, USA, Türgi, Jaapan ja Brasiilia) siseturu hinnad (ilma maksudeta). Representatiivse võrdlusaluse leidmiseks valis iga asjaomase geograafilise piirkonna suurima turu, st Euroopa (EL), Põhja-Ameerika (USA), Ladina-Ameerika (Brasiilia), Aasia (Jaapan) ja Kesk-Ida / Põhja-Aafrika (Türgi). Iga viie riigi/piirkonna kuu keskmiste hindade alusel uurimisperioodi jooksul arvutati aritmeetilised keskmised, et saada võrdlusalused hinnad kuu kohta. Viie valitud riigi/piirkonna hinnad ei olnud uurimisperioodi jooksul kõige kõrgemad, kuid kõik on WTO liikmed ja tegemist on maailma kümne kõige suurema terasetootja hulka kuuluvate äriühingutega, mis asuvad eri mandritel. Seetõttu peetakse välja töötatud võrdlusaluseid hindu mõistlikuks ja asjakohaseks.
(104)
Koostööd tegevate valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul kõnealuse kavaga seoses kindlakstehtud subsiidiumimäär on uurimisperioodil Huadongi rühma puhul 23,02 % ja Panhua rühma puhul 27,63 %.
(105)
Koostööd tegevate valimisse kaasamata äriühingute suhtes kohaldati kaalutud keskmist subsiidiumimäära 25,37 %.
(106)
Võttes arvesse vähest koostööd, kohaldatakse kõikide koostööst keeldunud äriühingute suhtes kõige kõrgemat subsiidiumimäära, mis määrati seoses selle kavaga ühele valimisse kaasatud koostööd tegeva äriühinguga seotud ettevõttele, nimelt 32,44 %.
3.3.1.2. Maakasutusõiguse andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
a) Sissejuhatus
(107)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiinas ei ole toimivat maamüügiturgu, ja et summa, mida äriühingud maakasutuse eest maksavad, on madalam kui normaalne turuväärtus. Hiina RV valitsus kinnitas subsiidiumivastasele küsimustikule antud vastuses, et „kooskõlas Hiina RV maahalduse seadusega on linnapiirkondade maa omanik riik, maapiirkondade ja linnalähedaste piirkondade maa on, juhul kui riik ei ole sätestanud teisiti, talunike ühisomandis”. Hiina RV valitsus kinnitas, et on olemas standarditele vastav ja nõuetekohase konkurentsiga maamüügiturg, maakasutusõigustega aga tuleb kaubelda avalikult kooskõlas maamüügituru seadusega. Hiina RV valitsus kinnitas ka, et tööstus- ja kaubandusmaad on võimalik saada kasutushüvitise eest avatud turul avalike hangete, enampakkumise ja võistupakkumise kaudu. Hiina RV valitsus ei esitanud mingeid andmeid maakasutusõiguse tegelike hindade kohta, valitsuse määratud maa miinimumhindade kohta, millele viidati subsiidiumivastasele küsimustikule antud vastuses ja kontrollkäigu ajal.
(108)
Komisjon palus kontrollimise ajal Hiina RV valitsuselt tõendeid väite kohta, et kogu tööstusmaa eraldatakse Hiinas avaliku menetluse teel avalike hangete, pakkumise või enampakkumise kaudu. Hiina RV valitsus ei suutnud kontrollkäigu ajal selliseid tõendeid esitada, kuid esitas selle kohta teatud andmeid pärast kontrollkäiku. Paraku näitavad kõik tõendid, et kolmeteistkümnest maakasutusõiguse üleandmise tehingust, millega olid seotud valimisse kaasatud eksportivad tootjad, toimus ainult kuus avaliku hanke või enampakkumise käigus. Komisjoni päringu peale ei esitatud andmeid ühegi enampakkumisel/avalikus hankes osaleja kohta ja tegelikkuses oli iga juhtumi puhul äriühingu makstud lõpphind võrdne hinnaga, mille olid oma äranägemise järgi kehtestanud kohalike omavalitsused.
(109)
Komisjon oletas ka, et Hiina RVs ei ole maal turuhinda, ja palus Hiina RV valitsuselt arvamusi võimalike võrdlusaluste kohta. Ehkki sellel ajal, kui küsimustik saadeti Hiina RV valitsusele, oli tegemist ainult oletusega ja mitte mingil juhul tulemuse või järeldusega, kuulutas Hiina RV valitsus oletuse valeks ja ei teinud ühtki ettepanekut võimalike võrdlusaluste kohta. Hiina RV valitsus juhtis ka tähelepanu väidetavale puudusele kaebuses, mis seisnes selles, et ühelt poolt väidab kaebuse esitaja, et Hiinas puudub maamüügiturg ja kasutada tuleks „riigivälist võrdlusalust”, kuid teiselt poolt väidab ta, et riigiettevõtted saavad võrreldes erasektoriga maa valitsuselt soodsatel tingimustel,, ning tegi ettepaneku, et kui võrdlusalust kasutatakse, peaksid need olema hinnad, mida maksavad „ebasoodsamates tingimustes” olevad Hiina tootmisharud, andmata mingit teavet kõnealuste hindade kohta. Sellega seoses tuleks märkida, et kaebuse esitaja väitis, et maakasutusõiguste turg Hiinas oli tervikuna moonutatud ja nii riigiettevõtetest kui eraettevõtetest orgaanilise kattega terastoodete tootjad said maakasutuse õigused tegelikust maksumusest väiksema hinnaga.
b) Õiguslik alus
(110)
Hiina maakasutusõigusi reguleerivad Hiina RV maahalduse seadus ja Hiina RV kinnisvaraõiguse seadus.
c) Rakendamine tegelikkuses
(111)
Maahaldusseaduse artikli 2 kohaselt kuulub kogu maa riigile, sest kooskõlas Hiina põhiseaduse ja asjaomaste õigussätetega on maa kollektiivne omanik hiina rahvas. Maad ei saa müüa, kuid vastavalt seadusele saab anda maakasutusõigust. Riigi ametiasutused võivad õiguse anda pakkumiskutsete, noteeringute või enampakkumiste tulemusena.
d) Uurimise järeldused
(112)
Koostööd teinud eksportivad tootjad on esitanud andmeid nende kasutuses oleva maa kohta ja asjaomaseid maakasutusõiguse lepinguid/tunnistusi, kuid Hiina RV valitsus esitas üksnes väga piiratud teavet maakasutusõiguse hindade kohta.
(113)
Nagu eespool märgitakse, kinnitas Hiina RV valitsus, et maakasutusõigused antakse Hiinas avalike hangete, enampakkumiste ja võistupakkumiste kaudu. See on sätestatud ka Hiina RV kinnisvaraõiguse seaduse artiklis 137 (42).
(114)
Siiski leiti koostööd tegevate eksportivate tootjate kontrollimise käigus, et see Hiina RV valitsuse kirjeldatud süsteem ei tööta tegelikkuses alati nõnda. Näiteks kuuest Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (äriühingu Panhua Group Co. Ltd osa) omandatud maakasutusõigusest nelja puhul, nagu kinnitasid äriühingu ametnikud, avalikku hanget ei toimunud. Chongqing Wanda oli ainus pakkumisel osaleja ning lõplik tehinguhind, mille äriühing tasus, oli tegelikult sama alghind, mille kohalik maaressursside amet määras oma äranägemise järgi. Kahe ülejäänud maakasutusõiguse puhul avaldati pakkumiskutsed, kuid selle kohta ei esitanud tõendeid äriühing ega Hiina RV valitsus. Tegelikult ilmnes Hiina RV valitsuse pärast kontrollkäiku esitatud dokumentidest, et ka need kaks maakasutusõigust osteti täpselt samasuguse hinnaga, nagu kohaliku maaressursside ameti määratud hinnad. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (samuti äriühingu Panhua Group Co. Ltd osa) omandas kolm maakasutusõigust, mille andsid üle eraettevõtted vahetusena osaluse eest äriühingus Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd omandas kaks maakasutusõigust Xiaoshani rajooni kohalikult maa- ja maavarade ametilt ja ühe eraettevõttelt. Hiina RV valitsuse väiteid kinnitavaid tõendeid pakkumiskutse või enampakkumise kohta enne 1. septembrit 2006 toimunud maakasutusõiguse omandamiste puhul ei leitud. Müügikinnitused maakasutusõiguse üleandmise kohta puudusid ja tegelikult Hiina RV valitsus ei kinnitanud ega lükanud ka ümber, et need tehingud oleksid olnud avalike hangete või enampakkumise tulemus.
(116)
Menetluse tulemused kinnitavad, et maa pakkumise ja omandamise olukord Hiinas on ebaselge ja läbipaistmatu ning hinnad määratakse sageli ametiasutuste äranägemise järgi. Asutused määravad hinnad kooskõlas linnamaa hindamissüsteemiga, mis teiste kriteeriumide seas nõuab tööstusmaa hinna määramisel tööstuspoliitika eesmärkide arvessevõtmist. Ja vähemalt terasesektoris on juurdepääs tööstusmaale seaduse kohaselt lubatud ainult äriühingutele, mis täidavad riigi kehtestatud tööstuspoliitika nõudeid (43).
(117)
Kaebuse esitaja esitatud sõltumatu teave viitab sellele, et maa eraldamine Hiinas toimub turuhindadest madalama hinnaga (44).
e) Järeldus
(118)
Seega tuleks maakasutusõiguse andmist Hiina RV valitsuse poolt pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest äriühingud said teenuse tarnest tulu. Nagu allpool põhjendustes 114-115 selgitatud, puudub Hiinas toimiv maamüügiturg ning välise võrdlusaluse põhjal on näha, et koostööd teinud eksportivate tootjate makstud maakasutusõiguse hind on tavapärasest turuhinnast tunduvalt madalam. Subsiidium on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a ja artikli 4 lõike 2 punkti c mõistes konkreetne, sest seaduse kohaselt võimaldatakse juurdepääs tööstusmaale ainult äriühingutele, mis järgivad riigi kehtestatud tööstuspoliitikat, ning ainult teatud tehingud toimusid pakkumismenetluste kaudu, kusjuures hinnad kehtestavad sageli ametiasutused ning valitsuse tegevus on selles valdkonnas ebaselge ja läbipaistmatu.
(119)
Seega peetakse subsiidiumi tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(120)
Võttes arvesse järeldust, et maakasutusõigusega seotud tehinguid Hiinas ei suuna turg, ei ole ilmselt kogu Hiinast võimalik leida erasektori võrdlusaluseid. Seepärast ei ole kulude või hindade kohandamine Hiinas võimalik. Sellises olukorras järeldatakse, et Hiinas puudub vastav turg ning kooskõlas algmääruse artikli 6 lõike d punktiga ii on põhjendatud välise võrdlusaluse kasutamine saadud hüvede suuruse mõõtmiseks. Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd ega esitanud ühtegi ettepanekut välise võrdlusaluse kohta, pidi komisjon asjakohase välise võrdlusaluse kindlaksmääramiseks kasutama kättesaadavaid fakte. Sellega seoses peetakse asjakohaseks kasutada sobiva võrdlusalusena Taiwani omaette tolliterritooriumilt saadud teavet.
(121)
Komisjoni arvates sobivad maa hinnad Taiwanis kõige paremini Hiina nende piirkondade iseloomustamiseks, kus koostööd teinud eksportivad tootjad tegutsevad. Enamik eksportivaid tootjaid asub Hiina idaosas suure elanikkonna tihedusega ja kõrge SKPga provintsides.
(122)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saajate saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasu arvutamisel lähtutakse iga äriühingu poolt maakasutusõiguse eest makstud summa ja selle summa vahest, mis oleks tavapäraselt makstud Taiwani võrdlushinna alusel.
(123)
Arvutuste tegemisel kasutas komisjon Taiwani puhul kindlaks tehtud keskmist maa ruutmeetri hinda, mida korrigeeriti vastavalt vääringu odavnemisele ja SKP kasvule alates asjaomaste maakasutusõiguse lepingute alguskuupäevadest. Tööstusmaa hinda käsitlev teave saadi Taiwani majandusministeeriumi tööstuse osakonna veebisaidilt. Taiwani vääringu odavnemise ja SKP kasvu arvutustes võeti aluseks inflatsiooni määr ja SKP kasv elaniku kohta jooksevhindades (USA dollarites) Taiwanil (IMFi 2011. aasta aruande „World Economic Outlook” (Maailma majanduse väljavaade) andmed). Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 on subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud uurimisperioodile, kasutades maakasutusõiguse tavapärast kasutusaega Hiinas tööstusmaa puhul, st 50 aastat. See summa on seejärel jagatud koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(124)
Koostööd tegevate eksportivate tootjate puhul kõnealuse kavaga seoses kindlakstehtud subsiidiumimäär on uurimisperioodil Huadongi rühma puhul 0,34 % ja Panhua rühma puhul 1,12 %.
(125)
Koostööd tegevatele valimisse kaasamata äriühingute suhtes kohaldatav kaalutud keskmine subsiidiumimäär on 0,73 %.
(126)
Võttes arvesse madalat koostöövalmidust, määrati koostööst keeldunud äriühingute suhtes kohaldatavaks subsiidiumimääraks kõrgeim subsiidiumimäär, mida kohaldati kõnealuse kava raames ühe valimisse kuuluva koostööd tegeva äriühinguga seotud ettevõtte suhtes, nimelt 1,36 %.
3.3.1.3. Kavad veega varustamiseks tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
a) Sissejuhatus
(127)
Kaebuses väideti, et vee hinnad Hiinas kehtestavad eranditult avalikud asutused ja hindade struktuur sätestatakse kooskõlas konkreetse tööstusliku makropoliitikaga. Samuti teatati, et vee hinnad erinesid kohalike piirkondade lõikes ja et erinevusi leidus ka äriühingute vahel. Kaebuses väideti, et tõenäoliselt said orgaanilise kattega terastoodete valmistajad kooskõlas poliitikaga, mis toetas kõrge lisandväärtusega terastoodete valmistamise edendamist, tegelikust madalamate vee hindade tõttu kasu.
(128)
Hiina veeressurssi ja turgu haldavad Hiina riiklik arengu- ja reformikomisjon, veeressursside ministeerium ja keskkonnaministeerium. Veevarustusturul on siiani tugevalt valitsevas seisundis kohalikud riigiettevõtted, ehkki välisinvestorite sisenemine mitmesse veevarustusprojekti teatud linnades on murdnud riiklike tarnijate monopoli. Sellele vaatamata ei suutnud Hiina RV valitsus esitada üksikasjalikku veetarnijate nimekirja koos teeninduspiirkonnaga ja varustamismahtudega (vt põhjendus 129), vaid piirdus oma vastuses nimekirjaga piirkondadest, kus tegutsesid valimisse kuuluvad eksportivad tootjad.
(129)
Mis puutub hindade kujundamisse, siis töötab Hiina riiklik arengu- ja reformikomisjon välja peamise hinnakujunduspoliitika ning kohalikud omavalitsused kehtestavad kohaliku veehinna pärast ärakuulamismenetlust, seades eesmärgiks veevarude jätkusuutliku kasutamise. Hinnad sisaldavad nii kulusid kui ka kohalike veega varustajate mõistlikku kasumit. Hiina RV valitsus esitas asjakohase hinnakirja, mida kohaldatakse kohalikes omavalitsustes, kus asusid valimisse kaasatud orgaanilise kattega terastooteid valmistavad eksportijad. Selgitati välja, et erinevaid kohalike omavalitsuste hindu kohaldatakse kõikidele tööstuslikele kasutajate suhtes ühesuguselt ja need ei erine äriühingu ega kasutajate lõikes.
b) Uurimise järeldused
(130)
Uurimise tulemused kinnitasid, et Hiina riiklik arengu- ja reformikomisjon kehtestab vee baashinna, ja munitsipaalhinna haldusasutused kehtestavad igale kohaliku omavalitsuse piirkonnale hinna mitme näitaja alusel (näiteks jaotuskulud, tulu ja mõistlikud varud). Vee hinnale lisandub reovee puhastamise tasu, mis määratakse samuti kohaliku omavalitsuse tasandil.
(131)
Ehkki vee baashinda, reovee puhastustasu ja muid võimalikke kohalikke tasusid kohaldatakse sama kategooria kasutajate suhtes võrdväärselt, leiti, et üks kahest valimisse kaasatud eksportijast, Zhejiang Huadong Group, ei maksnud reovee puhastamise eest.
(132)
Eksportija väitis, et ta maksis selle tasu kindlaksmääratud summana keskkonnakaitse büroole. Siiski ei vaadelda seda makset kui reovee puhastustasu asendajat kolmel põhjusel: 1) ametlikus dokumendis on kirjas „heitvee väljutamise” tasu ja mitte „reovee puhastamise” tasu; 2) makse ei ole proportsionaalne tegelikult tarbitud vee kogusega; 3) makse kogusumma on üsna väike, võrreldes tegeliku summaga, mis oleks tulnud maksta reovee puhastamise eest, võttes arvesse vee tegelikku tarbimist.
c) Rahaline osalus
(133)
Zhejiang Huadong Group sai rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii mõistes sel viisil, et valitsus varustas rühma veega kohaliku veevarustusettevõtte (st Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.) kaudu. Varustamine kujutab endast valitsuse rahalist toetust kaupade tarnimise vormis, mis ei ole üldine infrastruktuur algmääruse mõistes. Teise võimalusena võib seda vaadelda kui valitsuse saamata jäänud tulu, sest valitsusasutus ei nõudnud sisse tegelikult maksmisele kuuluvat tulu artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses.
d) Kasu
(134)
Huadong Steel Group sai kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 mõistes selle tõttu, et valitsus tarnis vett tegelikust madalama tasu eest. Tehti kindlaks, et see eksportija ei maksnud veega varustamise eest täielikku hinda, mida tavaliselt nõutakse selle kategooria kasutajatelt, kuhu rühm kuulub, sest ta ei pidanud tasuma vee hinna „reovee puhastamise” komponenti.
e) Konkreetsus
(135)
Subsiidium veega varustamise vormis ühele koostööd tegevatest eksportijatest on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c tähenduses, sest reovee puhastamise tasust ei vabastata kõiki ettevõtteid. Vaatamata õigusaktide puudumisele, mis seoksid sellise subsiidiumi teatud ettevõtetega, muudab subsiidiumi tegelikkuses konkreetseks asjaolu, et teatud ettevõttel, mis toodab vaatlusalust toodet, on võimalus saada vett tegelikust hinnast madalama tasu eest, kusjuures soodustuse üle otsustavad kohalikud ametiasutused ilmselt oma äranägemist mööda. Komisjonil polnud võimalik hankida täiendavaid tõendeid kõnealuse tasu nõudmisest loobumise aluse kohta, sest eksportival tootjal polnud võimalik neid esitada.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(136)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kasu peetakse võrdseks maksmata jäänud reovee puhastamise tasuga, mis oleks tulnud maksta vee tarbimise eest uurimisperioodil. Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 2 jaotati selle subsiidiumi summa (lugeja) koostööd tegevate eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodil, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(137)
Zhejiang Huadong Group sai kasu seetõttu, et ei pidanud maksma reovee puhastamise tasu. Selle põhjal arvestatud subsiidiumimäär on 0,01 %.
(138)
Valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute suhtes kohaldatakse kaalutud keskmist subsiidiumimäära 0,01 %.
(139)
Võttes arvesse vähest koostööd, arvutati kõikide koostööst keeldunud äriühingute suhtes kohaldatav subsiidiumimäär kõige kõrgema taseme järgi, mida kohaldati kõnealuse kava raames valimisse kuuluvate koostööd tegevate äriühingute suhtes, nimelt 0,01 %.
3.3.1.4. Kava elektriga varustamiseks tegelikust madalama tasu eest
a) Sissejuhatus
(140)
Kaebuses väidetakse, et Hiina RV valitsus pakkus elektrienergiat tegelikust väiksema tasu eest soodsamate hindade kaudu. Eelkõige kinnitati kaebuses, et elektri hinnad on kehtestatud eri provintsides erinevalt, ja hinnasoodustusi on kasutatud tööstuspoliitika tööriistadena, et suurendada kõrge lisandväärtusega terastoodete tootmist ja vähendada iganenud tootmisvõimsusi.
(141)
Hiinas vastutab elektrituru korraldamise ja hindade kujundamise eest riiklik arengu- ja reformikomisjon. Provintsidevahelisi ja -siseseid võrgustikke haldavad kaks riigi omandis olevat tarnijat: State Grid Corporation of China (Hiina riikliku jaotusvõrgu ettevõte) ja China Southern Power Grid Corporation (Hiina lõuna jaotusvõrgu ettevõte). Kohaliku tasandi elektritarnijad on nende äriühingute tütarettevõtted. Väheste pilootprojektide kaudu juurutatakse Hiinas konkurentsimehhanismi, kuid praegusel etapil on selle mõju vähemärgatav.
(142)
Riiklik arengu- ja reformikomisjon kehtestab elektri hinnad menetluse alusel, mis hõlmab kulu-uuringu, eksperthinnangu, ärakuulamismenetlused ning lõpliku hinna väljaarvestamise ja avalikustamise. Komisjon avaldab iga provintsi suhtes kohaldatavad hinnad oma teadaannetes, seejärel avaldab iga kohalik hinnabüroo vastava teadaande kohalikul tasandil, rakendades riikliku komisjoni määratud hinnad. Lõplik hind kajastab ostukulusid, ülekandekulusid ja -kadusid, ning valitsuse täiendavaid tasusid. Provintsides kehtivad erinevad hinnad, mis sõltuvad kohalikust olukorrast ja eri provintsides rakendatava poliitika eesmärkidest. Erinevate lõpptarbijate jaoks (näiteks kodu- ja tööstuslikud kasutajad) kehtestatakse erinevad hinnad. Lisaks kehtestatakse erinevad hinnad erinevate tööstuslike kasutajate jaoks seoses Hiina RV valitsuse kehtestatud tööstuspoliitika eesmärkidega, mida kajastatakse riikliku arengu- ja reformikomisjoni otsuse nr 40 (2005) juurde kuuluvas kataloogis (vt täiendavat selgitust põhjenduses 182). Kasutajad, kes langevad riikliku arengu- ja reformikomisjoni kataloogi kohaselt „edendatavate” ettevõtete kategooriasse, maksavad elektrienergia eest baashinda, samal ajal kui „mahajäänud” või „keelatud” ettevõtted maksavad lisaks baashinnale täiendavat tasu. Kasutajad, keda kataloogis loetletud kategooriatesse ei liigitata, kuuluvad vaikimisi „lubatud” ettevõtete kategooriasse ja maksavad samuti ilma lisatasudeta baashinda. Orgaanilise kattega terastoodete tootjad liigitatakse riikliku arengu- ja reformikomisjoni otsuse nr 40 alusel tavapäraselt „edendatavate” ettevõtete kategooriasse.
b) Koostöösoovimatus
(143)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt õigusakte, mis reguleerivad elektriturgu ja hinnakujundust ning ülevaadet kõikide asjaomaste asutuste rolli kohta. Hiina RV valitsus ei esitanud asjakohaste hinnakujundusotsuste täielikku kogumit, mille on välja andnud Hiina riiklik arengu- ja reformikomisjon ja kohalik hinnabüroo, seda nii seoses valimisse kaasamata tootvate eksportijatega kui ka valimisse kaasatud tootvate eksportijatega. Hiina RV valitsusel ei õnnestunud ka selgitada riikliku arengu- ja reformikomisjoni ning kohaliku hinnabüroo rolli hindade määramisel. Komisjon teavitas Hiina RV valitsust valimisse kaasatud tootvate eksportijatega seotud teabe puudustest oma 12. augusti 2012. aasta kirjaga. Pärast kontrollkäike selgus ka, et Hiina RV valitsus esitas ühe valimisse kaasatud tootva eksportija puhul ebatäpse elektrihinna.
c) Uurimise järeldused
(144)
Uurimise tulemused kinnitasid, et just riiklik arengu- ja reformikomisjon määrab eri provintsides kohaldatavad elektrihinnad. Leidis kinnitust, et kohalik hinnabüroo üksnes rakendab riikliku arengu- ja reformikomisjoni kesktasandil vastu võetud otsused. Seda kinnitas ka asjaolu, et reformikomisjon väljastab teadaandeid, millega kehtestatakse tegelik elektrihind iga provintsi jaoks, seejärel avaldab kohalik hinnabüroo hinnad ametlikult kohalikes teadaannetes ning rakendab kohalikul tasandil. Uurimisega tehti kindlaks, et teatud sektorite ja/või provintsi ja kohaliku tasandi suhtes kohaldatavad erinevad elektrihinna määrad kehtestatakse mitmesuguste teguritega arvestades, mille seas on olulisem kesk- ja kohalike valitsusasutuste koostatud viisaastaku- ja sektoriplaanidega kehtestatud poliitiliste eesmärkide täitmise kohustus.
(145)
Koostööd tegevate valimisse kuuluvate eksportijate uurimine näitas, et üks nendest, nimelt Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS) sai kasu madalama elektrihinna tõttu, kui tavaliselt suurtele tööstustarbijatele kohaldatakse. Selgus, et eripiirkonnas, kus oli selle eksportija asukoht, oli teatud allkategooriasse kuuluvatel tööstuskasutajatel, kaasa arvatud vaatlusaluse toote valmistajatel, õigus saada elektrienergiat madalama hinnaga.
d) Rahaline osalus
(146)
Üks koostööd tegev valimisse kuuluv eksportija (CWSS) sai rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii mõistes selle tõttu, et valitsus varustas teda elektriga kohaliku riikliku elektrivarustusettevõtte kaudu. See kujutab endast valitsuse toetust selliste kaupadega varustamise vormis, mis ei kuulu üldisesse infrastruktuuri algmääruse mõistes.
e) Kasu
(147)
CWSS sai algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses kasu selle tõttu, et valitsus varustas teda tegelikust maksumusest madalama hinnaga elektriga. Tehti kindlaks, et sellel eksportijal oli õigus saada elektrit madalama hinnaga kui see hind, mida tavaliselt kohaldati teiste suurte tööstustarbijate suhtes.
f) Konkreetsus
(148)
Subsiidiumi andmine ühele koostööd tegevale eksportijale elektriga varustamise vormis on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a ja lõike 3 mõistes. Madalam elektrihinna määr on sätestatud riikliku arengu- ja reformikomisjoni asjakohases teadaandes ja märgitud kohaliku hinnabüroo avaldatud teadaandes, mis tähendab, et selle õiguse on andnud keskne valitsusasutus ja see on rakendatud kohalikul tasandil. Kõnealuse madalama määra kohaldamine piirdub teatud ettevõtetega teatud spetsiifilistes sektorites (peamiselt elektroonilistes ahjudes ferrosulamite tootjad ning väetisetootjad), mis kuuluvad suurte tööstustarbijate allkategooriasse. Seetõttu kohaldatakse madalamat määra de jure ainult äriühingute suhtes, mis kuuluvad nendesse kategooriatesse algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses.
(149)
Subsiidiumi andmine piirdub samuti teatud aladega selles mõttes, et see toimub ainult vähestes kindlaksmääratud geograafilistes piirkondades, kus on eksportiva tootja asukoht. Seda piirkonda edendatakse kooskõlas keskvalitsuse kehtestatud õigusaktidega, täpsemalt riiginõukogu ringkirjaga, mis käsitleb mitut poliitikat Hiina ulatuslike läänepiirkondade edasiarendamise kohta (vt üksikasju põhjenduses 233 allpool). Ringkiri märgib ühemõtteliselt ära elektri jaotuse ja tarnimisega seotud hinnamehhanismi kui ühe vahendi arengu saavutamiseks teatud sektorites. Kui keskvalitsus kehtestab selles piirkonnas kohaldatavad elektri hinnad, on see subsiidium algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses ka regionaalselt eristav.
g) Subsiidiumisumma arvutamine
(150)
Tasakaalustatava subsiidiumisumma arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kasu arvestamiseks, mida saavad eksportivad tootjad, on tegelikult kwh kohta makstud elektrihinna ja selle hinna vahe, mida suured tööstustarbijad oleksid pidanud kwh kohta maksma, ning korrutatud uurimisperioodi jooksul tarbitud elektri hulgaga. Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 2 on saadud summa (lugeja) seejärel jagatud koostööd teinud eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevusest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(151)
Üks koostööd tegev valimisse kuuluv eksportiv tootja, kes kuulub äriühingusse Panhua Group (st CWSS), sai kasu kõnealuse madalama elektrihinna tõttu. Panhua Groupile kehtestatud subsiidiumimäär on 0,14 %.
(152)
Kaalutud keskmine subsiidiumimäär kohaldamiseks koostööd tegevate valimisse kaasamata äriühingute suhtes on 0,07 %.
(153)
Võttes arvesse vähest koostööd, arvutati kõikide koostööst keeldunud äriühingute suhtes kohaldatav subsiidiumimäär kõige kõrgema taseme järgi, mis tehti kindlaks üksuse puhul, mis on seotud ühega kõnealuse kava raames valimisse kuuluvatest koostööd tegevatest äriühingutest, nimelt 0,17 %.
3.3.1.5. Varustamine mitmesuguste kaupadega tegelikust madalama tasu eest
(154)
Kaebus puudutas tervet hulka muid kaupu, mida Hiina RV valitsus tarnis orgaanilise kattega terastoodete valmistajatele oma riigiettevõtete kaudu. Eelkõige loetleti kaebuses hulk spetsiifilisi tehinguid, mis seisnesid erinevate terastoodetega varustamises, mida valmistasid riigiettevõtted, sealhulgas rikastatud rauamaak, graanulid, paagutatud maak, vanaraud, kangid, sulamid ja muud tooted. Kaebuses näidati, et nende kaupade tarnehind määratakse erinevate elementide kohta ja/või võrdlusaluste põhjal, ja et kasutatakse hinna ülemmäära või kohandamist, mis oleneb kauba iseloomust ja sellest, kas tehing puudutab seotud isikuid.
(155)
Hiina RV valitsus vastas, et sellist kava terase valmistajatele uurimisperioodi jooksul ei pakutud. Kuna Hiina RV valitsus selle kava kohta teavet ei esitanud, lähtus komisjon järelduste tegemisel kooskõlas algmääruse artikliga 28 toimikus olevast teabest.
(156)
Eespool osutatud eri kaupade hinnad ei kajasta tegelikku tasu, seetõttu on see kava tasakaalustatav kooskõlas algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktiga iii ja artikli 6 punktiga d. Paraku polnud komisjonil võimalik kujundada kindlat seisukohta selle kava suhtes, sest nende kaupade tarnimiseks teostatud erinevad tehingud ja nende aluseks olevate lepingud, mis polnud menetluse dokumentide seas kättesaadavad, olid keerulised. Seetõttu otsustas komisjon kava edasisest hindamisest loobuda.
3.3.2. ORGAANILISE KATTEGA TERASTOODETE TOOTMISHARULE ANTAVAD SOODSAD LAENUD JA INTRESSID
a) Sissejuhatus
(157)
Kaebuse esitaja väitis, et kooskõlas Hiina RV valitsuse poliitikaga, mis näeb ette Hiina terasetööstuse laiendamise toetamist ja arendamist vastavalt viisaastaku plaanidele, saavad orgaanilise kattega terastoodete tootjad kasu riigi omanduses olevate kommertspankade ja valitsusele kuuluvate pankade pakutavatest madalatest (subsideeritud) intressimääradest.
b) Koostöösoovimatus ning kättesaadavate andmete kasutamine
(158)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt teavet selle kohta, milline on nii majandusvaldkonnale tervikuna kui käesoleva menetlusega seotud valdkonnale väljastatud laenude osakaal pankadel, kus Hiina RV valitsus on suurim või ainuosanik, pankadel, kus Hiina RV valitsusel on küll osalus, kuid ta ei ole suurim aktsionär, pankadel, milles Hiina RV valitsusel osalust ei ole, ning välismaistele omanikele kuuluvatel pankadel. Hiina RV valitsus vastas, et ta ei säilita andmeid riigi omanduses olevate pankade poolt väljastatud laenude summade ega osakaalude kohta ning samuti ei säilita Hiina RV valitsus andmeid terasetööstusele väljastatud laenude kohta. Muud allikat, kust sellist teavet saada, Hiina RV valitsus samuti välja ei pakkunud.
(159)
Komisjon kogus andmeid ka riigi osaluse kohta pankades ja finantseerimisasutustes, kuid Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud, väites, et ta ei säilita selliseid andmeid. Kuigi pole tõenäoline, et Hiina RV valitsusel puudub ülevaade enda omandis olevatest varadest, märgitakse, et avalikult kättesaadava teabe kohaselt (45) , (46) on Hiina RV valitsus paljude Hiinas tegutsevate suurte pankade peamine aktsionär ning seetõttu on tal - nagu ka kuumvalts- ja külmvaltsterast tootvate riigiettevõtete puhul - juurdepääs pankade põhikirjadele, kuhu peaks olema kantud üksikasjalikud andmed aktsionäride osaluste kohta. Sellega seoses olgu siinkohal samuti märgitud, et kommertspanganduse seaduse (2003) artikli 61 kohaselt on pangad „kohustatud esitama bilansi, kasumiaruande ja muud finantsaruanded ning statistilised aruanded ja dokumendid Hiina RV riiginõukogu panganduse reguleerimise osakonnale ja Hiina Rahvapangale (People’s Bank of China)”.
(160)
Komisjon palus esitada teavet (spetsiaalse küsimustiku kaudu - liide A) ka asjaomaste Hiina pankade valitsusepoolse kontrolli struktuuri kohta ja selle kohta, kuidas terasetootmissektori puhul järgitakse valitsuse põhimõtteid ja huve (st juhatus ja aktsionäride nõukogu koosseis, nõukogu/juhatuse koosolekute protokollid, aktsionäride/direktorite kodakondsus, koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude puhul rakendatud laenupoliitika ja riskihindamise põhimõtted). Hiina RV valitsus esitas oma vastuses küsimustikule ikkagi ainult liite A, mis kätkes mõningast üldteavet (mis oli peamiselt koostatud pankade veebisaitidel avaldatud teabe põhjal). Enamikku A liites palutud konkreetseid andmeid ei esitatud. Mõnele küsimusele vastas Hiina RV valitsus, et tal praegu selliseid andmeid ei ole, ning mõne küsimuse puhul esitas ta andmed ainult valitud pankade kohta (nt esitati ainult kaheksa panga põhikiri). Komisjon kordas oma palvet Hiina RV valitsusele saadetud puudustele viitavas kirjas, paludes Hiina RV valitsusel esitada kõik andmed, mida küsimustikus oli algselt küsitud. Oma vastuses puudustele viitavale kirjale esitas Hiina RV valitsus mõningast lisateavet. See vastus oli aga ikkagi väga ebatäielik ning suurt osa palutud andmetest (nt valitsuse osalusprotsendid riigi omanduses olevates pankades, mõne küsimustikus loetletud panga põhikirjad, täiendused liite A küsimuste vastustele) ei esitatud.
(161)
Nii küsimustikus, puudustele viitavas kirjas kui ka veel kord kohapealse kontrollreidi käigus palus komisjon Hiina rahvapanga ringkirju finantseerimisasutuste laenude intressimäärade poliitika laiendamise kohta (YinFa (2003) nr 250 ja YinFa (2004) nr 251). Komisjon sai selliste ringkirjade olemasolust teada eelmise uurimise käigus. Selle asemel, et esitada need ringkirjad, suunas Hiina RV valitsus komisjoni hoopiski Hiina rahvapanga veebisaidile, kus pidavat olema võimalik finantseerimisasutuste laenude intressimäärade poliitikaga tutvuda. Kontrollreidi käigus esitati selles osas kaks asitõendit, ent need olid jällegi ainult väljatrükid veebisaidilt. Olgu siinkohal märgitud, et Hiina rahvapanga veebisaidilt nende ringkirjade terviklikku sisu leida ei olnud võimalik.
(162)
Kohapealse kontrollreidi käigus palus komisjon esitada ka Hiina rahvapanga ringkirja 8. juuni 2012. aasta muudatuste kohta. Hiina RV valitsus seda ringkirja ei esitanud, esitades selle asemel ainult üldteavet võrdlusaluseks olevate intressimäärade kohandamise kohta, mis oli välja trükitud Hiina rahvapanga veebisaidilt.
(163)
Samuti palus komisjon Hiina RV valitsusel korraldada teatavate pankadega kohtumised, et kontrollida teavet sooduslaenude väljastamise kohta orgaanilise kattega terastoodete sektorile. Hiina RV valitsus neid kohtumisi aga ei korraldanud, väites, et ta ei saa sekkuda riigi omanduses olevate pankade töösse, et need kohtumised korraldada. Samuti olgu märgitud, et komisjon selgitas oma kontrollkäigu eelses, 7. juuni 2012. aasta kirjas, et ta oleks valmis alustama kontrollkäiku üks päev varem, jättes seega kontrollreidiks faktiliselt rohkem aega, juhuks kui Hiina RV valitsus arvab, et just pangad saavad sooduslaenude kohta kõige paremini täpsustusi ja selgitusi esitada. Seepärast palus komisjon Hiina RV valitsusel veel enne kontrollreidi kinnitada pankade esindajate kohalviibimist, nii et kontrollrühm saaks oma käigu vastavalt planeerida. Hiina RV valitsus teatas oma 15. juuni 2012. aasta kirjaga, et ta kutsub panku jätkuvalt üles koostööle, kuid ta ei saa neid sundida seda tegema. Lõpuks teavitati komisjoni töörühma alles kontrollreidi esimesel päeval, et Hiina Ehituspanga (China Construction Bank) esindaja on valmis töörühma küsimustele vastama ja selgitusi jagama. Kuna komisjoni ei olnud sellest eelnevalt teavitatud (ehkki seda oli kontrollreidi eelses kirjas konkreetselt palutud), ei olnud võimalik esitada konkreetseid küsimusi lepingute ja laenutingimuste kohta, vaid ainult üldise iseloomuga küsimusi. Igal juhul ei esitanud Hiina Ehituspanga esindaja oma väidete toetuseks tõendavaid dokumente, selgitades, et kõik dokumendid, mida komisjon palub, on konfidentsiaalsed ja üksnes pangasiseseks kasutamiseks.
(164)
Hiina RV valitsust teavitati koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6. Kuna koostööd ei tehtud, osutus vajalikuks lisaks muude menetlusse kaasatud isikute esitatud vastavatele Hiina RV valitsuse dokumentidele kasutada ka teisestest allikatest saadavat teavet, sealhulgas kaebuses esitatud teavet ja internetis avalikult kättesaadavat teavet.
c) Uurimise järeldused
(165)
Uurimisel tehti kindlaks, et Hiina finantsturule on omane valitsuse sekkumine, sest enamik suurtest pankadest kuulub riigile. Hiina ametiasutused esitasid väga vähe teavet Hiina pankade aktsionäride/omanike kohta. Siiski suutis komisjon (nagu allpool ka kirjeldatakse) koguda kättesaadavat teavet, et teha selle põhjal representatiivne järeldus. Viies läbi analüüsi selle kohta, kas pangad on üksused, mis kuuluvad õiguspäraselt valitsusasutusele (avaliku sektori asutustele) või mis täidavad valitsusasutuste korraldusi, kogus komisjon teavet mitte üksnes pankade kuulumise kohta valitsusele, vaid ka muude näitajate kohta, nagu valitsuse esindajate olemasolu juhatustes, valitsuse kontroll pankade tegevuse üle, valitsuse poliitika või huvide järgimine ja see, kas need üksused on loodud vastavalt seadusele.
(166)
Kättesaadava teabe põhjal tehti järeldus, et Hiina riigi omandis olevate pankade käes on suurim turuosa ning nad on Hiina finantsturul valitsevad turuosalised. 2006. aastal Deutsche Banki läbi viidud Hiina pangandussektori uuringu põhjal (47) võib riigi omanduses olevate pankade turuosa olla üle 2/3 Hiina turust. WTO koostatud Hiina kaubanduspoliitika ülevaates märgiti samal teemal, et „veel üheks Hiina finantssektori tähelepanuväärseks tunnusjooneks on riikliku omandi suur osakaal” (48) ning „Hiina pangandussektori turustruktuuris, mida valitsevad riigi omanduses olevad pangad, ei ole toimunud kuigi suuri muutusi” (49). Seejuures on asjakohane märkida, et viis suurimat riigile kuuluvat kommertspanka (põllumajanduspank, Hiina pank, Hiina ehituspank, kommunikatsioonipank ning tööstus- ja kommertspank) esindavad kokku üle poole Hiina pangandussektorist (50).
(167)
Komisjon palus ühtlasi ka teavet nimetatud Hiina pankade valitsusepoolse kontrolli struktuuri kohta ja selle kohta, kuidas terasetootmissektori puhul järgitakse valitsuse poliitikat ja huve (st juhatuse ja aktsionäride nõukogu koosseis, aktsionäride/direktorite nõukogude koosolekute protokollid, aktsionäride/direktorite kodakondsus, koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude puhul rakendatud laenupoliitika ja riskihindamise põhimõtted). Sellest hoolimata - nagu juba eespool põhjenduses 160 märgitud - esitas Hiina RV valitsus selle kohta ikkagi väga vähe teavet. Seega pidi komisjon kasutama kättesaadavat teavet. Kättesaadavate andmete põhjal tegi komisjon järelduse, et need pangad on valitsuse kontrolli all ja tegutsevad valitsuse korraldusel sellisel viisil, et nende tegevuse võib samastada riigi omaga. Eespool kirjeldatud järelduste tegemiseks kasutatud andmed saadi Hiina RV valitsuse esitatud teabest, Hiina pankade aastaaruannetest, mille esitas Hiina RV valitsus või mis olid avalikult kättesaadavad, Deutsche Banki 2006. aastal läbi viidud Hiina pangandussektori uuringu tulemustest, WTO koostatud Hiina poliitika ülevaadetest (2010 ja 2012), Maailmapanga aruandest „Hiina 2030”, koostööd tegevate eksportivate tootjate esitatud andmetest ning kaebuses esitatud teabest. Sõltumatute allikate hinnangul moodustavad välismaa pangad Hiina pangandussektoris väikese osa, mistõttu on nende roll poliitikat järgivate laenude väljastamisel ebaoluline: vastava teabe kohaselt võib nende turuosa olla kõigest 1 % Hiina turust (51). Asjakohane avalikult kättesaadav teave kinnitab samuti, et Hiina pangad, eelkõige suured kommertspangad, toetuvad kapitali juurdesaamisel endiselt riiklikele aktsionäridele ja valitsusele, kui kapitali adekvaatsuse määr pole ülisuure laenuandmise tagajärjel piisav (52).
(168)
Neist pankadest, kes andsid laenu koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele, on suur enamik riigi omanduses olevad pangad. Kättesaadava teabe põhjal tehti tõepoolest kindlaks, et neist 17 pangast, kellest teatati, kuuluvad vähemalt 14 riigile, sealhulgas Hiina suurimad kommertspangad, nagu Hiina pank, Hiina ehituspank ning Hiina tööstus- ja kommertspank. Ka ülejäänud asjaomaste riigi omanduses olevate pankade kohta palus komisjon esitada sama, eespool mainitud teabe valitsusepoolse kontrolli kohta ning selle kohta, kuidas terasetootmissektori puhul järgitakse valitsuse poliitikat või huve. Hiina RV valitsus ei esitanud ka neid üksikasjalikke andmeid. Sellest järeldatakse, et need pangad on valitsuse kontrolli all ja tegutsevad valitsuse korraldusel sellisel viisil, et nende tegevuse võib samastada riigi omaga. Seepärast tuleks riigi omanduses olevaid Hiina panku käsitada avaliku sektori asutustena.
(169)
Veel üks märk, mis osutab Hiina RV valitsuse sekkumisele Hiina finantsturul, on roll, mida mängib Hiina rahvapank konkreetsete piirmäärade kehtestamisel. Pank määrab kindlaks, kuidas intressimäärasid kehtestatakse ja kuivõrd need saavad kõikuda. Ka uurimine kinnitas, et Hiina rahvapangal on olemas kindlad reeglid, millega reguleeritakse, kuidas intressimäärad saavad Hiinas muutuda. Kättesaadava teabe kohaselt on need reeglid sätestatud Hiina rahvapanga ringkirjas hoiuste ja laenude intressimäärade muutmisega seotud küsimuste kohta (Yinfa (2004) nr 251 („ringkiri 251”)). Finantseerimisasutustel palutakse kehtestada laenude intressimäärad selliselt, et need jääksid teatavasse Hiina rahvapanga kehtestatud võrdlusaluseks olevate laenude intressimäärade vahemikku. Kommertspankade laenude ja kommertslikult hallatavate poliitiliste pangalaenude jaoks ei ole kehtestatud kõrgeimat piirmäära, vaid ainult madalaim piirmäär. Linnade krediidiühistute ja maapiirkondade krediidiühistute jaoks on olemas nii maksimaalne kui minimaalne piirmäär. Sooduslaenude ja nende laenude puhul, millele riiginõukogu on kehtestanud erieeskirjad, intressimäärad tõusta ei saa. Komisjon palus Hiina RV valitsuselt selgitusi ringkirja 251 mõistete ja sõnastuse kohta, samuti sellele eelnenud õigusakti kohta (Hiina rahvapanga ringkiri finantseerimisasutuste laenude intressimäärade muutumise vahemiku suurendamise kohta - YinFa (2003) nr 250). Nagu märgitud põhjendustes 161 ja 162, Hiina RV valitsus paraku keeldus neid ringkirju esitamast, mistõttu ei olnud komisjonil võimalik nende sisu kontrollida ja selgitusi saada. Kuna Hiina RV valitsus selle kohta mingit olulist teavet ei esitanud, mis osutab justkui sellele, et olukord on pärast 2011. aasta maid, mil komisjon viis lõpule oma subsiidiumidevastase uurimise kaetud kvaliteetpaberi kohta (53), muutunud, on jõutud kindlale seisukohale, et Hiina rahvapank sekkub intressimäärade kehtestamisse riigi omanduses olevate kommertspankade poolt ning mõjutab seda.
Hiina RV valitsus ei esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et kaetud kvaliteetpaberi uurimise käigus kindlaks tehtud olukord on muutunud, mistõttu olemasolevate asjaolude ja muude eespool osutatud tõendite põhjal võetakse seisukoht, et intressimäärade kindlakstegemiseks tuleb kogu uurimisperioodi jooksul kasutada sama metoodikat.
(170)
Komisjon püüdis ka analüüsida, kas Hiina RV valitsus annab Hiina eraomanduses olevatele kommertspankadele volitused või juhised väljastada orgaanilise kattega terastoodete tootjatele soodus- (subsideeritud) laene algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
(171)
Eelmise punkti põhjal, milles käsitleti riigi sekkumist pangandussektorisse (põhjendused 165-169) on selge, et Hiina RV valitsus rakendab orgaanilise kattega terastoodete sektorile sooduslaenude andmise poliitikat, sest selliste laenude väljastamises osalevad avaliku sektori asutused (riigi omanduses olevad pangad) (54), millel on turul valitsev seisund, mis võimaldab neil pakkuda turu intressimäärast madalamaid intressimäärasid. Nüüd on vaja kindlaks teha, kas selline poliitika laieneb ka erasektori laenuandjatele.
(172)
Kommertspankade seadus (2003) kehtib ühtviisi nii riigi omanduses olevate pankade kui ka eraomanduses olevate pankade suhtes. Näiteks kohustab nimetatud seaduse artikkel 38 kõiki kommertspanku (st ka eraomanduses olevaid panku) „määrama laenude intressimäärad, järgides Hiina rahvapanga kehtestatud intressimäära alumist ja ülemist piirmäära” ning kommertspanganduse seaduse artikkel 34 kohustab kommertspanku „väljastama laenusid vastavalt riigi majanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus”.
(173)
Samuti ei eristata riigi omanduses olevaid kommertspanku eraomanduses olevatest kommertspankadest käskkirjas nr 35 „Raua- ja terasetööstuse arendamise poliitika”, eelkõige artiklites 24 ja 25, millega seatakse piirangud, mille kohaselt võib laenu anda ainult sellistele ettevõtetele, mis järgivad riiklikku raua- ja terasetööstuse arendamise poliitikat.
(174)
Lisaks on eespool mainitud Hiina rahvapanga ringkirjad (põhjendused 161 ja 162) kohustuslikud eraomanduses olevate kommertspankade suhtes.
(175)
Eespool esitatud tsitaadid pangandussektorit käsitlevatest seadustest ja määrustest näitavad, et Hiina RV valitsuse poliitika anda orgaanilise kattega terastoodete tootjatele sooduslaene laieneb ka eraomanduses olevatele kommertspankadele ning tegelikkuses on Hiina RV valitsus andnud neile pankadele korralduse „väljastada laenusid vastavalt riigi majanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus” (55).
(176)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt asjakohast teavet, et hinnata, kuidas Hiina pangad teostavad orgaanilise kattega terastooteid valmistavate ettevõtete krediidiriski hindamist, enne kui nad otsustavad, kas anda neile laenu või mitte, ning määravad väljastatavate laenude tingimused. Küsimustiku liites A palus komisjon teavet selle kohta, kuidas pangad laenude väljastamisel riske arvesse võtavad, kuidas laenuvõtja krediidivõimet hinnatakse, milliseid riskipreemiaid pangad erinevatelt Hiina ettevõtetelt/majandussektoritelt nõuavad, milliseid tegureid pangad laenu rakendamise eelsel hindamisel arvesse võtavad, milline on laenu rakendamise ja heakskiitmise protsess jne. Paraku ei esitanud ei Hiina RV valitsus ega ükski küsimustikus märgitud pank selle kohta mingeid tõendeid. Hiina RV valitsus esitas ainult üldise iseloomuga vastuseid, mis ei olnud tõendatud mitte mingisuguste tõenditega selle kohta, et mingisugune krediidiriskide hindamine üldse aset leiab.
(177)
Samuti palus komisjon samasugust teavet koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt ning üritas seda teavet kontrollida juhuslike eksportivate tootjate juurde sooritatud kohapealsete kontrollreidide käigus. Mõlemad valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernid vastasid, et pangad nõuavad teatavaid dokumente ja teostavad mõningast krediidiriski hindamist, enne kui nad laene väljastavad. Paraku ei suutnud nad oma väiteid mitte mingite tõenditega tõestada. Komisjon küsis kohapealsete kontrollreidide ajal tõendeid selle kohta, et pangad nimetatud dokumente küsivad või et ettevõtted on selliseid dokumente pankadele esitanud, või pankade poolt väljastatud mis tahes aruandeid, millest oleks näha, et krediidiriski analüüs on läbi viidud. Paraku ei olnud valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernid suutelised selliseid tõendeid esitama ning samuti ei olnud nad suutelised esitama oma väidete kinnituseks mitte mingisuguseid muid tõendeid. Olgu samuti märgitud, et mitte kummalegi valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernidest ega neisse kontsernidesse kuuluvale üksikettevõttele ei ole omistatud krediidireitingut.
(178)
Teavet krediidiriskide hindamise kohta küsiti huvitatud isikutelt korduvalt, kuivõrd seda peetakse väga oluliseks, võttes muu hulgas arvesse: i) IMFi 2006. aasta aruande järeldusi, mille kohaselt ei ole Hiinas pankasid täielikult liberaliseeritud ja krediidiriske ei võeta nõuetekohaselt arvesse (56); ii) IMFi 2009. aasta aruannet, milles tõsteti esile, et intressimäärad ei ole Hiinas vabaks lastud (57); iii) IMFi 2010. aasta riigiaruannet, milles väidetakse, et kapitalikulud on Hiinas suhteliselt madalad, laenuotsustes on tihtipeale määravaks hinnast sõltumatud tegurid ning äriühingute suured säästud on osaliselt seotud mitmesuguste vahendite (sh kapital ja maa) madala hinnaga (58), ning iv) OECD 2010. aasta majandusülevaadet Hiina kohta (59) ja OECD majandusüksuse töödokumenti nr 747 Hiina finantssektori reformide kohta (60), milles tõdeti, et finantseerimisasutused on endiselt peamiselt riigi omandis, mis tõstatab küsimuse, mil määral tehakse pankade laenuotsused üksnes ärilistest kaalutlustest lähtuvalt, kui pangad täidavad traditsiooniliselt riigiasutuste ülesandeid, omades tihedaid sidemeid valitsusega.
d) Rahaline toetus
(179)
Kõiki tõendeid arvesse võttes jõuti järeldusele, et suur enamik kahele valimisse kaasatud koostööd tegevate eksportivate tootjate kontsernile väljastatud laenudest pärines riigile kuuluvatelt pankadelt, mida käsitatakse nende tihedate sidemete tõttu valitsusega avaliku sektori asutustena, sest nad on saanud oma volitused valitsuselt ja täidavad valitsuse funktsioone. Seda, et need pangad täidavad otseselt valitsuse korraldusi, tõendab ka see (nagu selgitatud põhjenduses 169, et riik (st Hiina rahvapank) sekkub ilmselgelt kommertspankade otsuste tegemisse Hiina äriühingutele antavate laenude intressimäärade osas. Need asjaolud näitavad, et kõnealuste üksuste laenuandmise praktika on kindlaks määranud otseselt valitsus. Tõsiasja, et pangad täidavad valitsuse korraldusi, tõendab ka viis, kuidas valitsuse tööstuspoliitika elluviimist mõjutavad riikliku arengu- ja reformikomisjoni käskkiri (61) nr 35 „Raua- ja terasetööstuse arendamise poliitika”, otsus nr 40 ja kommertspanganduse seaduse artikkel 34. On ka hulgaliselt kaudseid objektiivsetest uuringutest ja aruannetest tulenevaid tõendeid, et Hiina finantssüsteemis toimib siiani suuremahuline valitsuse sekkumine, nagu juba selgitatud eespool põhjenduses 178. Lõpuks tuleb märkida, et Hiina RV valitsus ei esitanud teavet, mis võimaldanuks riigile kuuluvate pankade suhetest valitsusega paremini aru saada, nagu selgitatud põhjendustes 159-164.
Seega teeb komisjon riigile kuuluvate kommertspankade poolt Hiinas väljastatud laenude osas järelduse, et orgaanilise kattega terastoodete tootjatele võimaldatakse rahalist toetust, mis ilmneb rahaliste vahendite otsese ülekandmisena valitsuselt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Lisaks kinnitavad samad tõendid, et valitsus annab riiklikele kommertspankadele (samuti eraomandis olevatele pankadele) ülesandeid ja juhiseid ning see omakorda tähendab rahalise toetuse võimaldamist algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
(180)
Arvestades eespool põhjendustes 170-175 esitatud analüüsi, on samuti kindlaks tehtud, et Hiina RV valitsus on andnud eraomaduses olevatele pankadele volitused ja juhised anda orgaanilise kattega terastoodete tootjatele laenu ning neile antakse rahalist toetust vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile i ja artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile iv.
e) Kasu
(181)
Sel määral, millises ulatuses valitsuse laenusid väljastatakse soodsamatel tingimustel, kui laenusaaja oleks turult tegelikult võinud saada, on olemas kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 6 punkti b tähenduses. Kuna on kindlaks tehtud, et valitsusele mittekuuluvate finantseerimisasutuste väljastatud laenud sobivat turupõhist võrdlusalust Hiinas ei peegelda (eraomanduses olevad pangad täidavad Hiina RV valitsuse volitusi ja juhiseid), tuletati võrdlusalus põhjendustes 191 ja 192 kirjeldatud meetodil.
f) Konkreetsus
(182)
Otsuse nr 40 kohaselt kuulub terasetööstus soodustatud kategooriasse. Otsus nr 40 on Hiina riiginõukogu kui Hiina RV kõrgeima võimuorgani korraldus ning seega on see teistele avaliku sektotri asutustele ja ettevõtjatele õiguslikult siduv. Selles liigitatakse tööstussektorid „soodustatud, kitsendatud ja välistatud valdkondadeks”. Selles otsuses on esitatud tööstuspoliitika suunised, mis koos ümberstruktureerimise andmebaasiga näitavad, kuidas Hiina RV valitsus järgib poliitikat, mille kohaselt soodustatakse ja toetatakse teatavaid kontserne või sektoreid, nagu terase / orgaanilise kattega terasetoodete tootmisharu, mis on ümberstruktureerimise andmebaasis liigitatud „soodustatud sektorite” hulka. Soodustatud sektorite arvu osas olgu öeldud, et need esindavad ainult osa Hiina majandusest. Lisaks on „soodustatud” staatus omistatud nende soodustatud sektorite raames ainult teatavatele tegevusvaldkondadele. Ühtlasi sätestatakse otsuse nr 40 artiklis 17, et „soodustatud investeerimisprojektide” suhtes rakendatakse konkreetseid eelistusi ja soodustusi, muu hulgas rahalist toetust. Teisalt annab otsus nr 40 riigiasutustele õiguse „piiratud ja välistatud projektidesse” otseselt sekkuda, et turgu reguleerida. Artiklites 18 ja 19 on koguni sätestatud, et asjaomane riigiasutus tõkestab laenude väljastamise sellistele „piiratud ja välistatud projektidele” finantseerimisasutuste poolt. Eespool öeldu põhjal on selge, et otsuses nr 40 on sätestatud kõigi majandusasutuste suhtes siduvad eeskirjad, mis on esitatud juhistena, kuidas edendada ja toetada soodustatud sektoreid, mille hulka kuulub ka osa orgaanilise kattega terastoodete sektorist.
(183)
Samuti seatakse riikliku arengu- ja reformikomisjoni käskkirja nr 35 „Raua- ja terasetööstuse arendamise poliitika” artiklitega 24 ja 25 piirang, mille kohaselt laenu võib anda ainult sellistele terasetootmise ettevõtetele, mis järgivad raua- ja terasetööstuse arendamise poliitikat.
(184)
Kaebuse esitaja esitas ka tõendid selle kohta, et ka mõnedes muudes valitsuse kavades ja dokumentides soodustatakse rahalise toetuse pakkumist nii terasetööstusele üldiselt kui ka konkreetsetes Hiina geograafilistes piirkondades ning antakse sellekohased juhised (62) , (63).
(185)
Kõike eespool öeldut arvesse võttes on selge, et riigiasutused lubavad finantseerimisasutustel anda sooduslaenu vaid väikesele arvule sektoritele/ettevõtjatele, kes järgivad Hiina RV valitsuse arengupoliitikat. Tuginedes toimikus olevatele tõenditele ja arvestades asjaolu, et Hiina RV valitsus ei teinud selles küsimuses koostööd, on jõutud järeldusele, et subsiidiumid sooduslaenude kujul ei ole üldiselt kõigile kättesaadavad ning on seetõttu algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetsed. Samuti ei esitanud ükski huvitatud isik tõendeid, mis kinnitaksid, et subsiidiumi võimaldamisel lähtutakse objektiivsetest kriteeriumidest või tingimustest algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b tähenduses.
(186)
Uurimine näitas, et need kaks valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontserni said uurimise perioodil sooduslaenudest kasu.
g) Kokkuvõte
(187)
Seega tuleks käsitada orgaanilise kattega terastoodete tootmise sektori rahastamist subsideerimisena.
(188)
Kuna esineb nii rahaline toetus, eksportivate tootjate kasu kui konkreetsus, tuleks seda subsiidiumi käsitada tasakaalustatavana.
h) Subsiidiumisumma arvutamine
(189)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Algmääruse artikli 6 lõike b kohaselt on saaja saadud kasu järgmise kahe summa vahe: summa, mis äriühingu maksab valitsuslaenu eest, ning summa, mis tal tuleks maksta turul reaalselt saada oleva võrreldava kommertslaenu eest.
(190)
Kuna Hiina pankade antavad laenud kajastavad valitsuse olulist sekkumist pangandussektorisse ning ei kajasta intressimäärasid, mis kehtiksid toimival turul, nagu selgitatud põhjendustes 165-178, tuletati sobiv turupõhine võrdlusalus allpool kirjeldatud meetodil. Kuna Hiina RV valitsus koostööd ei teinud, toetus komisjon intressimäära sobiva võrdlusaluse kindlaks tegemisel kättesaadavatele faktidele.
(191)
Sobiva võrdlusaluse tuletamisel peeti asjakohaseks kasutada Hiina intressimäärasid, mida on kohandatud nii, et neis oleks arvesse võetud tavapärast tururiski. Olukorras, kus eksportijate tolleaegne finantsolukord on määratud kindlaks moonutatud turutingimustes ning Hiina pangad ei ole edastanud usaldusväärset teavet riskide mõõtmise ega krediidireitingute omistamise kohta, peeti vajalikuks mitte lähtuda Hiina eksportijate krediidivõimelisuse hindamisel nende nimiväärtusest, vaid kohaldada kasumimarginaali, et kajastada Hiina RV moonutatud turutingimuste võimalikku mõju finantsolukorrale.
(192)
Sellega seoses, ja nagu selgitatud põhjendustes 160, 163 ja 164, paluti nii Hiina RV valitsusel kui koostööd tegevatel eksportivatel tootjatel esitada teavet Hiina pankade laenuandmise põhimõtete kohta ja selle kohta, kuidas antakse laene eksportivatele tootjatele. Hoolimata korduvatest palvetest ei esitanud Hiina RV valitsus ega tootjad seda teavet ning samuti keelduti võimaldamast sissepääsu riigi omaduses olevatesse pankadesse. Arvestades koostöö puudumist, tuginedes kõikidele kättesaadavatele faktidele ning vastavalt algmääruse artikli 28 lõikele 6, peeti asjakohaseks käsitleda asja järgmiselt: kõigi Hiina RV ettevõtjate jaoks määratakse kõrgeim mitteinvesteeringu tüüpi investeeringuklass ainult võlakirjade puhul (BB Bloombergi järgi) ja kohaldatakse ettevõtjate väljastatud võlakirjadelt eeldatavaid asjakohaseid riskipreemiaid selle reitingu alusel Hiina rahvapanga (HRP) tavapärase laenuintressimäära suhtes. Eksportivate tootjate kasu arvutati järgmiselt: intressimäärade erinevus (väljendatud protsendina) korrutati laenusumma tagastamata osaga, st intressidega, mis polnud uurimisperioodil veel tasutud. Seejärel jaotati see summa koostööd tegevate eksportivate tootjate kogukäibe peale.
(193)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul selle kavaga seoses uurimisperioodi kohta kindlaks tehtud subsiidiumimäär on Huadong’i kontserni puhul 0,25 % ja Panhua kontserni puhul 0,89 %.
(194)
Valimisse mitte kaasatud koostööd tegevate ettevõtete subsiidiumimäärade kaalutud keskmine on 0,58 %.
(195)
Arvestades vähest koostööd, määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete jaoks kõige kõrgem subsiidiumimäär, mis tehti kindlaks selle kava puhul ühe koostööd tegeva valimisse kaasatud äriühinguga seotud ettevõtte suhtes, nimelt 0,97 %.
3.3.3. OMAKAPITALIOSALUSE KAVAD
(196)
Kaebuses esitati andmeid väidetavate omakapitalis osalemisega seotud subsideerimiskavade kohta, mida rakendatavat valimisse mitte kaasatud ja/või uurimise ajal koostööd mitte teinud eksportivate tootjate suhtes. Komisjon palus Hiina RV valitsusel esitada nende kavade kohta teavet nii algses kui lisaküsimustikus ning pakkus ka pärast seda Hiina RV valitsusele rohkelt võimalusi nende kavade kohta vastuste andmiseks. Hiina RV valitsus võttis seisukoha, et ta esitab vastused ainult kahe valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontserniga seotud väidetavate subsideerimiskavade kohta ning kinnitas seda seisukohta kogu menetluse vältel.
(197)
Tähelepanuväärselt madal koostöövalmidus selle menetluse käigus halvendas komisjoni võimalusi hankida teavet ja tõendeid kavade kohta, mis olid ära märgitud eksportivate tootjate kaebuses. Komisjon tegi kindlaks, et valimisse kaasatud eksportivad tootjad neid kavasid ei kasutanud. Seega pidi komisjon määrama kindlaks subsideerimiskavade olemasolu ja tegema kindlaks jääktollimaksu määra kõigi ülejäänud kavade puhul, mille kohta Hiina RV valitsus teavet ei esitanud ja mis ei olnud valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele kättesaadavad või mida nad ei kasutanud, tuginedes toimikus olemasolevatele tõenditele, kooskõlas algmääruse artikli 28 lõike 1 sätetega.
3.3.3.1. Võlgnevuse vahetamine osaluse vastu
a) Kirjeldus
(198)
Kaebus sisaldas tõendeid selle kohta, et mitmel terasetootjal tekkisid 2000. aastal väärtpaberite ja võlakohustuste saldo vahetuslepingute tagajärjel võlad, kusjuures nende võlgnevuste üldsumma moodustas kokku 62,5 miljardit jüaani. Väidetavalt tühistati riigile kuuluvate terasetootjate tasumata võlg riigile kuuluvatele kommertspankadele vastutasuks omakapitali osaluse eest, milleks kaasati neli Hiina varahaldusettevõtjat, mis ei olnud vastavuses turu põhimõtetega. Samuti väideti kaebuses, et need varahaldusettevõtjad loodi spetsiaalselt selleks, et kanda võtmetähtsusega sektorites, sealhulgas terasetootmise sektoris, suur hulk halbu laene maha ning restruktureerida riigile kuuluvate ettevõtjate võlad muu hulgas võlgnevuse osaluse vastu vahetamise lepingute kaudu. Arvestades, et Hiina RV valitsus selle kava kohta mingit teavet ei esitanud, tegi komisjon oma järeldused toimikus kättesaadava teabe põhjal ning kooskõlas algmääruse artikliga 28 (vt eespool põhjendused 33-35). Samal põhjusel kohaldati algmääruse artiklit 28 ka allpool põhjendustes 204-215 kirjeldatud omakapitali paigutuste ja väljamaksmata dividendide kava suhtes.
b) Uurimise järeldused
(199)
Järeldused selle kava kohta põhinevad kaebuses sisalduval teabel. Võlgnevuse osaluse vastu vahetamise lepingud kujutavad endast rahalist toetust paigutusena omakapitali ja/või laenu kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses või tulust loobumise kujul tulenevalt mahakantud või tagasi maksmata jäetud võlast algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Seda rahalist toetust andis valitsus neisse tehingutesse kaasatud avaliku sektori asutuste kaudu, s.o nelja varahaldusettevõtja ja mitmesuguste riigile kuuluvate kommertspankade kaudu (vt põhjendust 168). Kuna Hiina RV valitsus keeldus igasugusest koostööst, järeldati toimikus olevate tõendite põhjal, et need varahaldusettevõtjad on avaliku sektori asutused, sest Hiina RV valitsus lõi need spetsiaalselt selleks, et kanda võtmetähtsusega sektorites, sealhulgas terasetootmise sektoris, suur hulk halbu laene maha ning restruktureerida riigile kuuluvate ettevõtjate võlad. Sellest tulenevalt tehakse järeldus, et nad tegutsevad valitsuse korraldusel.
(200)
Lisaks on kaebuse esitaja esitanud esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et selle hiiglasuure võlasumma mahakandmisel ei lähtutud tavapärastest ärilistest kaalutlustest, kuna Hiina RV valitsus ei viinud läbi hindamist, mille tavaline erainvestor oleks läbi viinud, et teha kindlaks, milline on nende võlgnevuse osaluse vastu vahetamise tehingute eeldatav põhjendatud tootluse määr aja jooksul. Kaebuses väideti, et selle asemel vahetas Hiina RV valitsus hiiglasuured võlasummad omakapitaliosaluse vastu eesmärgiga vähendada terasetootjate võlgade määra võrreldes nende varadega, et suurendada nende konkurentsivõimet, eirates seejuures ärilisi kaalutlusi, mida erainvestor oleks rakendanud. Komisjon analüüsis kaebuses esitatud andmeid põhjalikult, ja kuna toimikus muud teavet ei olnud, jõudis järeldusele, et neid meetmeid tuleb käsitada kasu toovatena algmääruse artikli 6 punkti a tähenduses.
(201)
See subsiidium on algmääruse artikli 4 lõike 2 tähenduses konkreetne, kuna seda antakse vaid piiratud hulgale, riigi poolt kavasse kaasatud üksustele ning sellise rahastamise võimaldamine on juhuslik, ilma et selleks oleks olemas objektiivseid kriteeriume. Sellest tulenevalt on jõutud järeldusele, et see kava kujutab endast tasakaalustatavat subsiidiumi kõnealuse toote eksportivatele tootjatele.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(202)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Subsiidiumi saajate kasu on ühekordne kasu ning arvatavalt terviksumma, mis võlgnevuse osaluse vastu vahetamisest saadi, s.o kustutatud võla summa. Kuna puudus muu vajalik teave Hiina RV valitsuse tagatud kasu hindamiseks, lähtus komisjon oma järeldustes kaebuses sisalduvast teabest. Algmääruse artikli 7 lõike 3 kohaselt jaotati see subsiidiumisumma uurimisperioodile lähtuvalt subsiidiumi saanud ettevõtjate varade tavapärasest amortisatsiooniperioodist. Summat on kohandatud nii, et sellele on lisatud selle perioodi intressid, et kajastada kasu väärtust aja jooksul ning teha seeläbi kindlaks selle kava kogukasu subsiidiumisaajatele. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma vaatlusaluse toote toodangumahuga uurimisperioodil, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(203)
Sel moel saadud subsiidiumide määr kõigi koostööst keeldunud ettevõtjate osas küünib 0,05 %ni. Põhjendustes 196 ja 197 kirjeldatud põhjustel ei olnud tarvis arvutada subsiidiumide määra valimisse kaasatud ega teiste koostööd teinud tootjate puhul.
3.3.3.2. Paigutused omakapitali
a) Kirjeldus
(204)
Kaebuses väidetakse, et Hiina RV valitsus on süstinud terasetootjatesse aastate vältel märkimisväärseid rahasummasid paigutuste kaudu omakapitali. Kaebuse kohaselt omandas Hiina RV valitsus riigi omandis olevate mitmete ettevõtete kaudu aktsiaid ettevõtetes, kus ta oli juba enne peamine aktsionär, ilma et ta oleks omandanud täiendavaid aktsionäri õigusi. Kaebuses kirjeldatakse ka konkreetseid tehinguid, millesse olid kaasatud riigi kontrolli all olevad ettevõtted, sealhulgas China International Capital Corporation (CICC) ja SASAC.
b) Uurimise järeldused
(205)
Arvestades, et Hiina RV valitsus ei suutnud esitada mingit teavet selle kava kohta (vt põhjendusi 196 ja 197 eespool), põhinevad järeldused selle kava kohta kaebuses sisalduval teabel, mida toetavad usaldusväärsed allikad. Paigutused omakapitali kujutavad endast otsest raha ülekandmist algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Neid rahalisi toetusi andis valitsus neisse tehingutesse kaasatud avaliku sektori asutuste, s.h CICCi ja SASACi kaudu. Kaebus sisaldab konkreetseid tõendeid paigutuste kohta omakapitali seoses riigiettevõttest terasetootjaga, kus CICC tegutses peamise käendajana ja aktsiaemissiooni korraldajana. Vastavalt kaebuses sisalduvale teabele kuulub CICC 51 % ulatuses riigile ning lõppkokkuvõttes kontrollib seda SASAC, mis tegutses konkreetsetes kaebuses dokumenteeritud tehingutes ühtlasi Hiina RV valitsuse üksusena, kes kontrollib riigiettevõttest terasetootjat (vt SASACi ülesannete analüüs eespool põhjendustes 64-66). Seega viis need tehingud läbi Hiina RV valitsus oma avaliku sektori asutuste kaudu algmääruse artikli 2 punkti b ja WTO asjakohaste õigusaktide tähenduses.
(206)
Neid paigutusi omakapitali käsitatakse abisaajatele äriühingutele kasu toovatena algmääruse artikli 6 punkti a tähenduses, kuivõrd need ei ole kooskõlas erainvestorite tavalise investeerimispraktikaga. Nende paigutuste omakapitali mittevastavus erainvestorite praktikale on kaebuses põhjalikult tõestatud. Seoses nende konkreetsete tehingutega näitab kaebus esiteks, et riigiettevõttest terasetootja maksis uute aktsiate emissiooni osa eest liiga kõrget hinda, mis ei olnud kooskõlas tegelike turutingimustega, ning teiseks kasutas ta saadud raha riigile kuuluvate varade ostmiseks ja omakapitaliinvesteeringuteks turuhindadest madalamate hindadega. Samuti näitab kaebus, et Hiina RV valitsus maksis teiste investoritega sama hinda, vaatamata sellele, et valitsuse aktsiate väärtus oli väiksem, sest nendega olid seotud teistsugused õigused ja väljavaated võrreldes teistele aktsionäridele müüdud aktsiatega.
(207)
Need subsiidiumid on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c tähenduses konkreetsed, sest need anti piiratud arvule valitud üksustele, milles valitsusel oli osalus. Sellest tulenevalt on jõutud järeldusele, et see kava kujutab endast tasakaalustatavat subsiidiumi vaatlusalust toodet eksportivatele tootjatele.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(208)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutatakse kui kasu, mida subsiidiumi saaja sai ja mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks loetakse summa, mis paigutati omakapitali. Kuna puudus muu vajalik teave Hiina RV valitsuse tagatud kasu hindamiseks, lähtus komisjon oma järeldustes kaebuses sisalduvast teabest. Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 jaotati selliselt arvutatud subsiidiumisumma uurimisperioodile, lähtuvalt subsiidiumi saanud ettevõtjate varade tavapärasest amortisatsiooniperioodist. Summat kohandati nii, et sellele lisati selle perioodi intressid, et kajastada kasu väärtust aja jooksul ning teha seeläbi kindlaks selle kava kogukasu subsiidiumisaajatele. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma subsiidiumisaajate uurimisperioodil toodetud kogutoodanguga (nimetaja), sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(209)
Sel moel saadud subsiidiumide määr kõigi koostööst keeldunud ettevõtjate osas küünib 0,08 %ni. Põhjendustes 196 ja 197 kirjeldatud põhjustel ei olnud tarvis arvutada subsiidiumide määra valimisse kaasatud ega teiste koostööd teinud tootjate puhul.
3.3.3.3. Väljamaksmata dividendid
a) Kirjeldus
(210)
Kaebuses väideti, et kooskõlas Hiina RV valitsuse poliitikaga ei pea riigiettevõtted, kaasa arvatud orgaanilise kattega terasetooteid valmistavad ettevõtted, maksma valitsusele kui oma omanikule dividende, isegi kui nad teenivad kasumit. Selle tulemusena on riigiettevõtetest terasetootjad suutelised rahastama selle kava raames dividendidena välja maksmata jäetud kasumi arvelt suuri investeeringuid.
b) Uurimise järeldused
(211)
Arvestades, et Hiina RV valitsus ei esitanud dividendide väljamaksmise kohta riigiettevõtetest terasetootjate poolt mitte mingisugust teavet (vt põhjendusi 196 ja 197 eespool), põhinevad järeldused selle kava kohta kaebuses sisalduval teabel, mida toetavad usaldusväärsed allikad. Väljamaksmata dividende tuleks käsitada varjatud toetusena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses või tulust loobumisena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, kuivõrd Hiina RV valitsus ei nõua dividende sisse, nagu erainvestoritele tavaliselt nende aktsiate pealt makstakse. Neid varjatud toetusi andis valitsus üksuse kaudu, mis omas otseselt riigiettevõtetest terasetootjate aktsiaid, põhimõtteliselt SASACi kaudu. SASACi kohta läbi viidud uurimine näitab, et see täidab valitsuse ülesandeid (vt täpsemalt eespool osutatud põhjendusi 64-66).
(212)
Väljamaksmata dividendide kogusummat käsitatakse riigiettevõtetest terasetootjatele kasu toovatena algmääruse artikli 6 punkti a tähenduses, kuivõrd see ei ole kooskõlas tavalise investeerimispraktikaga, mida rakendavad erainvestorid, kes tavaliselt nõuavad, et neile makstaks nende aktsiate pealt dividende. Osaliselt erainvestorite omanduses olevate riigiettevõtete puhul võrdub kasu summa neile proportsionaalselt määratud väljamaksmata dividendide summaga.
(213)
Need subsiidiumid on algmääruse artikli 4 lõike 2 tähenduses konkreetsed, sest need anti piiratud arvule valitud üksustele, milles valitsusel oli osalus. Sellest tulenevalt on jõutud järeldusele, et see kava kujutab endast tasakaalustatavat subsiidiumi kõnealust toodet eksportivatele tootjatele.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(214)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse väljamaksmata dividendide summat. Kuna puudus muu vajalik teave Hiina RV valitsuse tagatud kasu hindamiseks, lähtus komisjon oma järeldustes avalikult kättesaadavast finantsteabest kasu saajate kohta. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma subsiidiumisaajate kogukäibega uurimisperioodil (nimetaja), sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(215)
Sel moel saadud subsiidiumide määr kõigi koostööst keeldunud ettevõtte osas küünib 1,36 %ni. Põhjendustes 196 ja 197 kirjeldatud põhjustel ei olnud tarvis arvutada subsiidiumide määra valimisse kaasatud ega teiste koostööd teinud tootjate puhul.
3.3.4. TULUMAKSU- JA MUUDE OTSESTE MAKSUDE KAVAD
3.3.4.1. Teadus- ja arendustegevuse kulude maksustatavast summast mahaarvamise poliitika
(216)
Selle kava raames võimaldatakse kasu äriühingutele, kes juurutavad oma tootmisesse uusi tehnoloogiaid, uusi tooteid või uusi meetodeid. Tingimustele vastavad ettevõtted võivad arvata oma ettevõtte tulumaksu summast maha 50 % heakskiidetud projektidele tehtud tegelikest kulutustest.
(217)
Siinkohal väärib märkimist, et kuigi Hiina RV valitsus piirdus oma vastustes küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale kavadega, mida kasutati valimisse kaasatud ettevõtete puhul, ei esitanud ta mingit teavet selle kava kohta, hoolimata tõsiasjast, et üks valimisse kaasatud ettevõtetest andis oma vastustes küsimustikule teada ka selle kava raames saadud kasust. Kui seda vajalikku teavet kohapealse kontrollreidi ajal uuesti küsiti, esitas Hiina RV valitsus selle kava kohta osalise täiendava vastuse. Vaatamata selle teabe hilisele esitamisele küsis kontrollirühm mitme teema kohta selgitusi (vt põhjendust 219), kuid neid ei esitatud. Seepärast oli komisjon sunnitud tuginema oma järeldustes parimatele kättesaadavatele faktidele.
a) Õiguslik alus
(218)
Selle kava raames võimaldatakse maksusoodustusi vastavalt Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse (Hiina Rahvavabariigi presidendi käskkiri nr 63; kehtib alates 1. jaanuarist 2008) artikli 30 lõikele 1, Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade (Hiina RV riiginõukogu määrus nr 512) artiklile 95 ning esmatähtsate valdkondade juhendile (märgukiri nr 6, 2007). Määrust nr 512 ja märgukirja nr 6 Hiina RV valitsus selle menetluse raames ei esitanud.
b) Toetuse saamise õigus
(219)
Nagu eespool märgitud, ei esitanud Hiina RV valitsus selle kava kohta oma vastustes küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale mingit olulist teavet. Kohapealse kontrollreidi ajal esitatud dokumendis märkis Hiina RV valitsus, et maksustatava tulu hulka võib mahaarvamiseks arvestada ainult „teadus- ja arendustegevuse tasud, mis ettevõtted on maksnud uute tehnoloogiate, uute toodete ja uute oskuste väljatöötamise käigus”. Samas ei täpsustanud Hiina RV valitsus mõistete „uus tehnoloogia”, „uus toode” ja „uued oskused” tähendust. Komisjon püüdis leida neile terminitele täpset tähendust ka kontrollreidi ajal ettevõttesse Zhejiang Huadong, kuid ettevõte ei olnud suuteline konkreetset selgitust andma ning vastas, et need on vaid üldised terminid.
(220)
Kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise käigus tehti aga kindlaks, et selles kavas saavad osaleda üksnes riigilt esmast toetust saavate, uue ja kõrgtehnoloogia sektorite teadus- ja arendusprojektid ning projektid, mis on loetletud kõrgtehnoloogilise industrialiseerimise esmatähtsate valdkondade juhendis arengu- ja reformikomisjoni poolt välja kuulutatud praeguste arenguprioriteetidena (64). Arvestades asjaolu, et käesoleva menetluse raames mingit uut olulist teavet ei esitatud, mis oleks selle järelduse kummutanud, siis loetakse tuvastatuks, et see kava ei ole üldiselt kättesaadav, sest selles saavad osaleda ainult valitud sektorid/ettevõtted/projektid.
c) Praktiline rakendamine
(221)
Hiina RV valitsuse vastuse kohaselt peavad ettevõtted, kes soovivad seda maksusoodustust taotleda, esitama oma tuludeklaratsiooni ja „muud asjakohased dokumendid“ maksuametile, ilma oleks täpsustatud, millised need muud asjakohased dokumendid on. Kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise käigus tehti kindlaks, et ettevõte, kes soovib selle kava raames kasu taotleda, peab esitama üksikasjalikud andmed oma teadus- ja arendusprojektide kohta kohalikule teaduse ja tehnika büroole ning maksuamet kiidab projektid heaks alles pärast seda, kui nimetatud büroo on need läbi vaadanud. Pärast heakskiitmist vähendatakse heakskiidetud projektide puhul ettevõtte tulumaksuga maksustatavat tulude summat 50 % võrra heakskiidetud projektile tehtud tegelikest kulutustest (65).
d) Uurimise järeldused
(222)
Seda kava kasutas uurimisperioodi ajal üks koostööd tegevatest eksportivatest tootjatest Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. Seoses sellega, et Hiina RV valitsus koostööd ei teinud ning temapoolne vastus selle kava kohta hilines ja oli ebatäielik, ei olnud võimalik määratleda, milline on see rakendus- ja heakskiitmise menetlus, mille ettevõtted, kes selle kava raames kasu saavad, peavad läbi tegema. Nagu eespool märgitud, oli komisjon sunnitud tuginema osaliselt kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise käigus tuvastatud faktidele.
e) Kokkuvõte
(223)
Seda kava tuleks käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust, misläbi ettevõtted said kasu.
(224)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teavet selle kava raames kasu saamise eeltingimusena rakendatavate kriteeriumide ja subsiidiumi kasutamise kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumile avatud üksnes teatavatele ettevõtetele ning kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Oma vastuses küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale Hiina RV valitsus sellist teavet ei esitanud. Lisaks võib kontrollreidi ajal selle kohta esitatud teave olla ebatäielik, kui võtta arvesse sama kava käsitlevaid järeldusi uurimises kaetud kvaliteetpaberi sektori kohta, kus leiti, et ettevõtted seda kasutavad. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et kindlakstehtud konkreetsus tuleb „selgelt tõendada” positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon oma järeldused tegema algmääruse artikli 28 kohaselt kättesaadavate faktide põhjal. Parimad faktid olid kättesaadavad kaetud kvaliteetpaberi menetluses tehtud järeldustes.
(225)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, tagatakse juurdepääs sellele kavale üksnes teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mis on liigitatud soodustatud ettevõteteks ja tootmisharudeks, nagu näiteks orgaanilise kattega terastoodete tootmisharu. Samuti tundub, et ei ole olemas objektiivseid kriteeriume toetuse saamise õiguse piiramiseks ega veenvaid tõendeid, mille põhjal võiks järeldada, et toetuse saamise õigus on automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b. Siinkohal olgu märgitud, et Hiina valitsusasutuste poolse koostöö puudumise tõttu ei olnud komisjonil võimalik hinnata, kas sellised objektiivsed kriteeriumid on olemas või mitte.
(226)
Seega tuleks kõnealust subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(227)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse maksude kogusummat, mis kuulunuks tasumisele tavapärase maksumäära alusel, millest on maha arvatud tegelikult makstud maksude summa, mille puhul maksustatavast tulust oli maha arvatud 50 % heakskiidetud teadus- ja arendustegevuse projektidega seotud tegelikest kulutustest. Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 on see subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud koostööd tegevate eksportivate tootjate kogu müügikäibe ulatuses uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(228)
Üks valimisse kaasatud eksportivatest tootjatest, nimelt Huadongi kontsern, sai sellest kavast kasu. Huadongi kontserni puhul tuvastatud subsiidiumimäär on 0,19 %.
(229)
Valimisse mitte kaasatud koostööd tegevate ettevõtete subsiidiumimäärade kaalutud keskmine on 0,09 %.
(230)
Arvestades vähest koostööd, määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimäär kõrgeimal tasemel, mis on võimalik selle kava puhul valimisse kaasatud koostööd tegevate ettevõtete suhtes, s.o 0,19 %.
3.3.4.2. Maksusoodustused kesk- ja läänepiirkondadele
(231)
Selle kava raames pakutakse soodustusi kesk- ja läänepiirkondades asuvatele ettevõtetele. Toetuse saamise õigust omavate ettevõtete suhtes kohaldatakse Hiinas üldiselt kehtiva tulumaksumäära 25 % asemel tulumaksu soodusmäära 15 %.
(232)
Hiina RV valitsusel paluti esitada selle kava kohta teavet nii küsimustikus, puudustele viitavas kirjas kui ka kohapealse kontrollreidi käigus. Oma vastustes küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale ei vastanud Hiina RV valitsus ühelegi neist küsimustest, vaid märkis, et see kava enam ei kehti, kuna see aegus 31. detsembril 2010, ning väitis ühtlasi, et ükski valimisse kaasatud ettevõtetest uurimisperioodi vältel sellest kavast kasu ei saanud. Paraku oli see vastuolus ühe eksportiva tootja (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) vastuste ning sellesse ettevõttesse tehtud kontrollreidi käigus kogutud tõenditega.
a) Õiguslik alus
(233)
See kava on määratletud kui maksusoodustuste kohaldamine „Märgukirjas maksusoodustuste poliitika kohta läänepiirkonna arendamiseks“ (välja andnud rahandusministeerium, keskmaksuamet ja kesktolliamet; jõustus alates 1. jaanuarist 2001), mida uuendati „Märgukirjaga läänepiirkondade arendamise strateegia maksupoliitika edasise rakendamise kohta“ (välja andnud rahandusministeerium, keskmaksuamet ja kesktolliamet; kehtib alates 1. jaanuarist 2011), millega pikendati selle kava kehtivust kuni 31. detsembrini 2020.
b) Toetuse saamise õigus
(234)
Olgu märgitud, et Hiina RV valitsus ei esitanud oma vastuseid ühelegi seda kava käsitlevale küsimusele ei oma vastustes küsimustikule, puudustele viitavale kirjale ega kohapealse kontrollreidi käigus. Vastavalt „Märgukirjale maksusoodustuste poliitika kohta läänepiirkonna arendamiseks” on need maksusoodustused aga kättesaadavad läänepiirkonnas tegutsevatele soodustatud ettevõtetele (soodustatud ettevõtete all mõistetakse ettevõtteid, mille puhul vähemalt 70 % ettevõtte tulust tuleb põhitegevusest, nagu kirjeldatud riigi poolt soodustatavate tootmisharude, toodete ja tehnoloogiate kataloogis). Ettevõttesse Chongqing Wanda tehtud kontrollreidi käigus kinnitas ettevõte, et ta maksab tulumaksu soodusmaksumäära alusel seetõttu, et nende ettevõte kuulub lääne- ja keskpiirkonna soodustatud tootmisharude kategooriasse.
c) Praktiline rakendamine
(235)
Hiina RV valitsus ega Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd selle kava toimimise ja haldamise kohta teavet ei esitanud. Vastavalt riiginõukogu ringkirjale mitme poliitikavaldkonna kohta, mis on suunatud Hiina hiiglasuurte läänepiirkondade arendamisele, on tavamaksumäära 25 % alandamiseks soodusmaksumäärale 15 % tarvis provintsi tasandi rahvavalitsuse heakskiitu. Ettevõtte iga-aastase tuludeklaratsiooni vormil on maha arvatud tulumaksu (maksuvabastuse) summa esitatud punkti all 28 - „Mahaarvatud maksusumma“.
d) Uurimise järeldused
(236)
Seda kava kasutas uurimisperioodi ajal üks koostööd tegevatest eksportivatest tootjatest Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Kuna Hiina RV valitsus koostööd ei teinud, on raske arvata, milline on see rakendus- ja heakskiitmise menetlus, mille ettevõtted, kes selle kava raames kasu saavad, peavad läbi tegema. Komisjon oli sunnitud tegema oma järeldused esitatud dokumentide põhjal, mis moodustavad selle kava õigusliku aluse, ilma et tal oleks olnud võimalust saada selgitusi Hiina RV valitsuselt.
e) Kokkuvõte
(237)
Seda kava tuleks käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest valitsus loobus tulust, misläbi ettevõtted said kasu.
(238)
Hiina RV valitsusel paluti esitada teavet selle kava raames kasu saamise eeltingimusena rakendatavate kriteeriumide ja subsiidiumi kasutamise kohta, et määrata kindlaks, mil määral on juurdepääs subsiidiumile avatud üksnes teatavatele ettevõtetele ning kas tegemist on konkreetse subsiidiumiga algmääruse artikli 4 tähenduses. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud. Pidades silmas algmääruse artikli 4 lõikes 5 esitatud nõuet, et kindlakstehtud konkreetsus tuleb „selgelt tõendada“ positiivse tõendusmaterjali põhjal, pidi komisjon tegema oma järeldused algmääruse artikli 28 kohaselt kättesaadavate faktide põhjal.
(239)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a ja artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldatakse juurdepääs sellele kavale üksnes teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mis on liigitatud soodustatavate alla, nagu näiteks orgaanilise kattega terastoodete tootmisharu ettevõtted, mis lisaks paiknevad Hiina teatavates piirkondades. Samuti tundub, et puuduvad objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne. Siinkohal olgu märgitud, et Hiina valitsusasutuste poolse koostöö puudumise tõttu ei olnud komisjonil võimalik hinnata, kas sellised objektiivsed kriteeriumid on olemas või mitte.
(240)
Seega tuleks kõnealust subsiidiumi pidada tasakaalustatavaks.
f) Subsiidiumisumma arvutamine
(241)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse tavapärase tulumaksumäära alusel tasumisele kuuluvat maksusummat, millest on maha arvatud tegelikult tulumaksu soodusmäära järgi tasutud summa. Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 jagatakse subsiidiumisumma (murru lugeja) koostööd tegevate eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodil, sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(242)
Panhua kontserni puhul tuvastatud subsiidiumimäär on 0,03 %.
(243)
Valimisse mitte kaasatud koostööd tegevate ettevõtete subsiidiumimäärade kaalutud keskmine on 0,02 %.
(244)
Arvestades vähest koostööd, kinnitatakse kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimäär kõrgeimal tasemel, mis tehti kindlaks üksuse puhul, mis on seotud ühe selle kava puhul valimisse kaasatud koostööd tegeva ettevõttega, so 0,04 %.
3.3.5. MUUD TULUMAKSU KAVAD, MILLE KOHTA HIINA RV VALITSUS VASTUSEID EI ESITANUD VÕI ESITAS EBAPIISAVAD VASTUSED
(245)
Kaebuses esitati andmeid mitme väidetava subsideerimiskava kohta, mida rakendatavat valimisse mitte kaasatud ja/või uurimise ajal koostööd mitte teinud eksportivate tootjate suhtes. Komisjon palus Hiina RV valitsusel esitada nende kavade kohta teavet nii algses kui ka lisaküsimustikus ning pakkus ka pärast seda Hiina RV valitsusele rohkelt võimalusi nende kavade kohta vastuste andmiseks. Hiina RV valitsus võttis seisukoha, et ta esitab vastused ainult kahe valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontserniga seotud väidetavate subsideerimiskavade kohta ning kinnitas seda seisukohta kogu menetluse vältel. Hiina RV valitsus esitas mõne kohta nendest kavadest teavet ja tõendid, mis viitasid sellele, et need kavad on lõpetatud ja uurimisperioodil enam ei kehti. Komisjon võttis neid Hiina RV valitsuse esitatud tõendeid oma järeldustes arvesse.
(246)
Ühegi ülejäänud kava kohta ei esitanud Hiina RV valitsus aga mingit teavet ega tõendeid. Tähelepanuväärselt madal koostöövalmidus selle menetluse käigus halvendas komisjoni võimalusi hankida eksportivate tootjate poolt kaebusesse kaasatud kavade kohta teavet ja tõendeid. Komisjon tuvastas, et valimisse kaasatud eksportivatel tootjatel ei olnud neis kavades osalemiseks õigust või nad ei kasutanud seda võimalust (peamiselt seepärast, et nad kuulusid eraomanikele, ei kuulunud valdkonda, mille suhtes neid kavasid rakendati, või oli põhjuseks suhteliselt väike suurus). Seega pidi komisjon tegema kindlaks kõnealuse kava olemasolu ja määrama kindlaks jääktollimaksu määra kõigi ülejäänud kavade puhul, mille kohta Hiina RV valitsus teavet ei esitanud ja mis ei olnud valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele kättesaadavad või mida nad ei kasutanud, tuginedes toimikus olemasolevatele tõenditele, kooskõlas algmääruse artikli 28 lõike 1 sätetega.
3.3.5.1. Tulumaksu krediit kodumaal valmistatud tootmisseadmete soetamiseks
a) Kirjeldus
(247)
See kava võimaldab ettevõttel taotleda kodumaist päritolu seadmete ostuks maksukrediiti, juhul kui projekt on kooskõlas Hiina RV valitsuse tööstuspoliitikaga. Maksukrediiti kuni 40 % kodumaist päritolu seadmete ostuhinnast võidakse rakendada eelmise aasta eest tasumisele kuuluva maksukohustuse järkjärgulise suurendamisena.
b) Õiguslik alus
(248)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad „Esialgsed meetmed seoses ettevõtte tulumaksu krediidiga investeeringuteks kodumaal valmistatud seadmetesse tehnika uuendamise projektide raames”, 1. juuli 1999, ja riikliku maksuameti märgukiri nr 52 (2008) „Ettevõtte tulumaksu vähendamise ja sellest vabastamise poliitika rakendamise lõpetamise kohta investeeringute puhul, kus ettevõtted soetavad kodumaal valmistatud seadmeid”, mis kehtib alates 1. jaanuarist 2008.
c) Koostöösoovimatus
(249)
Hiina RV valitsus vastas, et see kava on alates jaanuarist 2008 lõpetatud vastavalt mainitud märgukirjale nr 52 ning tema parima teadmise kohaselt ei ole seda kava ühegi muu kavaga asendatud. Komisjon palus Hiina RV valitsusel esitada asjakohast lisateavet, nimelt ajagraafiku, mille vältel kõnealused soodustused aeguvad. Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud, piirdudes oma vastuses üksnes andmetega tegeliku kasu kohta, mida olid saanud kõik orgaanilise kattega terasetoodete tootjad, viidates lihtsalt valimisse kaasatud tootjate küsimustikule antud vastustele. Komisjon juba selgitas põhjusi, miks Hiina RV valitsuselt nõuti teabe esitamist kõigi orgaanilise kattega terasetoodete tootjate kohta ja mitte ainult valimisse kaasatud tootjate kohta (vt põhjendused 34 ja 35 eespool). Samuti ei esitanud Hiina RV valitsus teavet valimisse kaasatud tootjate kohta, vaid viitas üksnes nende antud vastustele. Komisjon on seisukohal, et tõendid kava lõpetamise kohta ei ole piisavad, kui ei ole esitatud lisatõendeid selle kohta, kuidas soodustused vastava kava ja võimalike asenduskavade raames aja jooksul tegelikult aeguvad. Selle kava puhul võib juhtuda, et teatud aastal tekkinud maksusoodustust (st maksukrediiti) võidakse tegelikkuses kasutada mõnel muul maksuaastal ning seega võib kasu lükkuda ajale pärast kava kehtivuse lõppu, isegi kui kava ise on vahepeal lõpetatud. Muude „lõpetatud” maksukavade puhul on ilmnenud, et need toodavad jätkuvalt kasu veel mitme aasta vältel pärast nende ametlikku lõppemise kuupäeva. Samuti võib juhtuda, et ebatavaliselt suured soodustuse summad jaotatakse pikema aja peale. Arvestades, et Hiina RV valitsus selle kohta teavet ei esitanud, tugineb komisjon oma järeldustes dokumenteeritud (praegusel juhul kaebuses sisalduvale) teabele algmääruse artikli 28 kohaselt.
d) Uurimise järeldused
(250)
See kava kujutab endast subsiidiumi, sest selle raames võimaldatakse rahalist toetust Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii. Selle kava raames saavad selles osalejad maksusäästu suuruses summas kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. See subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti b tähenduses, sest maksusääst sõltub sellest, kas kasutatakse kodumaiseid või importtooteid.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(251)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kuna liidu asutused seda kava subsiidiumidevastase menetluse raames veel uurinud ei ole ja täpseid arvulisi andmeid ei ole ka kusagilt mujalt võtta, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hindamiseks üks võrreldav USA riigiasutuste otsus. Subsiidiumisummade võrdlemisel teiste uurimiste tulemustega jälgiti pidevalt ka käesoleva määruse menetlemise käigus muu hulgas, kas kõnealuse skeemi kasutamises on toimunud olulisi muudatusi, ja kas on võimalik, et subsiidiumisummad on aja jooksul vähenenud. Tuleb märkida, et korduvate subsiidiumide summa tavapäraselt sel viisil ei vähene. Subsiidiumisummade mis tahes muutuste või vähenemise puudumise tõttu kasutatakse käesoleva juhtumi puhul subsiidiumisummana kõnealuses uurimises rakendatud esialgset määra.
(252)
Selle kohaselt määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimääraks uurimisperioodi vältel selle kava raames 0,38 %, mis on samasuguse kava subsiidiumimäär, mis on kehtestatud USA 17. novembri 2008 otsus-memorandumiga kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude kohta (lk 26) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961, 24.11.2008). Seoses USA ametiasutuste läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadud kasu summa arvutamismeetodid on põhimõtteliselt samad, mida kasutab liit (66).
3.3.5.2. Kõrg- ja uue tehnoloogia ettevõtetena tunnustatud ettevõtete suhtes kohaldatav maksusoodustuste poliitika
a) Kirjeldus
(253)
See kava võimaldab kõrg- ja uue tehnoloogia ettevõtte sertifikaati taotleval ettevõttel saada kasu vähendatud tulumaksumäärast 15 %, võrreldes tavapärase määraga, mis on 25 %. Selle kava tunnistas liit kaetud kvaliteetpaberi tootmisharu uurimise käigus tasakaalustatavaks, samuti tegid seda USA riigiasutused (67).
b) Õiguslik alus
(254)
Selle kava õiguslikuks aluseks on Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse (nr 63, välja kuulutatud 16. märtsil 2007) artikkel 28 koos „Haldusmeetmetega kõrg- ja uue tehnoloogia ettevõtete kindlaksmääramiseks“ ning riikliku maksuameti märgukiri küsimuste kohta, mis käsitlevad kõrg- ja uue tehnoloogia ettevõtete poolset ettevõtte tulumaksu maksmist (Guo Shui Han (2008) nr 985).
c) Koostöösoovimatus
(255)
Hiina RV valitsus vastas, et seda kava ei kasutanud uurimisperioodi ajal mitte ükski valimisse kaasatud ettevõtetest, viidates teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused, milles ei piirdutaks üksnes valimisse kaasatud eksportijatega, osutab komisjon eespool sõnastatud argumentidele (põhjendused 34-35 eespool). Seepärast tugineb komisjon oma järeldustes selle kava kohta kättesaadavale dokumenteeritud teabele (praegusel juhul kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise tulemused ja kaebuses sisalduva teave) vastavalt algmääruse artiklile 28.
d) Uurimise järeldused
(256)
See kava kujutab endast subsiidiumi, sest selle raames võimaldatakse rahalist toetust Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii. Kasusaaja kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses võrdub selle kava raames võimaldatud maksusäästu summaga. See subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest seda võivad saada ainult teatavad ettevõtted ja sektorid, mis on liigitatud soodustatud ettevõtete või tootmisharude alla, nagu terasetööstuse sektoris tegutsevad ettevõtted. Samuti ei ole õigusaktidega ega subsiidiumi võimaldava asutuse kehtestatud objektiivseid kriteeriume selle kava raames toetuse saamise õiguse kindlaksmääramiseks ning subsiidiumi saamine ei ole automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(257)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse kõigi tavapärase maksumäära alusel tasumisele kuuluvate maksude summat, millest on maha arvatud summa, mis soodusmaksumäära alusel tegelikult tasuti. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning liidu asutused on seda kava eelneva subsiidiumidevastase menetluse käigus juba uurinud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, varasem sellesama kava kohta antud hinnang, mis on esitatud nõukogu 6. mai 2011. aasta rakendusmääruses (EL) nr 452/2011, millega kehtestatakse lõplik subsiidiumivastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kaetud kvaliteetpaberi impordi suhtes (68); mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu põhjenduses 252 märgitud.
(258)
Sel moel kõigi koostööst keeldunud ettevõtete kohta kindlaks määratud subsiidiumimäär on 0,9 %, mis on eelmises põhjenduses nimetatud määruses selle kava kohta kindlaksmääratud määrade aritmeetiline keskmine.
3.3.5.3. Tulumaksusoodustused ressursside täieliku ärakasutamise (eritoormaterjalide) valdkonnas tegutsevatele ettevõtetele
a) Kirjeldus
(259)
See kava võimaldab ettevõtetel, kes kasutavad oma peamise toormaterjalina mõnda materjali, mis on loetletud ressursside täieliku ärakasutamise valdkonnas tegutsevate ettevõtete suhtes kohaldatavate tulumaksusoodustuste kataloogis, ning mis valmistavad samas kataloogis loetletud tooteid viisil, mis vastab sellekohastele riiklikele ja sektori standarditele, arvestada oma tulud, mis nad seeläbi teenivad, kogutulude hulka vähendatud määral - 90 % ulatuses. Seega saab maha arvata 10 % tuludest, kui ettevõte arvutab oma tulumaksu. See vabastus antakse viieks aastaks.
b) Õiguslik alus
(260)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse artikkel 33, Hiina RV riiginõukogu välja antud ettevõtte tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade artikkel 99 ning ressursside täieliku ärakasutamise valdkonnas tegutsevate ettevõtete tulumaksusoodustuste kataloog.
c) Koostöösoovimatus
(261)
Hiina RV valitsus väitis, et seda kava ei kasutanud uurimisperioodi ajal mitte ükski valimisse kaasatud ettevõtetest, viidates teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused, milles ei piirdutaks üksnes valimisse kaasatud eksportijatega, osutab komisjon eespool sõnastatud argumentidele (põhjendused 34-35 eespool). Seega tugineb komisjon oma järeldustes selle kava kohta kättesaadavale dokumenteeritud (antud juhul kaebuses sisalduvale) teabele vastavalt algmääruse artiklile 28.
d) Uurimise järeldused
(262)
See kava kujutab endast subsiidiumi, sest selle raames võimaldatakse rahalist toetust Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii sätetele. Selle kava raames saavad selles osalejad maksusäästu suuruses summas kasu vastavalt algmääruse artikli 3 lõikele 2. See subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest seda võivad saada ainult teatavad ettevõtted, kes kasutavad oma peamise toorainena eespool mainitud maksusoodustuste kataloogis loetletud ressursse samas kataloogis loetletud toodete valmistamiseks.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(263)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse tavapärase maksumäära alusel tasumisele kuuluvat kõigi maksude summat, millest on maha arvatud summa, mis soodusmaksumäära alusel tegelikult tasuti. Muu selle kasu hindamiseks vajaliku teabe puudumisel lähtus komisjon oma järeldustes kaebuses sisalduvast teabest. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma abisaajate kogukäibega uurimisperioodil (nimetaja), sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(264)
Sel moel kindlaks määratud subsiidiumide määr kõigi koostööst keeldunud ettevõtjate osas küünib 0,01 %ni.
3.3.5.4. Maksukrediit eriseadmete soetamise puhul
a) Kirjeldus
(265)
See kava võimaldab ettevõtetel keskkonnakaitseks, energia või vee säästmiseks või tootmise ohutumaks muutmiseks ette nähtud eriseadmete soetamise korral arvestada nende soetamise aastal tasumisele kuuluvast ettevõtte tulumaksust maha 10 % nende seadmete soetusmaksumusest. Ülejäänud osa, mis vastab 10 %-le investeeritud summast, võib kanda edasi järgneva viie aasta peale.
b) Õiguslik alus
(266)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse artikkel 34, Hiina RV riiginõukogu välja antud ettevõtte tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade artikkel 100.
c) Koostöösoovimatus
(267)
Hiina RV valitsus vastas, et seda kava ei kasutanud uurimisperioodi ajal mitte ükski valimisse kaasatud ettevõtetest, viidates teabe osas võimalike kasude kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused, milles ei piirdutaks üksnes valimisse kaasatud eksportijatega, osutab komisjon eespool sõnastatud argumentidele (põhjendused 34-35 eespool). Seega tugineb komisjon oma järeldustes selle kava kohta kättesaadavale teabele vastavalt algmääruse artiklile 28.
d) Uurimise järeldused
(268)
Selle kavaga pakutakse subsiidiumi, sest selle raames võimaldatakse rahalist toetust Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii sätetele. Selle kava raames saavad selles osalejad maksusäästu suuruses summas kasu vastavalt algmääruse artikli 3 lõikele 2.
(269)
Selle kava konkreetsuse osas ollakse seisukohal, et komisjonil ei ole piisavalt dokumenteeritud teavet, et teha edasisi järeldusi, mille põhjal jõuda kava konkreetsuse suhtes lõplikule otsusele. Seetõttu ei saanud komisjon seda kava rohkem hinnata.
3.3.5.5. Kirdepiirkonna ettevõtete suhtes kohaldatav tulumaksusoodustuste poliitika
a) Kirjeldus
(270)
See kava võimaldab kirdepiirkonnas (sealhulgas Liaoningi, Jilini ja Heilongjiangi provintsis ning Daliani omavalitsusüksuses) asuvatel ettevõtetel esiteks lühendada oma põhivara amortisatsiooniperioodi maksustamise eesmärgil kuni 40 % võrra, suurendades seeläbi iga-aastase tulumaksust mahaarvatava amortisatsiooni summat, ning teiseks lühendada immateriaalse vara amortisatsiooniperioodi maksustamise eesmärgil kuni 40 % võrra, millest tulenevalt igal aastal maha arvatav summa suureneb. Vastavalt rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti väljastatud dokumendile võivad teatavates kindlaksmääratud sektorites, sealhulgas metallurgia sektoris, tegutsevatest ettevõtjatest maksumaksjad saada kasu ka muudest käibemaksu, ressursimaksu ja ettevõtte tulumaksu soodustustest, mis on seotud põhivara soetamisega.
b) Õiguslik alus
(271)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad ettevõtte tulumaksu soodustuste poliitika kirdepiirkonna vana tööstustsooni ettevõtete taaselavdamiseks (Caishui, nr 153; 20. september 2004), rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti märgukiri varade amortiseerimise ja amortiseerimispoliitika rakendamise ulatuse kohta kirdepiirkonna vanas tööstustsoonis (Caishui, nr 17; 2. veebruar 2005). Hiina RV valitsus esitas õigusliku aluse, mis näitab, et see kava lõppes 1. jaanuaril 2008 - nimelt rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti märgukirja teatavate sooduskohtlemise viiside kohta seoses ettevõtte tulumaksuga (nr 1 (2008)).
c) Koostöösoovimatus
(272)
Kui mitte arvestada eespool nimetatud õigusliku aluse esitamist näitamaks, et see kava on lõppenud, viitas Hiina RV valitsus teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, lihtsalt valimisse kaasatud tootjate vastustele. Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused, milles ei piirdutaks üksnes valimisse kaasatud eksportijatega, osutab komisjon eespool sõnastatud argumentidele (põhjendused 34-35 eespool). Lisaks märgib komisjon, et kuna selle kava raames võimaldatakse subsiidiume, mis on seotud sellise põhivara soetamisega, mida saab amortiseerida mitme aasta vältel, kuid Hiina RV valitsus ei esitanud mingeid andmeid kava raames saadavate soodustuste lõppemise kohta aja jooksul ehk lunastamata soodustuste kohta, mida pole senini täielikult kasutatud, siis otsustas komisjon tugineda oma järeldustes selle kava kohta kättesaadavale dokumenteeritud teabele (praegusel juhul kaebuses sisalduvale teabele ja asjakohastele USA järeldustele) kooskõlas algmääruse artikliga 28.
d) Uurimise järeldused
(273)
Selle kava raames pakutakse subsiidiumi Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses võrdub maksusäästuga, mis toetuse saamise õigust omavatel ettevõtetel tekib põhivara soetamisega seotud kulumi ja amortisatsiooni kulude kiirendatud mahaarvamisest. See subsiidium on algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses konkreetne, sest seda rakendatakse ainult ettevõtete puhul, mis asuvad kindlas geograafilises piirkonnas, s.o kirdepiirkonnas.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(274)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse maksusummat, mis oleks tulnud vastavate varade eest uurimisperioodil tasuda tavalise kulumiarvestuse graafiku alusel, ning kiirendatud kulumiarvestuse graafiku alusel tegelikult tasutud maksusumma vahet. Kuna liidu asutused seda kava subsiidiumidevastase menetluse raames veel uurinud ei ole ja täpseid arvulisi andmeid ei ole ka kusagilt mujalt võtta, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hindamiseks üks võrreldav USA riigiasutuste otsus (lähtuvalt kava sisu sarnasusest (69)). Nagu märgitud põhjenduses 252, jälgiti subsiidiumisummade võrdlemisel teiste uurimiste tulemustega pidevalt ka selle määruse menetlemise käigus muu hulgas, kas kõnealuse skeemi kasutamises on toimunud märkimisväärseid muudatusi, ja kas on võimalik, et subsiidiumisumma on aja jooksul vähenenud. Tuleb märkida, et korduvate subsiidiumide summa tavapäraselt sel viisil ei vähene. Subsiidiumisumma mis tahes muutuste või vähenemise puudumise tõttu kasutatakse käesoleva juhtumi puhul subsiidiumisummana kõnealuses uurimises rakendatud esialgset määra
(275)
Selle kohaselt määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimääraks uurimisperioodi vältel selle kava raames 0,08 %, mis on kava „Tulumaksuvabastused, mida kohaldatakse investorite suhtes kindlaksmääratud geograafilistes piirkondades Liaoningi provintsis” subsiidiumimäär, mis on kehtestatud USA otsus-memorandumiga 3. juunist 2010 traataluste kohta (lk 25) (Föderaalregister, kd 75, nr 111, lk 32902, 10.6.2010). Seoses USA ametiasutuste läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (70).
3.3.5.6. Tulumaksuvabastus investeerimise eest kodumaisesse tehnoloogilisse innovatsiooni
a) Õiguslik alus
(276)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad riikliku maksuameti 17. jaanuaril 2000 vastu võetud dokument nr 13 „Tehnoloogilistesse uuendustesse ja kodumaistesse seadmetesse investeerimisega seotud krediidijuhtimine ning ettevõtte tulumaksu audit” ning märgukiri, mis käsitleb meetmete kehtestamist ja levitamist riigi jaoks võtmetähtsusega tehnoloogiliste uuenduste projektide haldamiseks.
b) Uurimise järeldused
(277)
Hiina RV valitsus vastas, et see kava lõpetati alates 1. jaanuarist 2008 riikliku maksuameti märgukirjaga nr 52 (2008) „Ettevõtte tulumaksu vähendamise ja sellest vabastamise poliitika rakendamise lõpetamise kohta investeeringute puhul, kus ettevõtted soetavad kodumaal valmistatud seadmeid”. Kuna selle kava raames pakuti korduvaid maksusoodustusi, mida alates 2008. aastast enam ei rakendata, ning puuduvad tõendid lunastamata kasude kohta, mis oleksid uurimisperioodil veel amortiseerimisel, jõudis komisjon järeldusele, et see kava ei ole tasakaalustatav.
3.3.5.7. Mitmesugused kohalikud maksusoodustused
a) Kirjeldus
(278)
Kaebuses loetletakse hulk maksusoodustusi, mida saab kasutada mõnes provintsis (nt Shandong, Chongqingi omavalitsusüksus, Guangxi Tšuangi autonoomne piirkond, kesk- ja läänepiirkonnad) ning mis seisnevad ettevõtte tulumaksu määra alandamises kuni 15 %ni, võrreldes üldiselt kehtiva maksumääraga 25 %.
b) Õiguslik alus
(279)
Kaebuses on esitatud Shandongi maksusoodustuse, nimelt geograafilisest asukohast (Zheijangi ja Shandongi provints) sõltuvate alandatud tulumaksumäärade õiguslik alus: Hiina RV tulumaksuseadus, mida kohaldatakse välisinvesteeringuga või välisomanduses olevate ettevõtete suhtes, artikkel 7, vastu võetud 9. aprillil 1991, nr 45.
c) Koostöösoovimatus
(280)
Hiina RV valitsus väitis lihtsalt, et seda kava ei kasutanud uurimisperioodi ajal mitte ükski valimisse kaasatud ettevõtetest, viidates teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida valimisse kaasatud ettevõtted võisid saada, nende ettevõtete vastustele. Lisaks argumentidele seoses Hiina RV valitsuse kohustusega esitada terviklikud vastused (vt eespool põhjendused 34-35) märgib komisjon, et vähemalt üks koostööd tegevatest eksportijatest sai kasu vähemalt ühest käesolevas punktis loetletud alandatud maksumäärast (vt eespool põhjendus 231 ja neile järgnevad põhjendused). Seepärast lähtub komisjon selle kava hindamisel kättesaadavast dokumenteeritud (praegusel juhul kaebuses ja sellekohastes USA järeldustes sisalduvast) teabest vastavalt algmääruse artiklile 28.
d) Uurimise järeldused
(281)
Selle kava raames pakutakse subsiidiumi Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See korduv kasu, mis on kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 2, võrdub tänu ettevõtte tulumaksu alandatud määrale tekkinud maksusäästu summaga. See kava on algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses konkreetne, sest seda rakendatakse ainult kindlates geograafilistes piirkondades tegutsevate ettevõtete suhtes.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(282)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse tavapärase maksumäära alusel tasumisele kuuluvate maksude summat, millest on maha arvatud summa, mis tasuti soodusmaksumäära alusel. Kuna liidu asutused seda kava subsiidiumidevastase menetluse raames veel uurinud ei ole ja täpseid numbrilisi andmeid ei ole ka kusagilt mujalt võtta, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hindamiseks üks võrreldav USA riigiasutuste otsus (lähtuvalt kava sisu sarnasusest). Nagu eespool märgitud, jälgiti subsiidiumisummade võrdlemisel teiste uurimiste tulemustega muu hulgas pidevalt ka selle määruse menetlemise käigus, kas kõnealuse skeemi kasutamises on toimunud märkimisväärseid muudatusi, ja kas on võimalik, et subsiidiumisumma on aja jooksul vähenenud. Tuleb märkida, et korduvate subsiidiumide summa tavapäraselt sel viisil ei vähene. Subsiidiumisumma mis tahes muutuste või vähenemise puudumise tõttu kasutatakse käesoleva juhtumi puhul subsiidiumisummana kõnealuses uurimises rakendatud esialgset määra.
(283)
Selle kohaselt määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimääraks uurimisperioodi vältel selle kava raames 0,66 %, mis on geograafilisest asukohast sõltuvate alandatud tulumaksumäärade kava subsiidiumimäär, kehtestatud USA otsus-memorandumiga 12. juunist 2009 teatavate muruniiduki taha haagitavate haagiste ja nende teatavate osade kohta (lk 11) (Föderaalregister, kd 74, nr 117, lk 29180, 19.6.2009). Seoses USA ametiasutuste läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (71).
3.3.5.8. Dividendide maksuvabastus nõuetele vastavate residendist ettevõtete puhul
a) Kirjeldus
(284)
See kava seisneb maksusoodustustes Hiina residentidest ettevõtetele, kes on teiste Hiina residentidest ettevõtete aktsionärid, maksuvabastustena teatavatest dividendidest saadud tulude, boonuste ning muude omakapitaliinvesteeringute pealt residentidest emaettevõtetele. See kava tasakaalustati liidu subsiidiumidevastase menetluse käigus seoses kaetud kvaliteetpaberiga (72).
b) Õiguslik alus
(285)
Õigusliku aluse moodustavad Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse artikkel 26 ning Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse rakendamise eeskirjade (riiginõukogu määrus nr 512, välja kuulutatud 6. detsembril 2007) artikkel 83.
c) Koostöösoovimatus
(286)
Hiina RV valitsus vastas, et seda kava ei kasutanud uurimisperioodi ajal mitte ükski valimisse kaasatud ettevõtetest, viidates teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Komisjon viitab oma argumentidele Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused (põhjendused 34-35 eespool). Seepärast otsustas komisjon tugineda oma järeldustes selle kava kohta toimikus kättesaadavale teabele vastavalt algmääruse artiklile 28, nimelt kaetud kvaliteetpaberi menetluses vastu võetud otsuses sisalduvatele järeldustele.
d) Uurimise järeldused
(287)
Selle kava raames pakutakse subsiidiumi tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See kasu, mis on kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 2, võrdub maksusäästuga, mis tekib maksuvabastusest dividendide, boonuste ja muude omakapitaliinvesteeringute pealt Hiina residentidest ettevõtetele. See kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses de jure konkreetne, sest õigusaktid, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldavad juurdepääsu sellele kavale üksnes Hiina residentidest ettevõtetele, kes saavad dividenditulu teistelt residentidest ettevõtetelt, ja mitte ettevõtetele, kes investeerivad mitteresidentidest ettevõtetesse. Samuti on see kava konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b tähenduses, sest seda kava rakendatakse üksnes oluliste, riiklikult soositud sektorite ja projektide puhul, nagu terasetööstus (vt nt eespool põhjendus 182), ning samuti ei ole olemas objektiivseid kriteeriume selles kavas osalemise õiguse piiramiseks ega veenvaid tõendeid, millest võiks järeldada, et kavas osalemise õigus on automaatne.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(288)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse tasumisele kuuluvate kõigi maksude summat, mille hulka on arvestatud teistelt Hiina residentidest ettevõtetelt saadud dividenditulu ja millest on maha arvatud summa, mis dividendide maksuvabastuse kohaselt tegelikult maksti. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning liidu institutsioonid on seda kava eelneva subsiidiumidevastase menetluse käigus juba uurinud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, kaetud kvaliteetpaberi sektori menetluse käigus sellesama kava kohta antud hinnang; mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu põhjenduses 252 märgitud.
(289)
Sel moel kõigi koostööst keeldunud ettevõtete kohta kindlaks määratud subsiidiumimäär on 0,77 %, mis on kaetud kvaliteetpaberi uurimismenetluse käigus selle kava kohta kindlaksmääratud määrade aritmeetiline keskmine.
3.3.5.9. Maksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
(290)
Kaebuses loetletakse järgmised tulumaksusoodustuse kavad, mis soosivad välisinvesteeringutel põhinevaid ettevõtteid.
-
kaks täies ulatuses ja kolm 50 % ulatuses maksuvabastust tootmisega tegelevatele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele;
-
kohaliku tulumaksu vabastuse ja vähendamise kavad tootmisega tegelevatele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele;
-
tulumaksu krediit välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, kes soetavad kodumaal valmistatud seadmeid;
-
tulumaksu subsiidiumid välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele lähtuvalt nende geograafilisest asukohast.
(291)
Hiina RV valitsus esitas asjakohased õiguslikud alused näitamaks, et välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suhtes kohaldatavad kavad on 16. märtsil 2007 Hiina Rahvavabariigi Üleriigilise Rahvakongressi 10. koosseisu 5. istungjärgul vastu võetud 2008. aasta ettevõtte tulumaksu seadusega lõpetatud, nimelt:
-
riiginõukogu dokument nr 39 (2007) „Riiginõukogu märgukiri üleminekuperioodi sooduspoliitika rakendamise kohta seoses ettevõtte tulumaksuga”;
-
riikliku maksuameti märgukiri nr 52 (2008) „Ettevõtte tulumaksu vähendamise ja sellest vabastamise poliitika rakendamise lõpetamise kohta investeeringute puhul, kus ettevõtted soetavad kodumaal valmistatud seadmeid”.
(292)
Nende dokumentide sätetest nähtub, et välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suhtes kohaldatud maksusoodustused aegusid progresseeruvalt lõplikult 2011. aasta lõpuks. Samuti märkis Hiina RV valitsus, et asenduskava välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suhtes vastu võetud ei ole ning nüüd koheldakse välisinvesteeringutel põhinevaid ettevõtteid maksualaselt samamoodi kui kõiki teisi ettevõtetest maksumaksjaid. Komisjon märgib, et need välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suhtes kohaldatud tulumaksusoodustuse kavad on siiski tasakaalustatavad, kuna orgaanilise kattega terastoodete tootjad võisid veel saada kasutamata soodustusi vähemalt osa uurimisperioodi vältel kuni 2011. aasta lõpuni ning samuti ei saa välistada, et välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete jaoks on olemas uus asenduskava, mis kehtib alates 2012. aastast. Sellest hoolimata otsustas komisjon hindamist mitte jätkata, arvestades vajadust vähendada kõigi asjaomaste osapoolte halduskoormust ning võttes ühtlasi arvesse progressiivse aegumise perioodi lõpu lähenemist ning tõsiasja, et märke, mis viitaksid võimaliku asenduskava olemasolule, ei ole.
3.3.6. KAUDSETE MAKSUDE JA IMPORDITOLLITARIIFIDE KAVAD
3.3.6.1. Vabastused imporditollimaksust ja käibemaksust välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ja teatavatele kohalikele ettevõtetele, kes kasutavad soodustatud sektorites importseadmeid
a) Kirjeldus
(293)
Selle kava raames pakutakse välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele või kohalikele ettevõtetele vabastust käibemaksust ja imporditollimaksust nende tootmises kasutamiseks mõeldud oluliste seadmete impordi korral. Et sellist vabastust saada, ei tohi vastavad seadmed olla mitterahastamiskõlblike seadmete loetelus ning vabastust taotlev ettevõte peab hankima Hiina riigiasutuste või riikliku arengu- ja reformikomisjoni väljastatava riiklikult soodustatud projekti sertifikaadi kooskõlas asjakohaste investeeringuid, makse ja tollimakse käsitlevate õigusaktidega. Selle kava tasakaalustas liit kaetud kvaliteetpaberi sektoriga seotud subsiidiumidevastase menetluse käigus (73).
b) Õiguslik alus
(294)
Kava õigusliku aluse moodustavad riiginõukogu ringkiri Guo Fa nr 37/1997 imporditud seadmete maksustamise põhimõtete kohandamise kohta; rahandusministeeriumi, kesktolliameti ja riikliku maksuameti teatis nr 43 (2008); riikliku arengu- ja reformikomisjoni 22. veebruari 2006. aasta märgukiri nr 316 2006 riigi või välisinvestorite rahastatavate ja riigi soodustatavate projektide kinnituskirjade menetlemisega seotud oluliste küsimuste kohta; ning välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete või kohalike ettevõtete imporditavate tollimaksuvabastuseta kaupade kataloog (2008).
c) Koostöösoovimatus
(295)
Hiina RV valitsus väitis, et sellest kavast ei saanud uurimisperioodi ajal kasu mitte ükski valimisse kaasatud ettevõte, viidates teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Komisjon viitab oma argumentidele Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused (põhjendus 34 ja sellele järgnevad põhjendused eespool) ning sellest lähtuvalt tugineb oma järeldustes selle kava kohta toimikus kättesaadavale teabele vastavalt algmääruse artiklile 28, nimelt oma järeldustele kaetud kvaliteetpaberi menetluses.
d) Uurimise järeldused
(296)
Seda kava käsitatakse subsiidiumina Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest välisinvesteeringutele toetuvad üksused ja teised toetuse saamiseks õigust omavad kodumaised ettevõtted vabastatakse käibemaksu ja/või tollimaksu tasumise kohustusest, mis üldjuhul ehk siis, kui nad poleks hankinud asjakohast riikliku arengu- ja reformikomisjoni sertifikaati riiklikult soodustatud projekti kohta, tuleks tasuda. Seetõttu tekib sellest kasusaajatele ettevõtetele kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. Kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, kuna õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldatakse juurdepääs sellele kavale üksnes ettevõtetele, kes investeerivad seaduses lõplikult kindlaks määratud konkreetsetesse ärivaldkondadesse ning hangivad riiklikult soodustatud projekti sertifikaadi. Samuti puudusid objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b võiks teha järelduse, et toetuse saamise õigus on automaatne.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(297)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse imporditud seadmete käibemaksu ja tollimaksu vabastuse summat. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning liit on seda kava eelneva tasakaalustavate tollimaksude menetluse käigus juba uurinud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise käigus sellesama kava kohta antud hinnang; mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu põhjenduses 252 märgitud.
(298)
Sel moel kõigi koostööst keeldunud ettevõtete kohta kindlaks määratud subsiidiumimäär on 0,89 %, mis on kaetud kvaliteetpaberi sektori uurimise käigus selle kava suhtes kindlaksmääratud määrade aritmeetiline keskmine.
3.3.6.2. Käibemaksu tagastused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, kes soetavad oma riigis valmistatud seadmeid
a) Kirjeldus
(299)
Selle kava raames võimaldatakse välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele soodustusi kodumaal valmistatud seadmete soetamisel tasutud käibemaksu tagastamise kujul. Need seadmed ei tohi olla kantud selliste kaupade kataloogi, mille suhtes maksuvabastust ei kohaldata, ning seadmete väärtus ei tohi ületada välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suhtes kohaldatavat koguinvesteeringute piirmäära vastavalt oma riigis toodetud seadmete soetamise suhtes rakendatavatele katselistele haldusmeetmetele. Selle kava tasakaalustas liit kaetud kvaliteetpaberi sektoriga seotud subsiidiumidevastase menetluse käigus (74) ning USA riigiasutused tegid sama Hiina RVst pärit kaetud lehtmetalli tasakaalustava tollimaksu menetluse käigus (75).
b) Õiguslik alus
(300)
Selle kava õigusliku aluse moodustavad riikliku maksuameti 20.09.1999 ringkiri nr 171, 199 esialgsete meetmete tühistamise kohta seoses oma riigis valmistatud seadmete soetamisel välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete tasutud maksude tagastuste haldamisega; rahandusministeeriumi dokument nr 176 (2008): rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti märgukiri Hiinas valmistatud seadmete soetamisel tasutud maksude välisinvestorite rahastatud ettevõtetele tagastamise poliitika rakendamise lõpetamise kohta.
c) Koostöösoovimatus
(301)
Hiina RV valitsus väitis, et see kava lõpetati alates 1. jaanuarist 2009 eespool nimetatud märgukirjaga nr 176 (2008). Komisjon palus Hiina RV valitsusel esitada teavet nende soodustuste tegeliku lõppemise kohta, mis pidid olema jaotatud pikema ajaperioodi peale, kuivõrd see kava on seotud oma riigis valmistatud varade soetamisega. Teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, viitas Hiina RV valitsus lihtsalt valimisse kaasatud tootjate vastustele. Komisjon viitab oma argumentidele Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused (põhjendus 34 ja sellele järgnevad põhjendused eespool). Samuti märgib komisjon, et märgukirjas nr 176 on sätestatud rahastamiskõlblike põhivarade soetamiseks ja soodustuste saamiseks taotluste esitamise jaoks üleminekuperiood kuni 30. juunini 2009. Kuivõrd Hiina RV valitsus soodustuste järkjärgulise lõppemise kohta mingit teavet ei esitanud ning arvestades, et need soodustused, mis on seotud põhivaradega, võivad olla jaotatud pikema ajaperioodi peale ja jätkuda veel uurimisperioodil, sõnastab komisjon oma järeldused selle kava kohta vastavalt algmääruse artiklile 28, s.o tuginedes kättesaadavale teabele, nimelt kaetud kvaliteetpaberi menetluses tehtud järeldustele.
d) Uurimise järeldused
(302)
Seda kava käsitatakse subsiidiumina Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses ning seega võimaldatakse selle raames kasusaajatele ettevõtetele kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. Kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, kuna õigusaktid, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldavad juurdepääsu selle kavale ainult teatavatele ettevõtetele (välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted), kes soetavad seadmeid, mis ei ole kantud selliste seadmete kataloogi, mille suhtes maksuvabastust ei rakendata. Ei esine mingeid märke, mis osutaksid konkreetsuse puudumisele vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b, sest puuduvad objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise tingimuste kohta ja tõendid selle kohta, et toetuse saamise õigus on automaatne. Lisaks on see kava konkreetne ka algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti b tähenduses, sest subsiidium sõltub sellest, kas kasutatakse omamaiseid või imporditud kaupu.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(303)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse kodumaal valmistatud seadmete soetamisel tasutud käibemaksu tagastuse summat. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning liit on seda kava eelneva tasakaalustavate tollimaksude menetluse käigus juba uurinud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, kaetud kvaliteetpaberiga seotud menetluse käigus sellesama kava kohta antud hinnang; mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu põhjenduses 252 märgitud.
(304)
Sel moel kõigi koostööst keeldunud ettevõtete kohta kindlaks määratud subsiidiumimäär on 0,04 %, mis on kaetud kvaliteetpaberiga seotud menetluse käigus selle kava kohta kindlaksmääratud määrade aritmeetiline keskmine.
3.3.6.3. Põhivara käibemaksu mahaarvamine Kesk-Hiina piirkonnas
a) Kirjeldus
(305)
See kava hõlmab käibemaksukohustuslastest maksumaksjaid, kes tegutsevad peamiselt teatavates loetletud sektorites, sealhulgas metallurgiatööstuses. Kavas on sätestatud, et toetuse saamise õigust omavad käibemaksukohustuslastest maksumaksjad, kes tegutsevad 26 Kesk-Hiina vana tööstuspiirkonna linnas ning investeerivad teatavatesse põhivaradesse, võivad nende põhivarade pealt tasutud käibemaksu oma üldisest tasumisele kuuluva käibemaksu summast maha arvata.
b) Õiguslik alus
(306)
Selle kava õiguslikuks aluseks on rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti märgukiri nr 75, 2007, millega määratakse kindlaks vahepealsed meetmed mahaarvatava käibemaksu summa suurendamiseks Kesk-Hiina piirkonnas, ning rahandusministeeriumi dokument nr 170 (2008): Rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti märgukiri mitmes käibemaksureformi üleriigilise rakendamisega seotud küsimuses.
c) Koostöösoovimatus
(307)
Hiina RV valitsus väitis, et see kava lõpetati alates 1. jaanuarist 2009 märgukirjaga nr 170 (2008), ning viitas teabe osas võimalike soodustuste kohta, mida võidi selle kava alusel saada, valimisse kaasatud tootjate vastustele. Komisjon viitab oma argumentidele Hiina RV valitsusele esitatud palve osas esitada terviklikud vastused (põhjendus 34 ja sellele järgnevad põhjendused eespool). Komisjon nendib, et märgukirjas nr 170 on tõepoolest öeldud, et Kesk-Hiina piirkonnas tegutsevate ettevõtete käibemaksusoodustused lõpevad 2008. aasta lõpus ning neid saab edasi kanda ainult kuni jaanuarini 2009. Samas võivad aga need soodustused, mis on seotud põhivaradega, olla jaotatud pikema ajaperioodi peale ja jätkuda ka veel uurimisperioodil, ning samuti tundub, et see märgukiri kätkeb veel üht käibemaksusoodustuste süsteemi, mida kohaldatakse Kesk-Hiina piirkonnas tegutsevate ettevõtete suhtes alates jaanuarist 2009 ning mis seisneb kehtivate käibemaksumäärade alandamises poole võrra. Arvestades, et Hiina RV valitsus selle kava raames võimaldatud, kuid veel kasutamata soodustuste järkjärgulise lõppemise kohta ega selle kava asendamise kohta uue kavaga selgitusi ei esitanud, tugineb komisjon oma järeldustes selle kava kohta toimikus kättesaadavatele tõenditele vastavalt algmääruse artiklile 28.
d) Uurimise järeldused
(308)
Seda kava käsitatakse subsiidiumina Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses ning seega võimaldatakse selle raames kasusaajatele ettevõtetele kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses, mis võrdub käibemaksu säästuga seoses põhivara soetamisega seotud mahaarvamisega. See kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, sest juurdepääs kavale on õigusaktidega võimaldatud vaid teatavatele ettevõtetele, s.o loetletud sektorites tegutsevatele ettevõtetele. Kava on konkreetne ka algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest seda rakendatakse ainult kindlates piirkondades, s.o Kesk-Hiina piirkonna vana tööstustsooni linnades.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(309)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Saaja saadud kasuks peetakse säästetud käibemaksusummat tulenevalt põhivara soetamisega seotud mahaarvamisest. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning võrreldavat käibemaksukava on selle menetluse käigus juba uuritud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, põhjendustes 297 ja 298 esitatud hinnang.
(310)
Sel moel kindlaks määratud subsiidiumide määr kõigi koostööst keeldunud ettevõtjate osas on 0,89 %.
3.3.6.4. Muud Ma'anshanis rakendatavad maksusoodustused
a) Uurimise järeldused
(311)
Kaebuses on loetletud mitmesuguseid maksusoodustusi, mida võimaldati aastatel 2008 kuni 2010 Ma'anshani ja Wuhani linna orgaanilise kattega terastoodete tootjatele, sealhulgas vabastus linnahoolduse ja ehitusmaksust ning lisatasud haridusele eraldatud vahenditest. Komisjon palus Hiina RV valitsust esitada nende maksusoodustuste kohta teavet. Hiina RV valitsus vastas, et küsitud teave ei ole uurimise seisukohast asjakohane, sest ükski valimisse kaasatud eksportivatest tootjatest ei tegutse Ma'anshanis. Komisjon viitab oma selgitusele, et Hiina RV valitsusel paluti esitada teavet ka seoses väidetega subsiidiumide eraldamise kohta valimisse mittekaasatud ettevõtetele (põhjendused 34-35 eespool).
(312)
Kuna Hiina RV valitsus seda teavet ei esitanud, teeb komisjon järelduse, et Ma'anshanis ja Wuhanis kättesaadavaid maksusoodustusi tuleb käsitada subsiidiumina Hiina RV valitsuse poolse tulust loobumise kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kasusaajad ettevõtted saavad seeläbi kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest neist soodustustest tekib maksusääst, mis võrdub vahega tegelikult tasutud maksusumma ja tavapärase maksusumma vahel, mis tulnuks tasude selle kava puudumisel. Kava on algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses konkreetne, sest seda rakendatakse ainult ettevõtete suhtes, kes tegutsevad kindlates piirkondades, s.o Ma'anshani omavalitsusüksustes.
b) Subsiidiumisumma arvutamine
(313)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Muu selle kasu hindamiseks vajaliku teabe puudumisel lähtus komisjon oma järeldustes kaebuses sisalduvast teabest. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma subsiidiumisaajate kogukäibega uurimisperioodil (nimetaja), sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(314)
Sel moel kindlaks määratud subsiidiumide määr kõigi koostööst loobunud ettevõtjate osas küünib 0,08 %ni.
3.3.7. TOETUSKAVAD
(315)
Kaebuses väideti, et alates aastast 2005 kuni hiljutise ajani (sealhulgas aasta 2009) said kõnealust toodet valmistavad ettevõtted kasu mitmest toetuskavast ja nende allkavadest. Ei saa välistada, et selle kava raames tehtavaid väljamakseid tehakse kas jätkuvalt edasi või on need teostatud ühekordse maksena seoses mõne kapitaliinvesteeringuga, mistõttu võib olla olemas jätkuvaid soodustusi, mis ei ole valitud 15aastase amortiseerimisperioodi jooksul veel täielikult ära kasutatud. Hiina RV valitsusel paluti esitada nende kavade kohta teavet, kuid ta ei esitanud sisulist vastust ühegi kõnealuse kava kohta. Seepärast, kuna ei ole olemas Hiina RV valitsuse vastuseid ühegi nimetatud aspekti kohta, tugineb komisjon algmääruse artikli 28 kohaselt oma järeldustes parimatele kättesaadavatele tõenditele.
3.3.7.1. Hiina maailma tippkaubamärkide kava
a) Õiguslik alus
(316)
Vastavalt kaebuses esitatud teabele moodustavad selle kava õigusliku aluse:
-
Ringkiri GZJH (2005) nr 95 võimalike Hiina maailma tippkaubamärkidena tunnustatavate toodete hindamise läbiviimise kohta;
-
Hiina tippkaubamärkide strateegia edendamise komisjoni teatis nr 5, 2005, milles kuulutatakse välja Hiina tippkaubamärgitoodete nimekiri;
-
Ringkiri nr ZJZH [2006] nr 11 Hiina maailma tippkaubamärkide rakendamise kohta aastal 2006;
-
Hiina tippkaubamärkide strateegia edendamise komisjoni teatis nr 6, 2006, milles kuulutatakse välja Hiina tippkaubamärgitoodete nimekiri;
-
Hiina tippkaubamärkide strateegia edendamise komisjoni teatis nr 6, 2007, milles kuulutatakse välja Hiina tippkaubamärgitoodete nimekiri;
-
Ringkiri nr ZJZH [2008] nr 23 Hiina maailma tippkaubamärkide rakendamise kohta aastal 2008;
-
Hiina RV valitsuse kehtestatud meetmed Hiina tippkaubamärgitoodete haldamiseks.
b) Toetuse saamise õigus
(317)
Selle kava raames on toetuse saamise õigus ainult tootjatel, kellele on omistatud „Hiina maailma tippkaubamärgi” nimetus. Kaebuses loetletakse hulk terasetooteid, mille on valmistanud käesoleva uurimise raames uuritavad terasetootmise ettevõtted, kellele on selline nimetus omistatud.
c) Uurimise järeldused
(318)
Arvestades Hiina RV valitsuse poolset koostöövalmiduse puudumist, põhinevad järeldused toimikus kättesaadaval teabel algmääruse artikli 28 kohaselt.
(319)
Selle kava raames võimaldatakse rahalist toetust toetuste, turuintressist madalama intressiga laenude ja muude soodustuste kujul, mis kujutavad endast otseseid rahaülekandeid, mis loovad saajale kasu algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses.
(320)
See subsiidium on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, sest juurdepääs sellele on õigusaktidega võimaldatud üksnes teatavatele ettevõtetele, so. ettevõtetele, kelle toodetele on omistatud „Hiina maailma tippkaubamärgi” nimetus. Samuti ei ole subsiidiumi võimaldava asutuse kehtestatud objektiivseid kriteeriume selle kava raames toetuse saamise õiguse kindlaksmääramiseks, kusjuures see õigus ei ole automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
d) Subsiidiumisumma arvutamine
(321)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kuna täpseid arvulisi andmeid ei ole kusagilt mujalt võtta, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hindamiseks üks võrreldav USA riigiasutuste otsus. Nagu eespool märgitud, jälgiti subsiidiumisummade võrdlemisel teiste uurimiste tulemustega pidevalt ka selle määruse menetlemise käigus muu hulgas seda, kas kõnealuse skeemi kasutamises on toimunud märkimisväärseid muudatusi, ja kas on võimalik, et subsiidiumisumma on aja jooksul vähenenud. Tuleb märkida, et korduvate subsiidiumide summa tavapäraselt sel viisil ei vähene. Subsiidiumisumma mis tahes muutuste või vähenemise puudumise tõttu kasutatakse käesoleva juhtumi puhul subsiidiumisummana kõnealuses uurimises rakendatud esialgset määra.
(322)
Selle kohaselt määrati kõigi koostööst keeldunud ettevõtete subsiidiumimääraks uurimisperioodi vältel selle kava raames 0,13 %, mis on sarnaste kavade puhul rakendatud subsiidiumimäärade aritmeetiline keskmine ning kehtestatud järgmiste dokumentidega: USA 6. aprilli 2009 otsus-memorandum sidrunhappe ja teatavate sidrunhappe soolade kohta (lk 6) (Föderaalregister, kd 74, nr 69, lk 16836, 13.4.2009); USA 14. mai 2010 otsus-memorandum eelpingestatud betooni terasarmatuuri kohta (lk 29) (Föderaalregister, kd 75, nr 98, lk 28557, 21.5.2010); USA 28.5.2010 otsus-memorandum teatavate terasrestide kohta (lk 18) (Föderaalregister, kd 75, nr 109, lk 32362, 8.6.2010), USA 28. märtsi 2011 otsus-memorandum pressitud alumiiniumi kohta (lk 19) (Föderaalregister, kd 76, nr 64, lk 18521, 4.4.2011); ning USA 11. oktoobri 2011 otsus-memorandum mitmekihiliste puitpõrandate kohta (lk 17) (Föderaalregister, kd 76, nr 201, lk 64313, 18.10.2011). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (76).
3.3.7.2. Tuntud kaubamärkide kava ja allkavad (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Õiguslik alus
(323)
Kaebuses esitatud andmete kohaselt on selle kava õiguslik alus Shandongi allkava osas järgmine:
-
Teade trükkimise ja levitamise kohta seoses 2003. aasta poliitikaga väliskaubanduse soodustamiseks ja laiendamiseks Shandongis, LWJMJCZ, [2003] nr 180;
-
2004. aasta poliitika väliskaubanduse ja majanduskoostöö arendamise soodustamiseks Shandongis, LWJMJCZ, [2003] nr 1037;
-
2005. aasta poliitika väliskaubanduse ja majandussuhete arendamise soodustamiseks Shandongis;
-
Teade trükkimise ja levitamise kohta seoses 2006. aasta poliitikaga väliskaubanduse ja majanduskoostöö arendamise soodustamiseks Shandongis, LWJMJCZ, [2006] nr 5;
-
Eripreemiafondi eelarve ekspordikaubamärkide väljatöötamiseks, Lucaiqizhi, 2008, nr 75.
b) Toetuse saamise õigus
(324)
Selle kava alusel saavad soodustusi tuntud kaubamärkidena määratletud ja eksporditurgudele suunatud kauba tootjad. Kaebuses on viidatud mitmele asjaomase toote tootjale, kes said selle kava alusel kasu vähemalt 2009. aastani.
c) Uurimise järeldused
(325)
Kaebuses kinnitatakse, et see kava loodi omamaiste edukate tootmisharude edendamiseks ja nende toodete maailmaturule eksportimise soodustamiseks. Selle kava peamine raamistik on kehtestatud riiklikus kavas ning provintside valitsused ja kohalikud omavalitsused loovad oma tuntud kaubamärkide kavad kooskõlas riikliku kavaga, et soodustada kohalike toodete eksporti. USA on kõnealuse toetuskava WTOs (DS 387) vaidlustanud. Lisaks on USA ametiasutused mitmes menetluses seda kava tasakaalustanud, millele on kaebuses osutatud. Komisjon on samuti kasu tasakaalustanud seoses selle kavaga hõlmatud kaetud kvaliteetpaberi juhtumiga (77).
(326)
Tuntud kaubamärkide kava alusel antakse rahalist toetust subsideeritud intressiga laenudena, teadus- ja arendustegevuse rahastamise kaudu, ning rahalise toetuspreemiana ekspordile. Nende soodustuste puhul on tegemist otsese rahalise ülekandega, mille kaudu saajad saavad kasu algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses.
(327)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs sellele on õigusaktide alusel tagatud vaid nendele äriühingutele, kes ekspordivad tuntud kaubamärkidena määratletud tooteid. Lisaks, arvestades toetust andva asutuse puhul objektiivsete kriteeriumide või tingimuste ilmset puudumist selle kava rakendamisel, ilmneb konkreetsus ka algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti b tähenduses. Selle subsiidiumikava põhjal toimuv sooduskohtlemine on konkreetne ka vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 4 punktile a, sest toetused sõltuvad asjaomaste tuntud kaubamärkidena määratletud toodete ekspordi tulemuslikkusest.
d) Subsiidiumisumma arvutamine
(328)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamisel olnud USA ametiasutuste võrreldavad otsused (kava iseloomu sarnasuse alusel). Nagu eespool märgitud, jälgiti subsiidiumisummade võrdlemisel teiste uurimiste tulemustega pidevalt ka selle määruse menetlemise käigus muu hulgas seda, kas kõnealuse skeemi kasutamises on toimunud märkimisväärseid muudatusi, ja kas on võimalik, et subsiidiumisumma on aja jooksul vähenenud. Tuleb märkida, et korduvate subsiidiumide summa tavapäraselt sel viisil ei vähene. Subsiidiumisumma mis tahes muutuste või vähenemise puudumise tõttu kasutatakse käesoleva juhtumi puhul subsiidiumisummana kõnealuses uurimises rakendatud esialgset määra.
(329)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute puhul kõnealuse kavaga seoses sel viisil kindlakstehtud subsiidiumimäärana kinnitatakse uurimisperioodil 0,13 %, mis on sarnaste kavade aritmeetiline keskmine, nagu on kehtestatud USA 6. aprilli 2009. aasta otsus-memorandumis sidrunhappe ja teatavate sidrunhappe soolade kohta (lk nr 6) (Föderaalregister, kd 74, nr 69, lk 16836 / 13.4.2009), USA 14. mai 2010. aasta otsus-memorandumis eelpingestatud betooni terasarmatuuri kohta (lk nr 29) (Föderaalregister, kd 75, nr 98, lk 28557 / 21.5.2010), USA 28. mai 2010. aasta otsus-memorandum teatavate terasrestide kohta (lk nr 18) (Föderaalregister, kd 75, nr 109, lk 32362, 8.6.2010), USA 28. märtsi 2011. aasta otsus-memorandumis pressitud alumiiniumi kohta (lk nr 19) (Föderaalregister, kd 76, nr 64, lk 18521, 4.4.2011) ning USA 11. oktoobri 2011. aasta otsus-memorandumis mitmekihiliste puitpõrandate kohta (lk nr 17) (Föderaalregister, kd 76, nr 201, lk 64313, 18.10.2011). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (78).
3.3.7.3. Riiklik võtmetehnoloogia projektide fond
a) Hiina RV valitsuse koostöösoovimatus
(330)
Vastuses küsimustikule märkis Hiina RV valitsus üksnes seda, et kõnealune kava lõppes 2003. aastal ja ükski valimisse kaasatud eksportijatest ei ole sellest kasu saanud. Kuna Hiina RV valitsus ei lisanud vastusele mingit tõendusmaterjali ega täiendavat selgitust, analüüsib komisjon seda kava kättesaadavate faktide alusel vastavalt algmääruse artiklile 28.
b) Õiguslik alus
(331)
Selle kaebuses väljatoodud kava õiguslik alus on järgmine:
-
Riigi ringkirjad: Guojingmao Touzi nr 886 (1999), Guojingmao Touzi nr 122 (1999), Guojingmao Touzi nr 1038 (1999), Guojingmao Touzi nr 822 (2000) ja
-
Meetmed riikliku võla erifondi haldamiseks riiklike võtmetehnoloogiate uuendamise projektide puhul
c) Toetuse saamise õigus
(332)
Vastavalt kaebuses toodud õiguslikule alusele valitakse selle kava raames toetatavad äriühingud peamiselt suurte riigi valduses olevate ettevõtete seast, mille hulgas on 512 keskse tähtsusega äriühingut, 120 katseettevõtete rühma ja tootmisharu juhtivat äriühingut. Samuti eelistatakse geograafilises mõttes äriühinguid, mis asuvad vanades tööstustsoonides kirde-, kesk- ja läänealadel.
d) Uurimise järeldused
(333)
Koostöö puudumise tõttu Hiina RV valitsusega toetub komisjon kaebuses esitatud elementidele ja/või teistele kaebuses nimetatud allikatele (79).
(334)
Kaebuses on märgitud, et selle kava alusel püüti tagada rahalist toetust abikõlblikele äriühingutele, et soodustada tehnoloogilist uuendamist esmatähtsates tööstusharudes, ettevõtete ja toodete arendamist; tehnoloogia ajakohastamise hõlbustamist; tootestruktuuri täiustamist; kvaliteedi parandamist; pakkumise suurendamist; kodumaise nõudluse laienemist; riigi majanduse pidevat ja tervet arengut. Vastavalt kaebusele on fondi abil toetatud 47 raua- ja teraseettevõtet investeeringutega kokku 75 miljardi jüaani ulatuses. USA ametiasutused on seda kava vähemalt kahes menetluses tasakaalustanud.
(335)
Kava puhul on tegemist subsideerimisega, sest selle alusel antakse rahalist toetust põhivara soetamiseks ning äriühingud saavad kasu algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Kuna subsiidium on seotud põhivaraga ning seda jagatakse aja jooksul, järeldatakse olemasolevate faktide põhjal, et see toetus jätkub uurimisperioodi ajal.
(336)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest juurdepääs toetusele on tagatud vaid teatavatele riigile kuuluvatele äriühingutele ja riikliku osalusega äriühingutele 512 keskse tähtsusega äriühingu ning 120 katseettevõtete rühma hulgas. Kuna projekt keskendub ettevõtetele, mis asuvad vana tööstustsooni konkreetselt määratletud geograafilistes piirkondades kirde-, kesk- ja läänealadel, on see konkreetne ka algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(337)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel oli kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks USA ametiasutuste sarnane otsus, nimelt USA 10. septembri 2010. aasta otsus-memorandum teatavate süsinikterasest ja legeeritud terasest õmbluseta toodete, magistraaltorude ja survetorude kohta (lk 19) (Föderaalregister, kd 75, nr 182, lk 57444, 21.9.2010)
(338)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute puhul seoses kõnealuse kavaga sel viisil kindlakstehtud subsiidiumimäärana uurimisperioodil kinnitatakse 0,01 %, mis langeb kokku eelmises põhjenduses osutatud USA otsusega kehtestatud määraga.
3.3.7.4. Kavad dumpinguvastase tegevusega seotud õigusabikulude tagastamiseks
a) Hiina RV koostöösoovimatus
(339)
Kaebuses on osutatud mitmesugustele uurimistele, mille on läbi viinud USA ametiasutused (80) ja komisjon (kaetud kvaliteetpaberi menetlus) ja mille puhul leiti, et tasakaalustamist vajavad mitmed piirkondlikud kavad, mille raames kohalik rahandusosakond hüvitas 40 % õiguskuludest äriühingu osalemise eest dumpinguvastases menetluses. Kuna Hiina RV otsustas küsimustele selle kava kohta mitte vastata, märkides vaid, et valimisse kaasatud eksportijad ei ole sellest kasu saanud, toetub komisjon oma järeldustes toimikus kättesaadavale tõendusmaterjalile vastavalt algmääruse artiklile 28.
b) Õiguslik alus
(340)
Vastavalt kaebusele ja komisjoni otsusele kaetud kvaliteetpaberi juhtumi kohta (põhjendus 193), on selle kava õiguslik alus järgmine:
-
dumpinguvastases, subsiidiumivastases ja kaitsemeetmeid käsitlevas uurimises osalejate toetusmeetmete rakendamise eeskirjad.
c) Toetuse saamise õigus
(341)
See kava on ette nähtud dumpinguvastastes uurimistes osalevatele äriühingutele, kes tegutsevad vastavalt kaubandusministeeriumi ja provintsi ametiasutuste juhistele.
d) Uurimise järeldused
(342)
Kava puhul on tegemist subsideerimisega, sest selle alusel antakse rahalist toetust otsese rahalise ülekandena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses, et katta õiguskulud seoses dumpinguvastastes menetlustes osalemisega, ning selle alusel saavad äriühingud kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. Kõnealune subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a ja punkti c tähenduses, sest juurdepääs sellele on tagatud vaid teatavatele äriühingutele, kelle suhtes kohaldatakse dumpinguvastaseid menetlusi. Lisaks on see kava konkreetne ka vastavalt algmääruse artikli 4 lõikele 3, arvestades, et seda saavad üksnes äriühingud, mis on registreeritud kindlates geograafilistes piirkondades, mida haldavad kõnealust kava kohaldavad asjaomased provintsi ametiasutused.
e) Subsiidiumisumma arvutamine
(343)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti saaja saadud kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kuna selle kasu hindamiseks vajalik teave puudub ning liidu asutused on seda kava eelneva subsiidiumidevastase menetluse käigus juba uurinud, osutus kõige asjakohasemaks teabeallikaks, mille alusel eksportivatele tootjatele tekkinud kasu hinnata, varasem sellesama kava kohta antud hinnang kaetud kvaliteetpaberi menetluses; mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu põhjenduses 252 märgitud.
(344)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute subsiidiumimäärana kinnitatakse 0,01 % kaetud kvaliteetpaberi juhtumi järelduste alusel (81).
3.3.8. VALITSUSE POOLNE KAUPADE OSTMINE TEGELIKUST MAKSUMUSEST SUUREMA HINNAGA
(345)
Kaebus sisaldas tõendusmaterjali selle kohta, et Hiina RV valitsus ostis riigi omanduses olevate ettevõtete kaudu terastooteid orgaanilise kattega terastoodete tootjatelt. Kaebuses osutati mitmetele Hiina RV valitsuse teostatud terastoodete ostudele, sh värviga kaetud lehtteras, kuumvaltsitud teraspoolid, külmvaltsitud lehtteras, keskmise paksusega lehtmetall, tsingitud lehtteras ja palju muud. Kaebuses näidati, et hind, millega riigiettevõtted neid tooteid ostsid, määrati erinevate elementide ja/või võrdlusaluste põhjal, ning esines piirhindu või kohandusi sõltuvalt eri toodetest ja tehinguga seotud osapooltest.
(346)
Hiina RV valitsus viitas oma vastuses üldistele argumentidele seoses riigiettevõtetega, väites, et ei ole tõestatud, et kõnealuste terastoodete riigiettevõtetest ostjad olid riigiasutused WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu tähenduses ning et Hiina RV valitsusel oli võimatu koguda tehingutega seotud andmeid tundmatute üksuste kohta. Samuti märkis Hiina RV valitsus, et kaebuses ei ole osutatud ühelegi kaupade ostule seoses valimisse kaasatud eksportijatega. Komisjon osutab oma järeldustele orgaanilise kattega terastoodete ja muude terastoodete ostjate kohta, kes on riigiettevõtted (põhjendused 49-73) ning Hiina RV valitsusele esitatud taotlusele esitada teavet ka valimisel kaasamata eksportijate kohta (vt ülaltoodud põhjendusi 34 ja 35). Arvestades, et Hiina RV valitsus ei esitanud täiendavat teavet kõnealuse kava kohta, toetub komisjon oma järeldustes toimikus kättesaadavale tõendusmaterjalile vastavalt algmääruse artiklile 28.
(347)
Kui hinnad on turuhindadest kõrgemad ja orgaanilise kattega terastoodete tootjad saavad riigilt riigiettevõtetest ostjate kaudu kasu, on see kava tasakaalustatav algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii ja artikli 6 punkti d tähenduses. Samuti tuleb arvesse võtta, et kaebuses esitatud väide selle kohta, et turul puudub usaldusväärne erasektori hind seoses avaliku sektori ülekaaluga teraseturul, on uurimisel kinnitust leidnud, sest riigi omanduses olevatel ettevõtetel on Hiina teraseturul valdav osakaal vähemalt kuumvaltsitud terase ja külmvaltsitud terase osas (vt põhjendusi (76-79). Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne ka algmääruse artikli 4 lõike 2 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud üksnes valitud, riigi osalusega ettevõtetele. Siiski ei võimaldanud kõnealuste tehingute ja nende aluseks olevate lepingute keerukus koos vajalike üksikasjade puudumisega dokumentides komisjonil jõuda selle kava kohta kindlale järeldusele. Seega otsustas komisjon kõnealuse kava hindamise lõpetada.
3.3.9. MUUD PIIRKONDLIKUD KAVAD
a) Hiina RV koostöösoovimatus
(348)
Hiina RV valitsus vastas, et kuna üks valimisse kaasatud tootjatest asub käesolevas punktis osutatud piirkondlike kavade kohaldamise alal, ei ole komisjoni taotletud teave uurimise seisukohalt asjakohane. Arvestades selle teabe asjakohasust uurimise seisukohast (vt ülaltoodud põhjendusi 34-35), toetub komisjon seoses Hiina RV valitsuse vastuse puudumisega oma otsuses kõikidele käesolevas punktis nimetatud piirkondlike kavade osas kättesaadavatele faktidele vastavalt algmääruse artiklile 28.
3.3.9.1. Tianjini Binhai uues piirkonnas ja Tianjini tehnoloogilis-majanduslikus arengupiirkonnas antavad subsiidiumid
a) Õiguslik alus
(349)
Kiirendatud amortisatsioonikorra alus on finantsministeeriumi ja riigi maksuameti ringkiri seonduvate ettevõtte tulumaksu soodustuste kohta Tianjini Binhai uue piirkonna arengu ja avatuse toetamiseks.
b) Uurimise järeldused
(350)
Kaebuses on väidetud, et kava eesmärk on soodustada teadustehnoloogilise infrastruktuuri rajamist Tianjini Binhai uues piirkonnas ja Tianjini tehnoloogilis-majanduslikus arengupiirkonnas ning ehitada üles teadustehnoloogiline renoveerimissüsteem ja hooldussuutlikkus. Kaebuse kohaselt anti rahalist toetust kõnealuse kava alusel teaduse ja tehnoloogia fondi raames ja kiirendatud amortisatsioonikava raames. See toetus on kättesaadav äriühingutele, mis asuvad Tianjini Binhai uue piirkonna halduskomisjoni pädevusalas, sh asjaomast toodet tootvad / eksportivad äriühingud. Kaebuses osutati USA ametiasutuste tasakaalustusmenetluses vastu võetud otsusele seoses teatavate Hiina RVst pärit süsinikterasest ja legeeritud terasest õmbluseta toodete, magistraaltorude ja survetorudega, milles leiti, et kõnealune kava on tasakaalustatav (82).
(351)
Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd, toetub komisjon algmääruse artikli 28 kohaselt oma otsuses kõnealuse kava kohta parimale kättesaadavale teabele, mis on esitatud kaebuses ja mainitud USA ametiasutuste otsuses.
(352)
Kõnealuse kava alusel saavad äriühingud ühekordset kasu toetustena teaduse ja tehnoloogia fondi raames algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses (otsene rahaline ülekanne) ning riigi saamata jäänud tuluna vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii kiirendatud amortisatsioonikava puhul.
(353)
Subsiidiumid teaduse ja tehnoloogia fondi ja kiirendatud amortisatsioonikava raames on konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud üksnes kindlas geograafilises piirkonnas asuvatele äriühingutele (st Tianjini Binhai uus piirkond ja/või Tianjini tehnoloogilis-majanduslik arengupiirkond).
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(354)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti äriühingute kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus, nimelt USA 10. septembri 2010. aasta otsus-memorandum teatavate süsinikterasest ja legeeritud terasest õmbluseta toodete, magistraaltorude ja survetorude kohta (lk nr 20 ja 21) (Föderaalregister, kd 75, nr 182, lk 57444, 21.9.2010). Seoses USA ametiasutuste läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (83).
(355)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute uurimisperioodi subsiidiumi kogumäärana kinnitatakse 0,61 %, mis vastab asjaomaste kavade kogumäärale, nagu on kehtestatud otsuses, millele on viidatud eelmises põhjenduses.
3.3.9.2. Kirdepiirkonnaga seotud kavad
a) Õiguslik alus
(356)
Õiguslik alus on finantsministeeriumi ja riigi maksuameti 14. septembri 2004. aasta ringkiri määruste trükkimise ja levitamise kohta asjaomastel teemadel seoses käibemaksu mahaarvamise ulatuse laiendamisega kirdepiirkonnas.
b) Uurimise järeldused
(357)
Kaebuse esitaja kinnitas, et Hiina RV valitsus pani kirdepiirkonna taaselustamise kavale aluse 2003. aastal, et taaselustada Daliani linna vana tööstustsooni ja kolme kirdeprovintsi (Liaoning, Jilin ja Heilongjiang), mis kujutavad endast Hiina terasetööstuse traditsioonilist keskust. Kaebuses esitatud teabe kohaselt on Hiina RV valitsus asutanud eripanga Northeast Revitalisation Bank, mis on riiginõukogu kontrolli all ning mille ülesandeks on rahastada kirdepiirkonna vana rasketööstuskeskuse taaselustamise toetamist.
(358)
Kaebuses osutati ka kõnealuse kava raames panga Export-Import Bank of China antud subsiidiumile panga Daliani haru kaudu kokku 5 miljardi jüaani (RMB) suuruses summas ekspordikrediidina ja muule madala kulukuse määraga krediidile 150 miljoni jüaani (RMB) väärtuses, mis kindlustab kokkuhoidu kohalikele äriühingutele alates 2003. aasta novembrist. Samuti mainiti kaebuses, et laenu anti ka krediidivõimetutele äriühingutele, et suurendada raskustes riigiettevõtete konkurentsivõimet, kellel oli ebaproportsionaalne juurdepääs rahalistele vahenditele vaatamata kõige suuremale halbade laenude osakaalule riigis.
(359)
Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd, toetub komisjon oma otsuses kõnealuse kava kohta kaebuses ja USA 17. novembri 2008. aasta otsus-memorandumis (kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude (magistraaltorude) kohta (lk 21 ja 22) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961, 24.11.2008)) esitatud teabele, mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud, nagu märgitud põhjenduses 252.
(360)
Kõnealuse kava alusel saavad äriühingud kasu: i) ekspordi intressitoetustena; ii) käibemaksu tagastamisena põhivara ostudelt.
(361)
Mis puutub i) ekspordi intressitoetustesse, siis kujutavad intressitoetused subsiidiumi algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. USA otsuses nimetatakse kõnealust kava „kirdepiirkonna taaselustamise kava” asemel „väliskaubanduse arendamise kavaks”, nagu on mainitud ka kaebuses. Seda kava haldavad Liaoningi provintsi ametiasutused (st Liaoningi provintsi väliskaubanduse ja majanduskoostöö osakond ja Liaoningi rahandusosakond). Abikõlblike projektide hulka kuuluvad muu hulgas eksportivate äriühingute projektid, mis on suunatud nende ekspordibaasi konkurentsivõime parandamisele ja rahvusvahelise turu uurimisele. Kuna need toetused sõltuvad eksporditegevusest, on see kava konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses.
(362)
Mis puudutab ii) käibemaksu tagastamist põhivara soetamisel, siis on tegemist subsiidiumiga riigi saamata jäänud tulu näol algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Selle kavaga nähakse ette, et teatavate tootmisharude käibemaksu maksjad võivad valmistoodete müügi käibemaksust maha arvata põhivara ostude käibemaksu. Kõnealune käibemaksu mahaarvamine on tagatud üksnes kirdepiirkonnas asuvatele ettevõtetele ja on seega regionaalselt eristav algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(363)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus (kava iseloomu sarnasuse alusel).
(364)
Kirdepiirkonna taaselustamise kavaga seoses kinnitatakse kõikide koostööst keeldunud äriühingute subsiidiumi kogumäärana uurimisperioodil 0,18 %, mis vastab saadud toetuste ja käibemaksu tagastuste kogumäärale väliskaubanduse arendamise kava raames, nagu kehtestati USA 17. novembri 2008. aasta otsus-memorandumiga kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude (magistraaltorude) kohta (lk 21 ja 22) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961, 24.11.2008). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (84).
a) Õiguslik alus
(365)
Õiguslik alus on Lianoningi provintsi ajutised haldusmeetmed kõrgtehnoloogiliste toodete ja seadmeid tootvate toodete ekspordi intressitoetuse kohta, mis kehtestati 16. detsembril 2004. aastal.
b) Uurimise järeldused
(366)
Kaebuses väideti, et kõnealuse kava alusel antakse toetust äriühingutele, et laiendada kõrgtehnoloogiliste toodete eksporti ja toetatakse Liaoningi provintsis asuvate ettevõtete arengut. Seda kava haldavad Liaoningi provintsi väliskaubanduse ja majanduskoostöö osakond, Liaoningi provintsi rahandusosakond ning Liaoningi provintsi majanduskomisjon. USA ametiasutused on pidanud seda kava tasakaalustatavaks ülaltoodud otsuses seoses magistraaltorudega (vt põhjendust 359).
(367)
Kõnealuse kava alusel saavad äriühingud kasu otsese rahalise ülekandena Hiina RV valitsuselt, mida kasutatakse pangalaenude intressi maksmiseks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Ekspordikrediidid on lühiajalised laenud, mida äriühingud, kes toodavad provintsis kõrgtehnoloogilisi tooteid ja tooteid seadmete tootmiseks, võtavad pankadelt ja pangavälistelt finantsasutustelt tootmiseks ja tegevuseks vajalike vahendite puudumise tõttu ekspordi deklareerimise ja makse saamise vahel. Abikõlblike äriühingute eksport peab ületama 1 miljonit USA dollarit aastas ning nad peavad eksportima tooteid, mis kuuluvad „Hiina kõrgtehnoloogiliste toodete ekspordikataloogi” või seadmete tootmise toodete hulka. Kõnealune kava on seega konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud ainult neid kriteeriume täitvatele äriühingutele. Samuti sõltub see kava eksporditegevusest vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 4 punktile a. See kava on ka regionaalselt eristav artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud üksnes kindlas geograafilises piirkonnas (Hiina kirdeosas) asuvatele äriühingutele.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(368)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus (kava iseloomu sarnasuse alusel).
(369)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute uurimisperioodi subsiidiumimääraks kehtestatakse 0,43 %, mis vastab ekspordi intressitoetuste kava määrale, nagu kehtestati USA 17. novembri 2008. aasta otsus-memorandumiga kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude (magistraaltorude) kohta (lk 23) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961 / 24.11.2008). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (85).
a) Uurimise järeldused
(370)
Kaebuses viidatakse eelmisele ekspordi intressitoetuste kavale, mis on abikõlblik ainult seoses tasumata ekspordikrediitidega. USA ametiasutused on pidanud ka seda kava tasakaalustatavaks ülaltoodud otsuses seoses magistraaltorudega.
(371)
Õiguslik alus on Liaoningi provintsi ajutised haldusmeetmed kõrgtehnoloogiliste toodete ja seadmeid tootvate toodete ekspordi intressitoetuse kohta, mis kehtestati 16. detsembril 2004. aastal.
(372)
Kõnealuse kava alusel saavad äriühingud kasu otsese rahalise ülekandena Hiina RV valitsuselt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Tegemist on kasuga algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 6 lõike b tähenduses, mis on võrdne kahe summa vahega, nimelt summa, mida laenu saav äriühing maksis, ja summa, mida ta maksaks turul saadava võrreldava kommertslaenu eest kava puudumise korral. Kõnealust laenu annab valitsus oma arengupankade ja riigiomandis olevate kommertspankade kaudu (vt ülaltoodud analüüsi põhjendustes 157-180). Need ekspordikrediidid on konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses, sest nad sõltuvad eksporditegevusest ning samuti algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud üksnes kindlas Hiina geograafilises piirkonnas asuvatele äriühingutele.
b) Subsiidiumisumma arvutamine
(373)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus (kava iseloomu sarnasuse alusel).
(374)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute uurimisperioodi subsiidiumimääraks kehtestatakse 1,05 %, mis vastab ekspordikrediitide kava määrade aritmeetilisele keskmisele, nagu kehtestati USA 17. novembri 2008. aasta otsus-memorandumiga kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude (magistraaltorude) kohta (lk 21 ja 22) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961, 24.11.2008). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (86).
a) Uurimise järeldused
(375)
Kaebuses on märgitud, et kava „Five Points, One Line Coastal Belt” loodi 21. jaanuaril 2006. aastal, ja seda tegi Liaoningi provintsi omavalitsus. Liaoningi omavalitsus annab subsiidiume teatavatele piirkonnas asuvatele äriühingutele. Esmaseks prioriteediks on äriühingud, mis asuvad viies peamises piirkonnas ekspordi tootmise baasidena. Sooduskohtlemine hõlmab rea soodustusi, kaasa arvatud tulumaksuvähendus 15 % võrra ettevõtetele, mida määratletakse kui „kõrgtehnoloogilisi” ettevõtteid, tulumaksuvabastused omamaisesse ettevõtlusse investeerinud kõrgtehnoloogilistele ettevõtetele, intressitoetuste saamine eelisjärjekorras, majanduse juhtimisega seotud privileegid ja vabastamine riigilõivudest. Kaebuses esitatud andmete alusel on riigile kuuluv arengupank China Development Bank andnud eelislaenu selle kava raames.
(376)
USA ametiasutused pidasid seda kava tasakaalustatavaks ülaltoodud otsuses seoses magistraaltorudega.
(377)
Kõnealuse kava õiguslik alus on „Liaoningi provintsi arvamus. Peamiste ranniku arengupiirkondade hõlvamise soodustamine”. Liaoningi arengu- ja reformikomisjon ning Liaoningi rahandusosakond haldavad intressitoetusi ja Huludao Beigangi tööstuspark, tööstuse ja kaubanduse ametiasutus reguleerivad kõnealuse kava alusel tagatud maksuvabastusi.
(378)
Kava alusel antakse rahalist toetust otsese rahalise ülekandena Hiina RV valitsuselt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses ja/või riigi saamata või sisse nõudmata jäänud tuluna algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Subsiidiumid kujutavad endast algmääruse artikli 3 lõike 2 kohaselt kasu, mis on võrdne toetuse summa ja/või maksuvabastusega. Subsiidiumid on konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest juurdepääs on tagatud üksnes teatavatele äriühingutele, mis asuvad Liaoningi provintsi ametiasutuste pädevusalas. Esmaseks prioriteediks on äriühingud, mis asuvad viies peamises piirkonnas, mis on määratletud ekspordibaasidena, ja seetõttu on nad konkreetsed ka algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses, sest nad sõltuvad eksporditegevusest.
b) Subsiidiumisumma arvutamine
(379)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus (kava iseloomu sarnasuse alusel).
(380)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute puhul sel viisil kindlakstehtud subsiidiumimäärana kinnitatakse uurimisperioodil 0,30 %, mis vastab määrale, mis on kõnealuse kava kohta kehtestatud USA 17. novembri 2008. aasta otsus-memorandumiga kvaliteetsest süsinikterasest ümmarguse ristlõikega keevistorude (magistraaltorude) kohta (lk 23) (Föderaalregister, kd 73, nr 227, lk 70961, 24.11.2008). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (87).
3.3.9.3. Toetused Jiangsu provintsi teaduse ja tehnoloogia kava raames
a) Õiguslik alus
(381)
Kõnealuse kava õiguslik alus on Jiangsu avalike teenuste teadustehnoloogilise platvormi haldusmeetmed (Sukeji (2006) nr 102; Sucaijiao (2006) nr 22).
b) Uurimise järeldused
(382)
Kaebuses on märgitud, et kõnealuse kava alusel antakse muu hulgas toetusi teatavatele äriühingutele. Hiina RV valitsus väitis küsimustiku vastuses, et ükski valimisse kaasatud äriühing ei kasutanud ega saanud sellest kavast kasu. Komisjon osutab oma argumentides, et Hiina RV valitsuselt oodati täielikke vastuseid ka küsimustele seoses valimisse kaasamata äriühingutega (vt ülaltoodud põhjendusi 34-35). Lisaks märgib komisjon, et kaebuses on võimalike kasusaajatena nimetatud nii valimisse kaasatud ettevõtted kui ka muud valimisse mitte kaasatud orgaanilise kattega terastoodete tootjad, kes asuvad asjaomases kohaldamispiirkonnas. Komisjon toetub seega oma järeldustes dokumentides esitatud faktidele vastavalt algmääruse artiklile 28, ja eriti teabele, mis on esitatud kaebuses, ning USA ametiasutuste järeldustele, mille alusel on kõnealust kava tasakaalustatud otsusega seoses Hiina RVst pärit eelpingestatud raudbetoonist terastraadiga (88).
(383)
Kõnealuse kava alusel antavad soodustused toetuste kujul kujutavad endast abi algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Kõnealused subsiidiumid on de facto konkreetsed vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c tingimustele, sest ilmselt puuduvad objektiivsed kriteeriumid või rahastamiskõlblikkust määratlevad tingimused kasu saamiseks selle kava raames (nagu osutab algmääruse artikli 4 lõike 2 punkt b), ja olemasolevate andmete põhjal ei tundu, et Jiangsu teaduse ja tehnoloogia osakond kasutab oma otsustusõigust subsiidiumide jaotamisel objektiivsel viisil.
c) Subsiidiumisumma arvutamine
(384)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute tulust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Täpse kvantifitseerimisvõimaluse puudumisel on kõige sobivam teabeallikas eksportivate tootjate kasu hindamiseks olnud USA ametiasutuste võrreldav otsus (kava iseloomu sarnasuse alusel).
(385)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute puhul sel viisil kindlakstehtud subsiidiumimäärana kinnitatakse uurimisperioodil 0,01 %, mis vastab määrale, mis on kõnealuse kava kohta kehtestatud USA 14. mai 2010. aasta otsus-memorandumiga eelpingestatud betooni terasarmatuuri kohta (lk nr 35) (Föderaalregister, kd 75, nr 98, lk 28557, 21.5.2010). Seoses USA ametiasutuste poolt läbi viidud uurimistega märgitakse, et maksukavadest saadava kasu summa arvutamise metoodika on põhimõtteliselt sama, mida kasutatakse liidus (89).
3.3.9.4. Toetused Hebei provintsi teaduse ja tehnoloogia kava raames
a) Uurimise järeldused
(386)
Kaebuses viidatakse kahele toetusele, mida on Hebei provintsis orgaanilise kattega terastoodete tootjal võimalik saada teaduse ja tehnoloogia kava raames 2009. aastal summas 700 000 jüaani (RMB) ja 2 080 000 jüaani (RMB). Hiina RV valitsus väitis küsimustiku vastuses, et ükski valimisse kaasatud äriühing ei asu Hebeis ja seega ei ole taotletud teave uurimise seisukohast asjakohane. Komisjon osutab oma argumentides, et Hiina RV valitsus oleks pidanud andma täielikud vastused ka küsimustele seoses valimisse kaasamata äriühingutega (vt ülaltoodud põhjendusi 34-35). Komisjon toetub seega oma järeldustes dokumentides toodud faktidele (praegusel juhul kaebus) vastavalt algmääruse artiklile 28.
(387)
Kõnealuse kava alusel antav rahaline abi toetuste kujul on subsiidium, sest seda antakse finantstoetusena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Algmääruse artikli 3 lõike 2 kohaselt on tegemist kasuga ja see võrdub toetuste summaga. Kõnealused subsiidiumid on konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest need on kättesaadavad üksnes Hebei provintsis asuvatele äriühingutele.
b) Subsiidiumisumma arvutamine
(388)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtutakse äriühingute kasust, mille olemasolu uurimisperioodil kindlaks tehti. Kuna puudub muu teave kõnealuse kasu hindamiseks, toetus komisjon oma järeldustes kaebuses sisalduvale teabele. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma subsiidiumisaajate kogukäibega uurimisperioodil (nimetaja), sest subsiidium ei ole seotud eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(389)
Kõikide koostööst keeldunud äriühingute puhul sel viisil kindlakstehtud subsiidiumimäär on seega väheoluline (vähem kui 0,01 %).
3.3.10. AJUTISED SUBSIIDIUMID
a) Uurimise järeldused
(390)
Kaebuses on loetletud mitmed ajutised subsiidiumid, mida väidetavalt antakse teatavatele nii riigi omanduses olevatele kui eraettevõtetest orgaanilise kattega terastoodete tootjatele. Need subsiidiumid olid kas toetused või muud maksuvabastused või vähendamised muu hulgas teatavate projektide või varade rahastamiseks. Neid anti üldise strateegilise poliitika kontekstis terasetööstuse ajakohastamiseks.
(391)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt teavet kõnealuste ajutiste subsiidiumide kohta. Hiina RV valitsus vastas, et kaebuses esitatud väited põhinevad aastaaruannete tsitaatidel ja näib, et ükski neist ei ole seotud valimisse kaasatud äriühingutega. Seega järeldas Hiina RV valitsus, et ei ole vajalik vastata väidetele tehingute kohta seoses valimisse kaasamata äriühingute ja provintsidega. Lisaks kordas Hiina RV valitsus üht oma üldistest märkustest, et üksnes teatavate tehingute loetlemist subsiidiumidena ettevõtte aastaaruandes ei saa pidada piisavaks tõendusmaterjaliks uurimise algatamiseks nende kohta, sest selle näol „ei ole tegemist esmapilgul piisavalt usutavate tõenditega vastavalt WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artiklile 11.2”.
(392)
Komisjon osutab oma argumentidele, selgitades, miks Hiina RV valitsuselt nõuti teabe esitamist ka seoses subsiidiume puudutavate väidetega valimisse kaasamata äriühingute kohta (vt ülaltoodud põhjendusi 34-35). Komisjon toetus oma järeldustes kõnealuste ajutiste subsiidiumide kohta dokumentides olemasolevatele faktidele vastavalt algmääruse artiklile 28.
(393)
Kaebuses loetletud ajutisi toetusi tuleb pidada subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses, sest toimus otsene raha ülekandmine, nt toetused ja sarnased vahendid, ning algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses riigi saamata jäänud tuluna erinevate maksuvabastuste või vähendamiste kujul riigi, provintsi või omavalitsuse tasandil, mis oleks kuulunud tasumisele. Komisjon märgib, et mitmete orgaanilise kattega terastoodete tootjate endi aastaaruannetes viidatakse kõnealusele rahalisele toetusele kui subsiidiumidele. Pealtnäha tunduvad mitmed neist subsiidiumidest olevat konkreetsed seaduslikust või faktilisest seisukohast vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 tingimustele, sest koostöö puudumisel Hiina RV valitsusega on neid võimalik anda piiratud arvule terasettevõtjatele soodustatud terasesektoris, ja/või viisi tõttu, kuidas toetust andvad asutused on oma otsustusvõimet kasutanud nende andmisel. Lisaks näivad mõned nendest subsiidiumidest olevat konkreetsed ka algmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest juurdepääs oli tagatud üksnes teatavatele äriühingutele, mis asuvad kindlaksmääratud geograafilistes piirkondades teatava provintsi territooriumil.
b) Subsiidiumisumma arvutamine
(394)
Komisjon on tähelepanelikult uurinud dokumentides olevat teavet seoses iga ajutise subsiidiumiga erinevatele orgaanilise kattega terastoodete tootjatele. Komisjon järeldas, et osa neist subsiidiumidest ei moonuta kaubandust ja/või orgaanilise kattega terastoodete tootjad saavad kasu suhteliselt väikeses summas. Seevastu on olemas ka mitmeid konkreetseid subsiidiume, mille puhul näib, et orgaanilise kattega terastoodete tootjatele antakse toetusi märkimisväärses summas. Pidades silmas viimast ja toimikus olevat teavet, peab komisjon asjakohaseks arvutada kohaldatav tasakaalustav tollimaks, lähtudes lihtsast keskmisest, mis tuleneb kõnealuses menetluses tasakaalustatud toetustest ja maksukavadest, vaatamata Hiina RV valitsuse ja asjaomaste orgaanilise kattega terastoodete tootjate koostöösoovimatusele.
(395)
Kõikidele koostööst keeldunud äriühingute puhul sel viisil kindlaksmääratud subsiidiumimääraks kehtestatakse 0,5 %.
3.4. MENETLUSOSALISTE MÄRKUSED LÕPLIKE JÄRELDUSTE KOHTA
(396)
Lõplike järelduste kohta esitasid märkused Hiina RV valitsus, üks valimisse kuuluv eksportiv tootja (Zhejiang Huadong) ja kaebuse esitaja.
3.4.1. HIINA RV VALITSUSE MÄRKUSED LÕPLIKE JÄRELDUSTE KOHTA
(397)
Hiina RV valitsus esitas arvukaid ja äärmiselt üksikasjalikke väiteid, kuid arvestades, et ebapraktiline oleks olnud (ka teatud teabe konfidentsiaalsuse tõttu) neid kõiki selles määruses kajastada, selgitas komisjon Hiina RV valitsusele kahepoolselt kirjalikult kõiki õiguslikke ja faktilisi asjaolusid, mille alusel need nõudmised tagasi lükati.
3.4.1.1. Menetlusküsimused
(398)
Teatud väidete puhul, mis olid seotud uurimise algatamisega, jäi mulje, et Hiina RV valitsus pidas elektrotehnilisest terasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid käsitlevat vaekogu aruannet (90) ülimuslikuks subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu ja ELi algmääruse suhtes. Näiteks räägib Hiina RV valitsus, et elektrotehnilisest terasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodet käsitlev vaekogu aruanne „kõrvaldab” kahtlused (91). Kuigi komisjon võttis vaekogu järeldused teadmiseks ja ei vaidlusta selle teatud tulemusi, ei muuda need järeldused asjaomast aluslepingut või õigusnorme, eelkõige WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõikeid 2 ja 3 või tasakaalustava tollimaksu algmääruse artikli 9 lõikeid 2 ja 3, mis on komisjoni jaoks asjakohased ja siduvad kõikide subsiidiumivastaste menetluse puhul.
(399)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon rikub subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõiget 2 uurimise algatamisega kaebuse alusel, milles ei esitatud mingeid tõendeid ühegi „väidetava subsiidiumi olemasolu, määra ja mõju” kohta ja seetõttu olevat komisjon rikkunud oma kohustust kontrollida tõendusmaterjali täpsust ja vastavust, mille sätestab artikli 11 lõige 3.
See nõue tuli tagasi lükata. Hiina RV valitsuse viide subsiidiumi olemasolule, määrale ja mõjule on tsitaat subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõikest 1 ja kirjeldab mis tahes uurimise eesmärki. Komisjoni arvates puudub sellel seos subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõikega 2, mis nõuab, et kaebuse esitaja taotluses peab olema esitatud piisav tõendusmaterjal subsiidiumi olemasolu ja kui võimalik, siis selle suuruse kohta, ning kaebus peab sisaldama „hõlpsasti kättesaadavat teavet”. Komisjon analüüsis kaebuses esitatud tõendeid, mis olid olulised, nagu selgesti ilmneb huvitatud isikutele tutvumiseks avalikustatud versioonist. Komisjoni talitused tegid ettepaneku uurimise algatamiseks alles pärast esmapilgul küllaldaseks peetud tõendite täpsuse ja vastavuse põhjalikku analüüsimist.
(400)
Hiina RV valitsus leidis, et subsiidiumikava iga element (rahaline toetus, kasu ja konkreetsus) tuleks kindlaks määrata eraldi. Komisjon nõustub Hiina RV valitsuse arvamusega selles osas, et kahtlusi subsiidiumi andmise kohta tuleb uurida ühekaupa. See ei tähenda siiski, et iga subsiidiumikava iga elemendi kohta esitatud tõendeid tuleks vaadelda üksteisest eraldatult. Näiteks võib teatud kava konkreetsuse kohta esitatud tõend olla väga asjakohane muu kava konkreetsuse kindlaksmääramisel, sõltudes muuhulgas sellest, kui palju leidub avalikult kättesaadavat teavet vaadeldava kava kohta, kui suures ulatuses on kavad omavahel seotud ja kas need põhinevad samal õigustikul.
(401)
Hiina RV valitsus nõudis tõendite esitamist (miinimumtasemest suurema) subsiidiumisumma eraldamise kohta iga kava raames uurimisperioodi jooksul, ja piisavate tõendite olemasolu uuritaval ajal toimuva subsideerimise kohta iga subsiidiumi puhul, mitte „võimaliku” või „tõenäolise” kasu saamise kohta. Selles küsimuses ei nõustu komisjon Hiina RV valitsusega, sest algmääruses või WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingus ei ole sätestatud nõuet näidata, et teatud kava raames antavad subsiidiumid on miinimumtasemest suuremad. Erimeelsusi ei olnud selles osas, et subsiidiumi saab pidada tasakaalustatavaks juhul, kui sellest saadakse kasu uurimisperioodi jooksul, ja et kaebuse esitajad peaksid püüdma selle kohta tõendeid esitada. Siiski nõuab subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõige 2 „piisavat tõendusmaterjali” subsideerimise kohta kaebuse esitajale „hõlpsasti” kättesaadava teabe alusel. Kuna teave subsiidiumide kaudu saadava kasu (näiteks maksuvabastused, toetused, kaupade tarnimine) kohta pole avalikustatud, ei ole kaebuste esitajatel sageli võimalik kahtluseta kindlaks teha, et subsiidium on toonud vaatlusaluse toote valmistajatele kasu. Sellistes olukordades oodatakse kaebuse esitajalt parimate kättesaadavate tõendite esitamist, mis näiteks kinnitavad, et vaatlusaluse toote valmistajad on subsiidiumi saamiseks kõlblikud ja et kava endiselt kehtib või selle raames pakutakse soodustusi. Nõutud tõendite tase sõltub käsitletava juhtumi asjaoludest ja teabe mõistlikust kättesaadavusest kaebuse esitajale.
(402)
Hiina RV valitsus väljendas arvamust, et algatamisteade on vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 22 lõike 2 punktiga iii, ja väitis, et erinevatele kavadele antud nimetuste lihtsat kordamist ei saa pidada kavade kirjelduseks. Komisjon on seisukohal, et uuritavaid subsideerimistavasid on algatamisteates asjakohaselt kirjeldatud koos asjassepuutuvate kavade üksikasjadega ja seetõttu ei ole teade vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 22 lõike 2 punkti iii sätetega.
(403)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon on mitme subsideerimiskava suhtes menetluse algatanud ekslikult, vaadeldes kaebust „holistiliselt” või „ühtse tervikuna”, selle asemel, et analüüsida iga kava. Hiina RV valitsus väitis ka, et teiste uurimisasutuste järeldused erinevate kavade kohta ei ole iseenesest piisav tõend menetluse algatamiseks. Nagu selgitatakse põhjenduses 400, uurisid komisjoni talitused iga kava. Seda, millisel määral teiste uurimisasutuste järeldused teatud kava kohta võivad osutuda piisavaks tõendiks, et algatada menetlus, otsustatakse üksikjuhtumi kaupa ja see sõltub osaliselt muust kaebuse esitajale mõistlikult kättesaadavast teabest.
(404)
Hiina RV valitsus väitis (tsiteerides USA märkust seoses elektrotehnilisest terasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete juhtumiga (92)), et riiklikes plaanidokumentides orgaanilise kattega terastoodete tootjate seisundi kohta kasutatud väljendit „soodustatud” ei saa võtta sõna-sõnalt, et seda on kasutatud vaid selleks, et toonitada iseloomulikke omadusi. See ei kajasta tegelikkust. Õigustik, mille alusel orgaanilise kattega terastoodete tootjad liigitatakse „soodustatud” kategooriasse (93) (koos sellest tulenevate tagajärgedega), ei ole (nagu esitab Hiina RV valitsus) „valitsuse poliitika üldine iseloomustus, ilma otsese seoseta käsitletava kavaga”. Võttes arvesse, et kõnealune õigustik piirab selgesõnaliselt teatud ettevõtete juurdepääsu kavadele (või annab eelisseisundit loovaid soodustusi), on sellel vägagi otsene seos vaadeldava kavaga.
(405)
Hiina RV valitsus nõudis tõendite esitamist subsideerimiskava raames vaadeldaval ajal saadud kasu kohta ja väitis, et kavade tasakaalustamise fakt teiste juhtumite puhul ei ole piisav tõend, sest need järeldused on seotud erinevate uurimisperioodidega. Erimeelsusi ei olnud selles osas, et subsiidiumi saab pidada tasakaalustatavaks juhul, kui sellest saadakse kasu uurimisperioodi jooksul, ja et kaebuse esitajad peaksid püüdma selle kohta tõendeid esitada. Siiski võivad tõendid kava kasutamise kohta olla menetluse algatamise seisukohalt väga asjakohased, näiteks kui puudub avalik teave kava lõpetamise või muutmise kohta. Hiina RV valitsuse viide elektrotehnilisest terasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid käsitlenud vaekogule (94) (vaekogu aruande punktile 7.72) ei ole asjakohane, sest see viitab olukordadele, mille puhul on selge, et sel ajal subsideerimist ei esinenud, kuid praegusel juhul see ei ole nii.
(406)
Hiina RV valitsuse arvates tuleb menetluse algatamiseks tõendada, et vaatlusaluse toote teatud valmistajad said kava raames tegelikult kasu. See nõudmine ei ole vastuvõetav. Sellist nõuet ei ole algmääruses ega subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõikes 2, milles on nõutud „piisavat tõendusmaterjali […] subsiidiumi olemasolu […] kohta…” või selgesõnalisi tõendeid selle kohta, et teatavad tootjad on seda tegelikult kasutanud. Arvestades, et suur hulk teavet subsideerimisega seotud soodustuste kohta (näiteks maksuvabastused, toetused, kaupade tarnimine) pole avalikult kättesaadav, ei ole kaebuse esitajal sageli võimalik täielikult kindlaks teha, et subsiidium on toonud vaatlusaluse toote tootjatele kasu. Sellistes olukordades peab kaebuse esitaja esitama kõige kättesaadavamad tõendid näiteks selle kohta, et vaatlusaluse toote tootjad on subsiidiumi saamiseks kõlblikud ja et kava kehtib vaadeldaval ajal või selle raames pakutakse soodustusi. Nõutud tõendite tase sõltub käsitletava juhtumi asjaoludest ja kaebuse esitajale mõistlikult kättesaadava teabe hulgast. Sellise tingimuse seadmine kaebuse esitajatele annab suure eelise läbipaistmatute kavade kasutamisele läbipaistvamate kavade ees, mille raames antakse sama liiki subsiidiumi.
(407)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei andnud Hiina RV valitsusele „mõistlikku aega” vajaliku teabe esitamiseks subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõike 7 kohaselt. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei andnud Hiina RV valitsusele „piisavat võimalust” esitada kirjalikult kogu asjakohane uurimisega seotud tõendusmaterjal kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 1. Need väited tuleb tagasi lükata, sest komisjon jättis Hiina RV valitsusele mõistliku pikkusega ajavahemiku ja küllaldaselt võimalusi, et esitada asjassepuutuv teave kooskõlas WTO ja algmääruse asjakohaste sätetega. Komisjon märgib, et ta pikendas küsimustikule vastamise esialgset tähtaega erakordselt vastutulelikult, andes 37 päeva asemel aega peaaegu 2 kuud. Kui sellele arvestada juurde veel puuduste kõrvaldamiseks ette nähtud aeg, siis oli Hiina RV valitsusel nõutud andmete esitamiseks aega üle 3 kuu, alates menetluse algatamisest. Hiina RV valitsusele pakuti ka võimalust esitada puuduv teave enne kontrollkäigu läbiviimist. Komisjon märgib veel, et „mõistlikku aega” tuleb vaadelda ka menetlusreeglite kontekstis, mis tähendab, et komisjonile on subsiidiumivastase algmäärusega antud volitus viia uurimine läbi 13 kuu jooksul. Veel pikemate tähtaegade andmine, nagu Hiina RV valitsus taotles, oleks vältimatult vähendanud komisjoni võimalusi menetleda juhtumit piisavalt kiiresti, et kinni pidada seadusega ette nähtud tähtaegadest.
(408)
Hiina RV valitsus viitas ka komisjonilt taotletud abile küsimustiku vastuse koostamiseks, mille andmisest komisjon Hiina RV valitsuse arvates keeldus. See väide ei vasta tegelikkusele, sest Hiina RV valitsuse abitaotlus oli nii laiaulatuslik ja ebakonkreetne (see hõlmas kõik küsimustiku küsimused ja lisad), et komisjonil oli võimalik Hiina RV valitsusele abi osutada ainult seoses teatud spetsiifiliste probleemidega, mis Hiina RV valitsusel tekkisid vastamise ajal, mitte aga seoses iga küsimusega. Hiina RV valitsus otsustas sedalaadi abi edaspidi mitte kasutada. Komisjon märgib ka, et subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõike 11 kohaselt peab taotletud abi olema praktilist laadi, kuid laiaulatuslike täpsustamata abitaotluste puhul, mis panevad uurimisasutusele ületamatult suure koormuse, ei ole see tingimus täidetud, eriti kui küsimustik ei vaja selgitust. Komisjon märgib, et Hiina RV valitsusel on ulatuslikud kogemused subsiidiumivastaste uurimiste alal ning ta kasutab väliste õigusspetsialistide abi.
(409)
Seoses kaebuses kirjeldatud subsiidiumikavadega, mida valimisse kuulunud eksportijad ei kasutanud, väitis Hiina RV valitsus, et terasetööstuse killustatuse tõttu ei ole komisjoni määratud aja jooksul võimalik esitada nõutud teavet kõikide nende kavade kohta. Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon selgitas kavade kohta nõutud teabe esitamata jätmise tagajärgi menetluse liiga hilises etapis, arvestades, et need olid seotud valimisse kaasamata äriühingutega. Komisjon märgib kõigepealt ära Hiina RV valitsuse seisukohtade vastuolulisuse, sest väide, nagu poleks Hiina RV valitsusel olnud piisavalt aega vastuste koostamiseks ettenähtud aja jooksul, tundub olevat vastuolus Hiina RV valitsuse teadliku otsusega mitte anda vastuseid kõikide kavade kohta, mida valimisse kaasatud eksportijad ei kasutanud, sest väidetavalt ei saanud Hiina RV valitsus aru komisjoni päringu eesmärgist ega nõutud teabe esitamisest keeldumise tagajärgedest. Igal juhul pikendas komisjon, nagu eespool kirjeldati (põhjendus 407), mitu korda Hiina RV valitsusele antud tähtaega, et oleks võimalik esitada nõutud teave kõikide kavade kohta. Seda arvestades oli tähtaeg kokku (üle 3 kuu, võttes arvesse puuduste kõrvaldamiseks ette nähtud aega) rohkem kui piisav nõutud teabe esitamiseks. Hiina RV valitsus tunnistab ise selgesõnaliselt oma märkustes, et ta asus tõepoolest seisukohale, et teabe nõudmine teiste kavade kohta pole asjakohane, ja seda kinnitab ka asjaolu, et Hiina RV valitsus ei püüdnud oma koostöövalmiduse ilmutamiseks anda isegi osalist või mittetäielikku vastust, vaid lihtsalt jättis teabe üldse esitamata.
(410)
Komisjon ei saa pidada vastuvõetavaks ka Hiina RV valitsuse väidet, et Hiina RV valitsus ei mõistnud tagajärgi, mida toob endaga kaasa nõutud teabe esitamata jätmine kavade kohta, mida valimisse kaasatud eksportijad ei kasuta. Tegelikult selgitas komisjon neid tagajärgi mitmel korral alates menetluse algatamisest. Täpsemalt on koostööst keeldumise tagajärjed selgesti ära näidatud algatamisteates ja küsimustiku tiitellehel esitatud viidetes algmääruse asjakohastele sätetele. Komisjon selgitas ka oma 19. märtsi, 11. aprilli ja 4. mai (puudustele viitav kiri), 7. juuni (kontrollimiseelne teade) ja 14. augusti 2012. aasta kirjadega põhjalikult valimi moodustamise eesmärki ja vajadust küsida teavet Hiina RV valitsuselt, võttes arvesse ulatuslikku koostööst keeldumist ja võimalikku individuaalse kohtlemise taotluste uurimist. Seetõttu pole võimalik, et Hiina RV valitsus oleks olnud teadmatuses või valesti mõistnud tagajärgi, mida toob kaasa koostööst keeldumine seoses kavadega, mida valimisse kaasatud eksportivad tootjad ei kasuta. Peamiselt jääb mulje, et Hiina RV valitsus on eiranud asjaolu, et väidetavate subsideerimiskavade toetajana oleks ta pidanud koostööd tegema ja esitama andmeid kõikide subsideerimiskavade kohta, mis on väidetavalt kättesaadavad kõikide uurimisaluste toodete jaoks.
(411)
Hiina RV valitsus esitas ka rea väiteid kontrollimise ja kontrollkäigu kohta. Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni kontrollimiseelne teade ei andnud õiget ettekujutust asjakohase teabe kontrollimise ulatusest, ja väljendas rahulolematust seoses komisjoni väidetava keeldumisega kontrollimise tegevuskava täpsemalt kirjeldada. Hiina RV valitsus lisas, et tal oli õigus oodata vähemalt võimaliku kontrollimisulatuse teatud „piiritlemist” (näiteks ette saadetud kirjalik loetelu, mis sisaldab kõiki küsimusi, mida komisjoni ametnikud esitavad) (95), mis Hiina RV valitsuse arvates poleks saanud olla ammendav, arvestades visiidi lühikest kestust. Komisjon lükkab selle Hiina RV valitsuse viimase nõudmise tagasi, sest õiguslikku alust, mis annaks sisulise õiguse piirata kontrollkäigu raames käsitletavaid valdkondi, ei ole sätestatud WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingus ega ELi subsiidiumivastases algmääruses. Samuti pole WTO vastu võtnud ühtki otsust, mida isegi kaudselt saaks tõlgendada sellise õiguse olemasoluna.
Seoses Hiina RV valitsuse teiste väidetega märgib komisjon, et ta saatis üksikasjaliku kontrollimiseelse teate 7. juunil 2012, kus oli ära näidatud i) esialgne ajakava, mis eelnevalt mitteametlikult kooskõlastati Hiina RV valitsusega, ii) kontrollkäigu põhjus, iii) kontrollkäigu ulatus, sisu ja eesmärk, ning iv) võimalik allikas, kust on saadud faktid kavade kohta, mida valimisse kaasatud eksportijad ei kasuta (vt eespool). Et vähendada Hiina RV valitsuse asjaomaste ametiisikute kohalolu vajadust, nimetati ka, mis päeval konkreetset kava käsitletakse. Komisjon läks täielikku koostöövalmidust üles näidates isegi veel kaugemale, et anda vastused Hiina RV valitsuse täiendavatele päringutele kontrollkäigu üksikasjade kohta, nõustudes taotletud selgituste andmiseks kontrollkäigu detailide kohta kohtuma Hiina RV valitsuse esindajatega väga lühikese etteteatamisajaga. Pärast kohtumist vastas komisjon Hiina RV valitsuse täiendavatele küsimustele kirjalikult, vahetades Hiina RV valitsusega mitu e-kirja. Seda arvestades tegi komisjon kõik, mis võimalik, et kontrollkäik oleks tulemuslik, ometi jääb mulje, et Hiina RV valitsus jättis need pingutused tähele panemata.
3.4.1.2. Kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimine tegelikust väiksema tasu eest
(412)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon oleks pidanud avalik-õigusliku asutuse olemasolu algse määratlemise teostama enne tehinguid puudutavate andmete nõudmist Hiina RV valitsusele esitatud küsimustiku B lisas. Sellega ei saa nõustuda põhjusel, et uurimise nõutud viisil kaheks etapiks jagamine oleks olnud ebapraktiline, sest komisjon oleks pidanud tegema kaks eraldi teabepäringut ja korraldama Hiinasse kaks eraldi kontrollkäiku. Lisaks ressursiprobleemidele oleks selline korraldus teinud uurimise läbiviimise tähtajaks praktiliselt võimatuks. Igal juhul võivad kõik kogutud andmed (kaasa arvatud tehingutega seotud hindade ja koguste andmed) osutuda avalik-õigusliku asutuse määratlemisel asjakohaseks.
(413)
Hiina RV valitsus nõudis, et B lisa küsimustele, mille sisuks olid riigiettevõtete kuum- ja külmvaltsitud terase tarned orgaanilise kattega terastoodete valmistajatele, vastamata jätmine ei tooks kaasa algmääruse artikli 28 kohaldamist, ja väitis, et kättesaadavate faktide komisjonipoolne kasutamine on vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 7. Edasi väitis Hiina RV valitsus, et komisjon nõudis B lisa täitmist paljudelt äriühingutelt, mis ei olnud uurimisega seotud. See väide tuleb tagasi lükata. Komisjon koostas B lisa viisil, mis võimaldab kontrollida kaebuses esitatud väiteid ja tegi seda kooskõlas WTO apellatsioonikogu dokumendi DS379 järeldustega, millega sätestati teatud suunised avalik-õigusliku asutuse määratlemiseks. Hiina RV valitsuse väide, et „B lisale vastamist nõutakse peale riigiettevõtete ka teistelt” ei vasta tegelikkusele. Komisjon palus alguses tõepoolest kõikidel kuum- ja külmvaltsitud terase tootjatel B lisale vastata, kuid pärast Hiina RV valitsuse vastust küsimustikule piiritles komisjon sihtgrupina ainult asjassepuutuvad riigiettevõtted (96), et Hiina RV valitsusel oleks lihtsam B lisale vastata. Vaatamata komisjoni vastutulekule ei vastanud Hiina RV valitsus ja asjassepuutuvad riigiettevõtted B lisa küsimustele, ehkki on selge (eriti kaebuse põhjal), et käesolev uurimine puudutab riigiettevõtteid, mis tarnivad eksportivatele tootjatele kuum- ja külmvaltsitud terast.
(414)
Võttes eespool kirjeldatud asjaolusid arvesse, ei olnud komisjonil muud valikut kui kohaldada algmääruse artikli 28 lõiget 1, tehes seda täielikus kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 7.
(415)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni kasutatud kättesaadavad andmed ei toeta järeldust, et viidatud terasetööstuse „suunised” on õiguslikult siduvad. Peamine terasetööstuse plaanidokument, mille alusel komisjon tegi oma järeldused avalik-õigusliku asutuse olemasolu kohta, on Hiina riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldus nr 35 „Raua- ja terasetööstuse arengupoliitika”. Komisjon esitas konkreetse küsimuse riikliku arengu- ja reformikomisjoni korralduse õigusjõu kohta ja talle kinnitati, et korraldused on üks Hiina neljast õigusaktide liigist, mis on õiguslikult siduvad. Seetõttu on see väide vastuolus toimiku asjakohase teabega.
(416)
Hiina RV valitsus väitis, et turumoonutus, mille komisjon terasesektoris avastas, ei ole asjakohane avalik-õigusliku asutuse määratlemise seisukohast, kui tegemist on kuum- ja külmvaltsitud terase tootjatega, ja et avalik-õigusliku asutuse määratlemine oleks tulnud teha konkreetselt ettevõtete puhul, mis tarnivad kuum- ja külmvaltsitud terast kahele valimisse kaasatud eksportivate tootjate rühmale ja mitte kõikidele riigiettevõtetele, mis Hiinas üldiselt kuum- ja külmvaltsitud terast toodavad. Hiina RV valitsuse arvates ei saa komisjon selliste ettevõtete kohta teavet omamata määratlusi välja töötada, vastasel juhul teeks ta lubamatu kahjuliku järelduse. Komisjon ei nõustu selle väitega. Turumoonutuse olemasolu on asjakohane, ehkki mitte määrav analüüsi tegur. Käesoleva menetluse kontekstis puudutavad komisjoni järeldused „avalik-õigusliku asutuse” kohta kõiki kuum- ja külmvaltsitud terast tootvaid ettevõtteid, mis on täielikult või osaliselt riigi omandis, sest järeldused tehti tõendite põhjal, mis on seotud ulatuslike poliitikat ja tööstust mõjutavate teguritega ning tegemist polnud äriühingupõhise määratlusega. Riigi omandis olevad ettevõtted, mis tarnivad kuum- ja külmvaltsitud terast kahele valimisse kaasatud eksportivale tootjale, on selgesti hõlmatud avalik-õigusliku asutuse kohta tehtud järeldustega ja seetõttu peeti vajalikuks välja töötada konkreetne, ainult nende kohta kehtiv määratlus. Igatahes ei andnud Hiina RV valitsus vastuseks komisjoni küsimustikule mingit teavet, mida oleks saanud kasutada äriühingupõhise määratluse väljatöötamisel.
Hiina RV valitsuse väide, et komisjon ei saa välja töötada määratlust ilma „tegelike faktideta” konkreetsete riigiettevõtete kohta, tähendaks, et Hiina RV valitsus saaks koostööst keeldumisest tegelikult kasu (kuna ta on keeldunud fakte esitamast) ja saavutaks seeläbi soodsamad tulemused kui koostööd tehes, mille tagajärjeks oleks kahjulikule järeldusele vastupidine järeldus.
(417)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon teatas „volituste ja juhiste andmise” analüüsidest alles lõppjärelduste tegemise etapis ja seetõttu rikuti Hiina RV valitsuse õigust ennast kaitsta. Kuid komisjon ei saanud uurimise varasemal etapil teada, et ta teeb sellise järelduse. Kõnealune järeldus on kogu menetluse jooksul kogutud teabe ja andmete analüüsi tulemus ja avaldati niipea, kui lõplik määratlus oli tehtud, see tähendab lõplike järelduste avaldamise ajal. Kaebuses väideti, et subsiidiumid on seotud valitsuse poolse kaupade tarnimisega riigiettevõtete kaudu. Uurimine näitas, et vaadeldavat valitsuse poliitikat, mida algselt seostati riigiettevõtetega, kohaldati ka eraettevõtete suhtes, mis viiski järeldusele valitsuse poolse volituste ja juhiste andmise kohta.
(418)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni käsitletud asjaolud ei õigusta mitte mingil juhul järelduse tegemist, et riik volitab ja suunab ükskõik millist terasesektori eraettevõtet tasakaalustatavaid subsiidiume pakkuma. See väide tuli tagasi lükata. Komisjon viitas volitamist ja juhiste andmist analüüsides reale valitsuse plaani- ja poliitikadokumentidele ning tsiteeris lõike nendest dokumentidest, mis näitavad otsest seost valitsuse ja eraomandis olevate teraseettevõtete käitumise vahel ja põhjendas oma järeldusi näidetega nende erakäitajate tegevuse kohta.
(419)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei suutnud volitamist ja juhiste andmist analüüsides vahet teha valitsuse meetme tagajärgede ja valitsuse meetme eesmärgi vahel. Ka see väide tuli tagasi lükata. Komisjon tegi kindlaks, et valitsusel on poliitika terasetööstuse toetamiseks ning kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimiseks avalik-õiguslike asutuste (riigiettevõtete) kaudu turuhinnast madalamate hindadega. Seejärel tehti kindlaks, et selle poliitika rakendamine sisuliselt sundis (riigiettevõtete valitseva seisundi tõttu ning kuum- ja külmvaltsitud terase ekspordi takistamise kaudu) eratootjaid tarnima omamaisele orgaanilise kattega terastoodete tööstusele samasuguste turuhinnast madalamate hindadega, millega müüsid oma toodangut riigiettevõtted. Kahtlemata on olemas tõendid, et eratootjate hinnad on ühemõtteliselt seotud riigiettevõtete hindadega. Järelikult tegi komisjon kindlaks, et poliitika üks eesmärk oli eraettevõtteid suunata ja sundida samasugust ärikäitumist rakendama, nagu on iseloomulik riigiettevõtetele. See on klassikaline näide olukorrast, kus valitsus iseseisvalt ja riigiettevõtete kaudu „teostab oma võimu” eratarnijate üle. Poliitikal on kõik iseloomulikud volituste ja juhiste andmise elemendid nagu „valitsuse meede”, „suunatud konkreetsele isikule”, „mille eesmärgiks on konkreetne ülesanne või kohustus.” Valitsuse kavatsuste näitena võib tuua korralduse nr 35 teatud sätted nende äriühingute karistamise kohta, mis ei käitu poliitikasuuniste kohaselt. See näitab, et Hiina RV valitsusel on kavatsus juhtida kogu terasetööstust kindlas suunas, ja äriühinguid, mis seda kavatsust ei järgi, ootavad ebameeldivad tagajärjed.
(420)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon ei teinud kindlaks, et valitsusel on poliitika orgaanilise kattega terastoodete sektori varustamiseks kuum- ja külmvaltsitud terasega, ning et komisjon ei teinud selle kohta järeldusi. See väide tuli tagasi lükata. Põhjendustes 49-72 esitatud analüüsitulemused näitavad, et orgaanilise kattega terastoodete sektori jaoks on kuum- ja külmvaltsitud terast tootvad riigiettevõtted avalik-õiguslikud asutused, Hiina RV valitsuse käepikendused, ja on selge, et nad varustavad orgaanilise kattega terastoodete eksportijaid kuum- ja külmvaltsitud terasega. Samuti tehti kindlaks, et selle tootmissisendi hinnad ei kajasta turuväärtusi. Sellest järeldati, et Hiina RV valitsus teostab nende riigiettevõtete kaudu odava kuum- ja külmvaltsitud terasega varustamise poliitikat.
(421)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon on teinud eksliku järelduse, et valitsus kontrollib terasesektorit läbivalt ja üldiselt ning et terasesektor järgib teatud suuniseid, kuid ei ole teinud järeldust, et terase tootmine orgaanilise kattega terastoodete sektorile turuhinnast madalamate hindadega on selle poliitika eesmärk. See väide tuli tagasi lükata. Nagu selgitatud põhjenduses 419, leidis komisjon, et valitsuse poliitika sisaldab kavatsust suunata eratarnijaid järgima riigiettevõtete turuhinnast madalama tarnimise praktikat.
(422)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei teinud kindlaks, et valitsusel on konkreetne kavatsus anda tegelikku rahalist toetust seoses kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimisega, nagu näeb ette apellatsioonikogu aruanne USAs - Koreast pärit dünaamiliste muutmälude tasakaalustava meetme uurimine (97) (AB report in US - Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea). See väide tuli tagasi lükata. Käsitletavad valitsuse meetmed põhinevad valitsuse poliitikal, mille eesmärgiks on suunata eratarnijaid omaks võtma riigiettevõtete turuhinnast madalama tarnimise praktikat. See ei ole valitsuse sekkumise „tulemus” või „kõrvalsaadus”, see on sekkumise eesmärk. On selge, et eratarnijate puhul ei ole tegemist „vaba valiku” teostamisega turul, sest turg on moonutatud riigiettevõtete valitseva seisundi tõttu ning kuum- ja külmvaltsitud terase eksport on takistatud.
(423)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei teinud järeldusi konkreetsete eraettevõtete kohta, mis tarnisid kuum- ja külmvaltsitud terast valimisse kaasatud äriühingutele. See väide tuli tagasi lükata. Nagu avalik-õiguslike asutuste puhul, töötas komisjon ka siin välja kogu sektorit hõlmava määratluse volitamise ja juhiste andmise kohta, mis kehtib kõikide eratarnijate suhtes. Kuna vaadeldavat valitsuse poliitikat kohaldatakse kõikide selliste ettevõtete suhtes, ei ole vajadust välja töötada äriühingupõhiseid määratlusi.
(424)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon lükkas tagasi valitsuse tõendid riigiettevõtetest pärit kuum- ja külmvaltsitud terase tootmise osakaalu kohta Hiinas. Hiina RV valitsuse esitatud sellekohast tabelit ei saa pidada tõendiks. Hiina RV valitsus keeldus esitamast selles tabelis esitatud andmete allikat enne kontrollkäiku ja selle ajal ning seetõttu ei saa andmeid pidada usaldusväärseks teabeks. Seetõttu kasutas komisjon maailma teraseteatmiku tootmisandmeid, mida tunnustab üldiselt kogu maailma terasetööstus.
(425)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei selgitanud, miks kuum- ja külmvaltsitud terase maailmaturu hinnad on kõige sobivam võrdlusalus ja viitas apellatsioonikogu otsusele US-Softwood Lumber IV juhtumi kohta, mille kohaselt väljastpoolt riiki valitud võrdlusalus „peab olema seotud ja seostatav tarnijariigis valitsevate turutingimustega või nendele viitama ning peab kajastama ostu või müügi hinda, kvaliteeti, kättesaadavust, turundatavust, transporditavust ja teisi tingimusi”. Hiina RV valitsus väidab ka, et „valitsuse valitseva seisundi” tulemuseks ei saa olla selle õiguspraktika nõrgenemine, sest kui see nii oleks, ei oleks välise võrdlusaluse kasutamine üldse võimalik. Hiina RV valitsus väidab, et komisjon ei ole täitnud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 nõudeid. Komisjon ei nõustu selle väitega. Komisjon leidis analüüsi tulemusena ja selgitas põhjendustes 49-97, et kehtivad turutingimused Hiinas on moonutatud. Arvestades, et terast toodetakse kogu maailmas sarnaste võtetega ja müüakse üle kogu maailma, on kõige usaldusväärsem riigiväline võrdlusalus maailmaturu hind, sest kui Hiinas valitseks normaalne moonutamata turuseisund, oleksid hinnad tõenäoliselt ühtlustatud maailmaturu hindadega. Hiina RV valitsus esitas väga vähe teavet Hiina teraseturu kohta vaatamata sellele, et komisjon küsis just seda teavet. Hiina ei esitanud ka mingit muud võrdlusalust, välja arvatud riigisisene võrdlusalus, mis ei sobinud kasutamiseks avastatud turumoonutuste tõttu.
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon võttis, uurides kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimist tegelikust madalama tasu eest, konkreetsust käsitlevate järelduste puhul aluseks üksnes kaebuses esitatud tautoloogilise väite, ja sellest ei piisa subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu nõuete täitmiseks. See väide tuli tagasi lükata. Nii kuum- kui külmvaltsitud terast kasutab tootmissisendina ainult piiratud arv äriühinguid, sest paljude sektorite äriühingutel pole neid tooteid millekski kasutada. Hiina RV valitsus kinnitas ise oma vastuses küsimustikule, et kuum- ja külmvaltsitud terast kasutatakse ainult vähestes tööstusharudes. Hiina RV valitsus ei vaidlustanud seda asjaolu lõplike järelduste kohta tehtud märkustes. Seetõttu leiab kinnitust, et see subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c tähenduses, mis kordab WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõike 1 punkti c sätteid.
3.4.1.3. Soodsad laenud ja intressid orgaanilise kattega terastoodete tööstusele
(426)
Hiina RV valitsus väitis, et pankadelt ei nõuta tööstuse suuniste järgimist, valitsus ei dikteeri neile individuaalseid äriotsuseid, ja valitsus ei ole pangandussektoris valitsevas seisundis. Selle väitega ei saa nõustuda. Korralduse nr 35 artiklid 24 ja 25 näevad ette laenude andmist ainult nendele äriühingutele, mis täidavad raua- ja terasesektori riikliku arengupoliitika nõudeid, mistõttu Hiina RV valitsuse väide tööstuspoliitika täitmise nõude puudumise kohta on vastuolus kõnealuse tõendiga. Need sätted määratlevad selgesti, milliseid äriühinguid pangad tohivad rahastada ja milliseid mitte. Niisiis tuleb väide, et valitsus ei domineeri pangandussektoris, kõrvale jätta. Sellega seoses märgitakse, et Hiina RV valitsus esitas pangandussektori omandistruktuuri kohta ainult väga napi teabe, väites, et tema käsutuses selliseid andmeid pole, ehkki kommertspanganduse seaduse artikli 24 kohaselt on kõik pangad kohustatud esitama sellekohast teavet Hiina panganduse reguleerimise komisjonile, mis on riiginõukogu kontrolli all tegutsev riigiasutus. Muu teave selles õigusaktis osutatud andmekogude kohta võimaldas teha järelduse, et valitsus on Hiina pangandussektoris tõepoolest valitsevas seisundis (vt põhjendused 166-169).
Lisaks selles õigusaktis osutatud allikatele kinnitatakse IMFi 2011. aasta novembri riigiaruandes nr 11/321 Hiina kohta, et riik osaleb finantssektoris otseselt ja kaudselt ning soovitatakse valitsuse roll ja vastutus rahandussektoris ümber korraldada, vähendamaks pangandussüsteemi kasutamist valitsuse ulatuslike poliitiliste eesmärkide elluviimiseks ja võimaldada teha laenuandmise otsused kaubanduslike eesmärkide alusel (98) , (99).
(427)
Hiina RV valitsus väitis, et küsimustiku A lisa nõuete täitmata jätmine ei saanud olla tõsiselt võetav põhjus kättesaadavate faktide kasutamiseks, sest komisjon ei oleks pidanud ootama Hiina RV valitsuselt sisemiste, tundlike, tehingust olenevate andmete esitamist pankade kohta, millest paljud polnud üldse valitsuse omandis. Nagu selgitatakse põhjenduses 426, on Hiina RV valitsusel juurdepääs vähemalt osale nõutud teabest, kuid ta keeldus üldse andmast vastuseid A lisas esitatud küsimustele. Sellega seoses märgitakse ka, et kuna Hiina RV valitsus keeldus esitamast omandiga seotud andmeid, ei teadnud komisjon paljude pankade puhul, kas pank on riigi omandis või mitte.
(428)
Hiina Rahvapanga (HRP) teatud ringkirjade kohta väidab Hiina RV valitsus, et asjakohaste ringkirjade avalikustatud sisu kokkuvõtted koos HRP ametnike avaldustega on piisavad, et asendada HRP tegelikke ringkirju, ja et kättesaadavaid fakte ei ole vaja kasutada ainult selle tõttu, et Hiina RV valitsus jättis ringkirjad esitamata. Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon on tagasi lükanud heas usus esitatud teabe, nimelt Hiina Rahvapanga ametnike avaldused koos kõnealuste ringkirjade kokkuvõtetega, ja viitas algmääruse artiklile 28, mis sätestab, et kõrvale võib jätta ainult teabe, mis on vale või eksitav. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei teinud oma järeldusi tegelike kättesaadavate faktide või esitatud teabe põhjal, vaid pigem eeldas, et Hiina RV valitsuse kohustus on tõendada, et kaetud kvaliteetpaberi juhtumi raames uuritud olukord on nüüdseks kõrvaldatud. Hiina RV valitsuse väidete kohaselt polnud kaetud kvaliteetpaberi juhtumi kohta tehtud järeldused käesoleval juhul isegi vastuolus Hiina RV valitsuse esitatud teabega, sest selle aluseks olid teisest ajavahemikust pärit andmed.
Hiina Rahvapangalt ja kodulehelt saadud väljavõtete ja HRP ametnike avalduste kohta olgu öeldud, et neid ei olnud ilma algdokumentideta, st ilma ringkirjadeta võimalik kontrollida. Komisjon ei suuda mõista, miks Hiina RV valitsus peab ringkirju konfidentsiaalseteks sisedokumentideks, kui nende sisu kokkuvõtted on väidetavalt avaldatud Hiina Keskpanga kodulehel. Kaetud kvaliteetpaberi juhtumi järeldused on käesoleva juhtumi puhul täiesti asjakohased. Asjaolul, et andmed kajastavad erinevat ajavahemikku, on piiratud tähtsus, sest toimikus olevad faktid (kaasa arvatud kaebus) näitavad, et vaadeldavad toimimisviisid ei ole sellest ajast alates muutunud. Seoses Hiina RV valitsuse süüdistustega, et komisjon muudab tõendamiskohustuse vastupidiseks, olgu märgitud, et kaetud kvaliteetpaberi juhtumi järeldused on osa tõendite kogumist, mida võeti arvesse, kuid Hiina RV valitsuselt ei oodata nende kummutamist. Koostöö on sellistes uurimistes kahesuunaline protsess ja kõik menetlusosalised võivad välja pakkuda tõendeid või vastuväiteid muude toimikus olevate tõendite ümberlükkamiseks.
(429)
Hiina RV valitsus väidab, et komisjon jättis kindlaks tegemata, et Hiina RV valitsuse võrdlusaluse määrad kajastavad mittekaubanduslikku moonutust (mööndes sellega, et Hiina turu intressimäärad kajastavad üldiselt tegelikkusele vastavat tasu) ja asjaolu, et kommertslaenude intressimääradel on ainult alampiir, pigem kahjustab eksportivaid tootjaid, kes selliseid laene kasutavad, kui toob neile kasu. Ilma Hiina Rahvapanga kehtestatud alampiirita oleksid need määrad palju madalamad. See väide on kohatu. Asjaolu, et Hiina RV valitsus kehtestab võrdlusaluseid määrasid meelevaldselt, osutab eelkõige mittekaubanduslikule käitumisele. Seda kinnitab ka IMFi 2011. aasta novembri riigiaruanne nr 11/321 Hiina kohta (100), mis viitab intressi reguleerimisele.
(430)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei suutnud hinnata konkreetsete uuritud menetlusosaliste krediidivõimet, samuti nagu kaetud kvaliteetpaberi juhtumi raames. Vastuseks olgu öeldud, et valimisse kaasatud eksportivate tootjate krediidivõimet ei hinnatud, sest seda mõjutab igal juhul tööstuspoliitika ning riigi toetus ja sekkumine. Kuna tehti kindlaks, et Hiina finantssüsteem on moonutatud, oleks see olnud mõttetu ettevõtmine. Sellist krediidivõime hindamist kaetud kvaliteetpaberi juhtumi raames läbi ei viidud.
(431)
Hiina RV valitsus esitab ka vastuväited BB reitingu määramisele, sest peab seda „läbinisti karistuslikuks” ja „igal juhul pole komisjoni motiivid sellise valiku tegemiseks avalikustatud kontrollimist võimaldaval viisil.” Hiina RV valitsuse arvates peaks komisjon juhul, kui ta leiab, et Hiina võrdlusalus koos BB riskipreemiaga oleks see määr, selgitama oma põhjendusi nii sellega kui ka konkreetse tootja ja laenuga seoses. See väide tuli tagasi lükata. Võttes arvesse moonutusi ja orgaanilise kattega terastoodete valmistajatele laenavate pankade nõuetekohase krediidivõime või riskihindamise puudumist, ei olnud komisjonil võimalik kasutada üksikute eksportivate tootjate krediidireitingut (kui neil reiting üldse oli) seda kontrollimata. BB reiting ei aseta eksportivaid tootjaid ebasoodsasse olukorda, sest see on kõrgeim mitte-investeerimisjärk turul.
3.4.1.4. Maakasutusõiguse andmine tegelikust väiksema tasu eest
(432)
Hiina RV valitsuse väitel nõustus komisjon Hiina RV valitsuse kinnitusega, et maakasutusõigused antakse konkurentsi tingimustes, mis välistab välise võrdlusaluse vajaduse. Hiina RV valitsus väitis ka, et selgitades, miks Hiina RV valitsuse nõudmised tagasi lükati, keskendus komisjon kogu aeg pigem Hiina RV valitsuse tõenditele kui tegelikult kättesaadavatele tõenditele. Hiina RV valitsus soovib, et komisjon avaldaks tegelikud asjaolud, mille alusel ta tegi kindlaks, et kohalike ametiasutuste määratud hinnad on meelevaldsed, mis tähendab, et need ei viidanud tööstusmaa pakkumisele ja nõudmisele ega olnud sellega seotud.
Hiina RV valitsus ei ole sellest punktist õigesti aru saanud. Komisjon ei järeldanud, et maakasutusõigused antakse konkurentsi tingimustes. Komisjon leidis, et 13 maakasutusõigusega seotud tehingust toimus ainult 6 pakkumis- või enampakkumismenetluse kaudu. Seoses nende 6 tehinguga näitasid esitatud tõendid, et hanked ei olnud konkureerivad, sest tehti vaid üksainus pakkumine ja hinna määrasid ametiasutused. Komisjon ei mõistnud Hiina RV valitsuse nõudmisi kättesaadavate faktide avaldamise kohta, mida kasutati seoses maakasutusõiguste turu puudumisega, sest käesoleval juhul ei kasutatud Hiina RV valitsuse nõudmise tagasilükkamiseks kättesaadavaid fakte ja seonduv analüüs tehti Hiina RV valitsuse ja eksportivate tootjate esitatud teabe põhjal. Asjaoludele, mis võimaldasid kindlaks teha, et hinnad on meelevaldselt määratud, on osutatud põhjendustes 114-116, st valimisse kaasatud eksportivate tootjate esitatud teave tegelike tehingute kohta, linnamaa hindamissüsteem ja korraldus nr 35.
(433)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei teinud konkreetsust kindlaks subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõigete 1 ja 2 kohaselt, ning ei põhjendanud oma konkreetsuse määratlust selgesti positiivsete tõendite alusel, nagu näeb ette subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõige 4. Lisaks sellele ei põhjendanud komisjon vajadust võtta kasu summa aluseks väline võrdlusalus, samuti ei valinud ta võrdlusalust kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 punktiga d. Need väited tuli tagasi lükata. Konkreetsuse kindlakstegemiseks võttis komisjon aluseks asjaolu, et kõik äriühingud, mis ei täida riigi kehtestatud tööstuspoliitika nõudeid, jäetakse maakasutusõiguste andmisel kõrvale, sageli määravad ametiasutused hinnad meelevaldselt ning valitsuse tegevus on ebaselge ja läbipaistmatu. Välise võrdlusaluse vajadust selgitati ja põhjendati põhjendustes 109, 118 ja 120-121. Järelduse tõttu, et maakasutusõiguste turg Hiinas on moonutatud, ei olnud võimalik kasutada riigisisest võrdlusalust, nagu soovis Hiina RV valitsus. Komisjon ei nõustu väitega, et võrdlusalus valiti viisil, mis ei ole kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 punktiga d. Taiwani võrdlusalust peetakse kõige representatiivsemaks komisjonile kättesaadavaks võrdlusaluseks ning see on kooskõlas dokumendis DS 379 esitatud apellatsioonikogu soovitustega.
(434)
Hiina RV valitsus väitis, et soovituste kohaselt peaks mis tahes võrdlusalus olema riigisisene ja põhinema hindadel, mida maksid Hiina „ebasoodsamates tingimustes” olevad tööstusharud. Hiina RV valitsuse arvates on põhjuseks eristamise puudumine algusest peale, ja seetõttu oleks õige subsiidiumisumma võrdne nulliga. Komisjon ei nõustu selle väitega ja igal juhul ei esitanud Hiina RV valitsus mingit teavet „ebasoodsamates tingimustes” olevate tööstusharude maakasutusõiguse hindade kohta, mida oleks teoreetiliselt saanud kasutada võrdlusaluse väljatöötamiseks.
(435)
Hiina RV valitsus väidab ka, et kaebuses ei esitatud mingeid viiteid ega tõendeid selle kohta, et maakasutusõigusi antakse eelkõige väikesele ettevõtete rühmale, ning et liit ei teinud otsustava tähtsusega järeldust, et maakasutusõigusi antakse ühemõtteliselt ainult teatud/soodustatud ettevõtetele. Komisjon tegi kindlaks, et maakasutusõigused antakse ainult äriühingutele, mis täidavad Hiina RV valitsuse poolt riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldusega nr 35 kehtestatud tööstuspoliitika nõudmisi (vt põhjendust 116).
(436)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei viinud läbi põhjalikku uurimist võrdlusaluse valimiseks, mis viitaks Hiina olukorrale või oleks sellega seotud, ning et komisjon ei teinud parimat tööd võrdlusaluse leidmiseks, mis ühtlustaks turutingimused, mis kehtiksid moonutuse puudumise korral, või kui tegi, siis ei selgitanud seda. See väide tuli tagasi lükata. Komisjon tutvus üksikasjalikult erinevate näitajatega ning võrdles Taiwani ja Hiina Rahvavabariiki nii tervikuna kui ka asjassepuutuvate üksikute Hiina provintside kaupa. Pärast selliseid analüüse leiab komisjon, et Taiwan (101) on asjakohane võrdlusriik, võttes arvesse kogu toimikus olevat teavet, nimelt i) majanduse arengutase ja majanduse struktuur Taivanis ja asjakohastes Hiina provintsides ja linnades (102), kus koostööd tegevad eksportivad tootjad asuvad, ii) need kaks Hiina provintsi ja Taiwan asuvad füüsiliselt lähedustikku, iii) taristute kõrge tase nii Taiwanis kui kahes Hiina provintsis, iv) tugevad majandussidemed ja piiriülene kaubandus Taiwani ja Hiina Rahvavabariigi vahel, v) sarnane asustustihedus kahes Hiina provintsis ja Taiwanis, vi) Taiwani ja Hiina Rahvavabariigi maatüüpide ja tehingute sarnasus, mida kasutati asjakohase võrdlusaluse väljatöötamiseks, ning vii) ühesugused demograafilised, keelelised ja kultuurilised tingimused nii Taiwanis kui Hiina Rahvavabariigis. Lisaks sellele peetakse Jiangsu ja Zhejiangi provintse koos Chongqingi linnaga Hiina Rahvavabariigi kõige edukamateks tootmispiirkondadeks. Ehkki SKT inimese kohta ei ole Taiwanis ning Hiina provintsides ja Chongqingi linnas ühesugune, on SKT nendes Hiina provintsides ja Chongqingi linnas viimastel aastatel kiiresti kasvanud, s.t Taiwanile järele jõudmas.
Lisaks näitavad hiljuti saadud andmed, et nii Hiina Rahvavabariigil tervikuna kui ka mõlemal provintsil ja Chongqingi linnal on palju kiirem SKT kasv kui Taiwanil (103), mis tähendab, et nad jõuavad väga kiiresti järele. Ometi on oluline märkida, et täpne SKT võrdlus mitteturumajandusega (HRV) ja hästi toimiva turumajandusega (Taiwan) riigi vahel ei ole määrava tähtsusega, sest mitteturumajanduse mahajäämus SKT osas toimiva turumajandusega võrreldes on normaalne nähtus. Lisaks sellele võivad tööstusmaa pakkumist ja nõudmist mõjutada paljud muud tegurid, nagu näiteks planeerimiseeskirjad, keskkonnapoliitika. Sisuliselt tuleb küsida, millised oleksid maakasutusõigusega seotud „kehtivad turutingimused” Hiinas, kui seal oleks toimiv turumajandus, ja kõik tõendid osutavad, et need oleksid väga sarnased Taiwani tingimustega.
(437)
Hiina RV valitsus väidab ka, et komisjon kasutas oma arvutustes 50 aasta pikkust amortisatsiooniperioodi, ehkki mitte kõik asjakohased maakasutusõiguse lepingud ei põhinenud 50 aasta pikkusel tähtajal. See väide ei ole täpne. Kõik maakasutusõigused, mille andmist käesolevas uurimises tasakaalustati, põhinesid 50 aasta pikkusel tähtajal.
3.4.1.5. Kava elektriga varustamiseks tegelikust maksumusest madalama tasu eest
(438)
Hiina RV valitsus väitis, et konkreetsust käsitlev järeldus on „täiesti kunstlik” põhjusel, et suurema osa Hiina majandusest moodustavad tegevusalad, mille puhul juurdehindlusega määrad ei kehti. Hiina RV valitsus seadis ka kahtluse alla komisjoni järeldused piirkonnaga seotud konkreetsuse kohta ja eriti järelduse, et see subsiidium on kättesaadav üksnes geograafilistes piirkondades, kus eksportiv tootja asub. Hiina RV valitsuse kinnituse kohaselt rakendatakse juurdehindlust laialdaselt kõikidel geograafilistel aladel, kus eksportivad tootjad asuvad ja seetõttu piirkondlikke eripärasid ei esine. Need väited tuli tagasi lükata. Komisjon märgib, et Hiina RV valitsuse märkuste aluseks tundub olevat eranditult otsuse nr 40 kohane hinnaerinevuste süsteem „soodustatud”, „kitsendatud”, „välistatud” ja „lubatud” ettevõtete kategooriate jaoks. Ometi tegi komisjon oma järeldused spetsiaalse elektri hinnakujundussüsteemi alusel, mida kasutatakse Chongqingi laiemas omavalitsuspiirkonnas, kus ühel valimisse kaasatud eksportival tootjal on tehas. See eksportija saab kasu madalama elektrihinna tõttu, mida kohaldatakse konkreetselt üksnes teatud sektorites tegutseva (täpsemalt ferrosulamid, elektroonilised kõrgahjud ja väetisetootjad) äriühingute allrühma suhtes, mis kuulub samasse kategooriasse suurte tööstuskasutajatega. Seetõttu järeldas komisjon, et elektrihinna madalam määr, mis kehtib ainult sellele väga kitsa allrühma suhtes, mis tegutseb ainult nendes konkreetsetes rahastamiskõlblikes sektorites, on de jure konkreetne.
„Piirkondliku” konkreetsuse puhul ei viidata põhjenduses 149 ühelegi trahvisüsteemile, ehkki Hiina RV valitsus väidab seda oma märkustes. See lõik selgitab, et kõnealune soodne elektrihinna määr, mida kohaldatakse äriühingute kitsale allrühmale, kaasa arvatud vaatlusaluse toote valmistaja, on piiritletud määratud geograafilise piirkonnaga (st Chongqingi kohalik omavalitsus laiemalt), mis on Hiina ulatusliku läänepiirkonna osa, mida edendatakse kooskõlas seadusega, millele viidatakse samas põhjenduses ja mida täiendavalt selgitatakse põhjenduses 233. Nagu edaspidi kinnitatakse põhjenduses 149, osutab see õigustik elektri hinnakujundusele kui ühele tööriistadest, mille abil saavutatakse poliitika peamine eesmärk - selle piirkonna arengu soodustamine. See kinnitab ka komisjoni järeldust, et käsitletud subsiidium on piirkonna suhtes konkreetne.
(439)
Hiina RV valitsus vaidlustas põhjenduses 146 esitatud järeldused, mis käsitlevad konkreetsust „soodustatud”, „kitsendatud”, „välistatud”, ja „lubatud” kategooriasse kuuluvatele ettevõtetele kohaldatavate eristavate hinnakujundussüsteemide alusel. Hiina RV valitsus selgitab jälle, et eelkõige välistatud projekti teostajale ja kõikidele ülejäänutele kohaldatava elektrihindade erinevus toimib trahvina või juurdemaksena, et ära hoida teatud projekti teostamist, mitte aga „allahindlusena”, mida võimaldatakse soodustatud projektidele. Hiina RV valitsus teeb järelduse, et komisjon peab välja töötama seisukoha hüvitiste piisavuse kohta, ja käesoleval juhul on komisjon eeldanud, et trahvisumma on piisav hüvitis. See väide tuli tagasi lükata. Nagu eespool pikalt selgitati, viitavad komisjoni järeldused rahalise toetuse kohta madalamale elektrihinna määrale, mida sellel äriühingul on õigus saada äriühingute piiratud allrühma kuulumise tõttu, mis omakorda kuulub suuremasse tööstuskasutajate kategooriasse. Seetõttu ei ole Hiina RV valitsuse vastuväited seoses komisjoni järeldustega asjakohased.
3.4.1.6. Muud tulu- ja maksukavad, mida valimisse kaasatud tootjad ei kasutanud, tasakaalustatud „jääktollimaksumäära” kaudu
(440)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei kohaldanud järjekindlalt WTO dumpinguvastase lepinguga sätestatud asjakohaseid eeskirju, mis käsitlevad valimi koostamist (st artikli 6 lõige 10, artikli 9 lõiked 2 ja 3), sest valimi koostamise eesmärk peab olema uurimise ulatuse piiramine. See väide oli seotud WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 19 lõikega 4, mis seab piirid tasakaalustava tollimaksu summale, mis määratakse „tuvastatud” subsiidiumisumma kohta. Hiina RV valitsuse arvates oleks lahenduseks suurema arvu äriühingute kaasamine valimisse, kui olemasolev valim ei olnud komisjoni arvates subsideerimise ulatuse uurimiseks piisavalt suur. Kõigepealt märgib komisjon, et dumpinguvastase uurimise eesmärgil koostatud valimi ja subsiidiumivastase uurimise eesmärgil koostatud valimite vahele paralleelide tõmbamisel on teatud piirid, sest erinevalt dumpinguvastastest uurimistest ei kehti tasakaalustava tollimaksuga seotud uurimiste puhul üldine reegel, et igale eksportijale määratakse individuaalne tollimaks, ja nn liitjuhtumid on selgesõnaliselt lubatud. Lisaks sellele on valitsus, erinevalt dumpinguvastastest juhtumitest, tasakaalustamisjuhtumite puhul kohustuslik osaleja ning vastaja ja seetõttu on valitsus endastmõistetavalt kaasatud mis tahes „valimi” rakendusalasse, kus on tegemist tasakaalustava tollimaksu määramisega. Teiste sõnadega, valitsus kui eeldatava subsideerimise tagaja kuulub alati tasakaalustava meetme uurimisalasse, olenemata eksportivate tootjate valimisse kaasamisest.
(441)
Seoses Hiina RV valitsuse märkusega, et lahenduseks oleks „suurema arvu äriühingute kaasamine valimisse”, märgib komisjon, et just seda ta käesoleval juhul tegigi. Pärast ühe, esialgu koostööd tegema nõustunud eksportija koostööst keeldumist otsustas komisjon kaasata valimisse teise eksportija. Paraku andis eksportija varsti pärast valimisse kaasamise teate saamist komisjonile teada, et ta ei kavatse enam uurimises koostööd teha. Selle tagajärjel oli komisjon sunnitud piirduma kahe järelejäänud, algusest peale valimisse kaasatud eksportijaga, kes ei keeldunud koostööd tegemast, et vältida edasist viivitamist, mis oleks seadnud ohtu uurimise õigeaegse läbiviimise seadusega ette nähtud tähtajaks. Komisjon märgib, et see edutu katse, mille eksportijate käitumine küsitavaks muutis, näitab täpselt, et Hiina RV valitsuse nõue on sisutu, sest see ei lahenda äriühingute probleemi, kes ei avalda soovi valimisse kuuluda või loobuvad koostööst, kui nad valimisse valitakse.
(442)
Seoses kättesaadavate faktide kasutamisega viitas Hiina RV valitsus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikele 7 ja tsiteeris WTO kohtupraktikat, väites, et kogutud fakte saab kasutada ainult puuduva teabe asendamiseks, ja et koostööst keeldumine ei õigusta faktidega põhistamata määratluste väljatöötamist. Komisjon ei saa selle väite loogikast aru, eriti seetõttu, et ta kasutas oma määratluste koostamisel toimikus olevaid fakte WTO reeglitega ja algmäärusega ette nähtud viisil, täielikus vastavuses WTO asjakohase kohtupraktikaga. Nagu Hiina RV valitsus ka tunnistas, kujutavad kaetud kvaliteetpaberi juhtumi järeldused ja USA mitmesugused otsused parimaid komisjonile kättesaadavaid fakte ja neid kasutatakse just nimelt Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu tekkinud teabelünkade kõrvaldamiseks.
Hiina RV valitsus vaidlustas ka nende faktide kasutamise, väites, et need ei peegelda praegust subsideerimist ja pole konkreetselt seotud vaatlusaluse tootega. Selle kohta märgib komisjon, et suurem hulk nendest subsiidiumikavadest puudutavad ühekordseid subsiidiume (näiteks toetused, varasse investeerimisega seotud maksusoodustused), mida saab amortiseerida tavapäraselt mitme aasta jooksul ja seetõttu toovad need kasu tulevikus ja isegi pärast käesoleva uurimisperioodi lõppu. Korduvate subsiidiumide puhul puuduvad tõendid, et need kavad on pärast käesoleva uurimise läbiviimist muutunud. Komisjon tuletab nende kavade ja vaatlusaluse toote seost käsitledes meelde, et kõik need kavad hõlmavad terasesektorit (ei ole tootespetsiifilised) või neid rakendatakse piirkonnas, kuhu orgaanilise kattega terastoodete valmistajad on rajanud oma tehased. Vastupidiste tõendite puudumise tõttu toimikus pidas komisjon mõistlikuks järeldada, et nende kavade kaudu saadud kasu kajastab kõige tüüpilisemalt vaatlusaluse toote tootjate praegust subsideerimist. Olgu rõhutatud, et Hiina RV valitsusel oli küllaldaselt võimalusi vastupidiste andmete esitamiseks kõikide nende kavade kohta, kuid ta otsustas teadlikult jätta tõendid esitamata ja selle tagajärjel pidi komisjon toetuma toimikus olevatele kättesaadavatele faktidele, nagu näevad ette algmäärus ja WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete leping.
3.4.1.7. Omakapitalikavad
(443)
Hiina RV valitsus väitis, et ükski neist kavadest (maksmata dividendid, võla kustutamine aktsiakapitali kaudu ja paigutused omakapitali) polnud algatatud kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõigetega 2 ja 3.
See väide tuli tagasi lükata. Nagu juba selgitati punktis, milles käsitleti vastust Hiina RV valitsuse märkustele menetluse algatamise kohta (põhjendused 399-406), analüüsisid komisjoni talitused kaebuses esitatud tõendeid, mis olid märkimisväärsed, nagu selgesti ilmneb huvitatud isikutele tutvumiseks esitatud kaebuse eksemplari põhjal. Komisjoni talitused tegid alles pärast esmapilgul piisavaks peetud tõendite täpsuse ja asjakohasuse põhjalikku analüüsimist ettepaneku konkreetsete kavade uurimise algatamiseks.
(444)
Hiina RV valitsuse kinnituse kohaselt on omakapitalikavad, niivõrd kui neid rakendatakse, ainukordsed ajutised subsiidiumid selles mõttes, et neid kohaldatakse ainult ühele konkreetsele saajale ja ei reguleerita konkreetsete õigusaktidega, ning arvestades, et „komisjon teab kindlalt, et äriühingud, millele määratakse jääktollimaks, mitte üksnes ei saanud, vaid polekski võinud saada nende ühekordse iseloomu tõttu” selliseid subsiidiume, ei oleks neid vaja ka tasakaalustada. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et kui määratlused koostati kättesaadavate faktide põhjal, peaksid need põhinema tegelikel faktidel. Sellel põhjusel on ajutiste subsiidiumide tasakaalustamine äriühingute puhul, mille kohta pole tegelikult esitatud väiteid, et nad on saanud subsiidiume, subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõike 7 rikkumine.
Olgu märgitud, et Hiina RV valitsus ei vastanud ühelegi küsimusele, mis esitati nende kavade kohta küsimustikus või puudustele viitavas kirjas. Seetõttu ei kajasta tegelikkust Hiina RV valitsuse väide, et „komisjon teab kindlalt, et äriühingud, millele määratakse jääktollimaks, mitte üksnes ei saanud, vaid polekski võinud saada nende ühekordse iseloomu tõttu” neid subsiidiume. Vastupidiselt sellele väitele nimetati kaebuses mitu äriühingut, kes saavad kõnealuste omakapitalikavade raames kasu ja loetelu ei peetud ammendavaks. Arvestades, et Hiina RV valitsus ei esitanud mingit teavet nende kavade abikõlblikkuse kohta, ei jäänud komisjonil muud võimalust, kui kasutada kättesaadavaid fakte.
3.4.2. ZHEJIANG HUADONGI MÄRKUSED
3.4.2.1. Maakasutusõiguse andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(445)
Zhejiang Huadong väitis, et ta esitas komisjonile kogu asjakohase õigustiku, mis reguleerib maakasutusõiguste müügiprotseduure ja väärtuse määramist Hiinas ning viitas riigile kuuluva ehitusmaa kasutusõiguste andmise eeskirjadele pakkumiskutsete, enampakkumiste ja hinnapakkumiste kaudu, et näidata hästitoimiva kinnisvaraturu olemasolu Hiinas, kus noteeringud ja hinnad avalikustatakse. Lisaks kinnitas ta, et käesoleval ajal Hiinas eksisteeriv kinnisvaraturg ja kättesaadavad äärmiselt üksikasjalikud ametlikud statistilised andmed maakasutusõiguse hindade kohta kujutavad endast parimat lähtealust väljaselgitamiseks, millised maakasutusõiguse hinnad kehtisid sel ajal, kui eksportiv tootja need õigused ostis.
See väide tuli tagasi lükata. Komisjon selgitab Zhejiang Huadongi maakasutusõiguste kohta tehtud järeldusi eespool põhjenduses 115. Äriühing ei vaidlustanud neid järeldusi lõplike järelduste kohta tehtud märkustes. Olemasolevad tõendid näitavad, et maakasutusõiguste turg Hiinas on moonutatud, kuna pakkumised, mida komisjon uuris kohapeal, ei olnud konkureerivad ja ametiasutused määrasid hinnad meelevaldselt. Faktilisi asjaolusid, mille alusel tehti kindlaks, et hinnad on meelevaldselt määratud, kirjeldatakse põhjendustes 114-116, nimelt valimisse kaasatud eksportivatelt tootjatelt saadud andmed tegelike tehingute kohta, linnamaa hindamissüsteem ja riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldus nr 35.
(446)
Zhejiang Huadong väitis, et WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 14 punkti d kohaselt peaksid asjakohased võrdlusalused hinnad olema seotud kehtivate turutingimustega või neile viitama eelkõige tarnijariigis, või kui sellised tingimused puuduvad, siis tuleks mis tahes välist võrdlusalust asjakohaselt kohandada, et vältida suhteliste eeliste tasakaalustamist. Lisaks väitis ta, et Hiina WTOga ühinemise protokolli paragrahvi 15 lõike b kohaselt peaks importiv WTO liige, juhul kui Hiinas kehtivad tingimused pole asjakohase võrdlusalusena kasutatavad, kohandama selliseid kehtivad tingimusi, kui see on praktiliselt võimalik, enne kui ta kaalub tingimuste kasutamist, mis kehtivad väljaspool Hiinat. Ehkki komisjon nõustub suurema osaga selle väite aluseks olevast õigusteooriast, tegi ta ka järelduse, et Hiinas ei ole toimivat maamüügiturgu ja just selle tõttu kasutati maahindade välist võrdlusalust. Vajadust välise võrdlusaluse järele selgitati ja põhjendati põhjendustes 109, 118 ja 120-121. Kuna tehti kindlaks, et Hiina maakasutusõiguste turg on moonutatud, ja puudub alus, mille suhtes sellist võrdlusalust kohandada, ei olnud võimalik Zhejiang Huadongi ettepanekut riigisisese võrdlusaluse kasutamiseks rakendada. Lisaks sellele on Zhejiang Huadongi (Zhejiangi provintsi Xiaoshani piirkond) esitatud teave soovitatud võrdlusaluse kohta ebaselge ja selle põhjal ei ole ka võimalik kontrollida, kas esitatud hinnateave on seotud üksnes eeldatavalt „mittesoodustatud” tööstusharude maakasutusõiguste hindadega.
(447)
Zhejiang Huadong väitis, et Taiwani valik võrdlusaluseks riigiks ei ole põhjendatud ja objektiivne järgmistel põhjustel: 1) Zhejiangi provints ei olnud sel ajal, kui maakasutusõigused osteti, Taiwani sarnane arenenud ja kõrge SKTga piirkond; 2) komisjoni valitud tegelikud Taiwani maahinnad põhinevad tööstusmaa müügipakkumistel ja mitte tööstuslikuks kasutamiseks mõeldud maa rentimise, mis on sarnane Zhejiang Huadongile määratud maakasutusõiguse kasutamisega, tegelikel hindadel.
See nõue tuli tagasi lükata. 1) Nagu põhjenduses 436 märgitud, vaatas komisjon erinevad näitajad üksikasjalikult läbi ja võrdles Taiwani ja Hiina Rahvavabariiki nii tervikuna kui asjassepuutuvate Hiina provintside lõikes. Pärast selliste analüüside läbiviimist peab komisjon Taiwani sobivaks võrdlusriigiks kooskõlas algmääruse ja WTO reeglitega. 2) Selle punktiga seoses olgu märgitud, et komisjon kasutas kõige asjakohasemat teavet, mis oli talle mõistlikult kättesaadav.
(448)
Zhejiang Huadong juhtis tähelepanu aritmeetilisele veale inflatsioonimäärade arvutuses, mida kasutati võrdlusaluse kohandamiseks inflatsiooni suhtes. Komisjon võttis selle märkuse arvesse ning vaatas kõnealuse arvutuse uuesti läbi.
(449)
Zhejiang Huadong väitis, et maakasutusõiguste omandamist ei saa pidada konkreetseks, sest seaduse kohaselt koheldakse kõiki Hiina äriühingud ühtmoodi. Zhejiang Huadong väitis ka, et komisjon ei käsitlenud konkreetsuse teemat piisavalt ja lõppjäreldustes ei selgitata põhjendusi, mille alusel Zhejiang Huadongi makstud hinda vaadeldi kui kasu.
See nõue tuli tagasi lükata. Komisjoni järeldused konkreetsuse kohta põhinevad asjaolul, et kõik ettevõtted, mis ei täida riigi kehtestatud tööstuspoliitika nõudeid, välistatakse maakasutusõiguste saajate seast, ametiasutused määravad hinnad sageli meelevaldselt ja valitsuse tegevus on ebaselge ja läbipaistmatu. Komisjon tegi järelduse, et maakasutusõigusi võimaldatakse ainult äriühingutele, mis täidavad Hiina RV valitsuse poolt riikliku arengu- ja reformikomisjoni korraldusega nr 35 kehtestatud tööstuspoliitika nõudeid (põhjendus 116).
3.4.2.2. Külmvaltsitud terase tarnimine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(450)
Zhejiang Huadong väitis, et põhjendatuse ja objektiivsuse eesmärgil ning järjepidevuse huvides oleks komisjon pidanud hankima terasehindade andmed samast allikast (st Steel Business Bulletin’ist (SBB)) kõikide piirkondade jaoks, mis olid võrdlusaluse koostamise ajal võrdlusaluste kogumis esindatud. Ettevõte väitis ka, et SBB näitab turge, kus külmvaltsitud terase hinnad on teistsugused kui komisjoni valitud hinnad, ning soovitas Mehhiko ja Argentina lisamist, sest need riigid esindavad arenevaid teraseturge Ameerika mandril. See nõue tuli tagasi lükata, sest komisjon kasutas võrdlusaluse koostamisel hinnaandmeid, mis kajastavad piirkonna iga riigi tegelikku turusituatsiooni nii täpselt kui võimalik. Euroopa hindade puhul (suurem osa on liidu liikmesriigid) arvestas komisjon, et ta saab üksikasjalikumad hinnaandmed terase valdkonna ajakirjast MEPS. Kui komisjonil oleksid olnud MEPSist pärit andmed teiste valitud riikide kohta, oleks ta neid kasutanud. Mis puutub Mehhiko ja Argentina hindade kaasamist, siis olgu märgitud, et võrreldes Hiinaga, samuti teiste komisjoni kasutatud võrdlusaluste kogumis olevate riikidega/piirkondadega, on need suhteliselt väikesed turud.
Komisjon vaatas selle kava jaoks arvutatud subsiidiumimarginaali üle pärast kuum- ja külmvaltsitud terase hindade jaoks koostatud võrdlusaluse korrigeerimist. Korrigeerimine puudutas Brasiilia terasehindu, mille menetluseosalistele avalikustatud arvutused hõlmasid ekslikult makse.
(451)
Zhejiang Huadong väitis ka, et komisjoni järeldus konkreetsuse kohta on põhjendamata (kinnitavad tõendid puuduvad) ja alusetu, sellest tulenevalt ei ole ka väidetav subsideerimine külmvaltsitud terase tarnimise kaudu tegelikust madalama maksumuse eest tasakaalustatav. Zhejiang Huadong väitis, et kuum- ja külmvaltsitud terase tarnimise kaudu tegelikust madalama maksumuse eest saadud kasu, kui seda üldse on, ei ole seostatav üksnes teatud ettevõtete või sektoritega, vaid antakse üleüldiselt kõikide majandussektorite kõikidele potentsiaalsetele ostjatele ja tarbijatele.
See nõue tuli tagasi lükata. Hiina RV valitsus esitas sama märkuse ja komisjon käsitles seda põhjenduses 415. „Potentsiaalsed” ostjad on definitsiooni kohaselt ainult teatud ettevõtted.
3.4.3. KAEBUSE ESITAJA MÄRKUSED
3.4.3.1. Vee ja elektriga varustamine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(452)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiina vee- ja elektrituru moonutuste ning riigi sekkumise tõttu turule oleks komisjon pidanud kasutama rahvusvahelisi võrdlusaluseid ja arvutama nende kavade raames saadud kasu algmääruse artikli 6 lõike d punkti ii kohaselt.
See nõue tuli tagasi lükata. Käesoleva juhtumi puhul ei võimaldanud kogutud tõendid komisjonil järeldada, et vee- ja elektriturg on moonutatud sellises ulatuses, mis õigustaks välise võrdlusaluse kasutuselevõtmist.
3.4.3.2. Teatud maksukavad välisinvestoritega ettevõtetele
(453)
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon oleks pidanud kvantifitseerima kahe välisinvestoritega seotud maksukavade subsiidiumisummad, nimelt tulumaksusoodustuse kava omamaiseid seadmeid soetavatele ettevõtetele ja kava „Kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” tootlikele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, pidades silmas Hiina RV valitsuse koostöösoovimatust ja asjaolu, et Hiina RV valitsus oleks pidanud esitama tõendid selle kohta, et orgaanilise kattega terastoodete tootjad ei saanud uurimisperioodi jooksul nende kavade raames kasu.
See nõue tuli tagasi lükata. Nagu põhjenduses 282 juba selgitatud, otsustas komisjon jätta need kavad tasakaalustamata, et vähendada kõikide menetluseosaliste halduskoormust, ja võttes arvesse, et need kavad lõpetatakse.
3.5. TASAKAALUSTATAVATE SUBSIIDIUMIDE SUMMAD
(454)
Algmääruse kohaselt määratletud tasakaalustatavate subsiidiumide suurus väärtuse alusel on uuritud äriühingute puhul toodud järgnevas tabelis:
Eksportiv tootja
LÕPLIK SUBSIIDIUMIMARGINAAL (%)
HUADONG RÜHM
23,8
PANHUA RÜHM
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
VALIMISSE KAASAMATA KOOSTÖÖD TEGEVAD ÄRIÜHINGUD
26,8
KÕIK MUUD ÄRIÜHINGUD
44,7
(455)
Vastavalt algmääruse artikli 15 lõikele 3 on valimist välja jäetud koostööd tegevate äriühingute subsiidiumimarginaal, mis arvutati valimisse kuuluvate koostööd tegevate äriühingute kaalutud keskmise subsiidiumimarginaali põhjal, s.o 26,8 %.
(456)
Kõikide teiste eksportijate puhul Hiina Rahvavabariigis tegi komisjon kõigepealt kindlaks koostöötaseme. Võrreldes Eurostati impordiandmeid ning neid andmeid, mida koostööd teinud äriühingud esitasid uurimisperioodil vaatlusaluse toote liitu eksporditud mahtude kohta, selgus, et eksportivate Hiina Rahvavabariigi tootjate koostöötase oli madal (58 %). Arvestades madalat koostöötaset, määrati kõikide koostööst keeldunud äriühingute suhtes kohaldatud subsiidiumi kogumäär subsiidiumi kogumäärade tasemel, mis kehtestati kõikide koostööst keeldunud äriühingute suhtes kõikide uuritud kavade kohta, st 44,7 %.
4. KAHJU
4.1. LIIDU TOODANG JA LIIDU TOOTMISHARU
(457)
Liidu kogutoodangu kindlaksmääramiseks vaatlusalusel perioodil kasutati liidu tootjate kohta kogu kättesaadavat teavet, sealhulgas kaebuses esitatud teavet, liidu tootjatelt enne ja pärast uurimise algatamist kogutud andmeid ning valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastuseid.
(458)
Uurimisperioodil tootis orgaanilise kattega terastooteid 22 liidu tootjat. Eelnevat põhjendust arvesse võttes leiti, et liidu kogutoodang uurimisperioodil oli hinnanguliselt umbes 4 018 310 tonni. Liidu tootjad, kelle toodang moodustab liidu kogutoodangu, moodustavad algmääruse artikli 9 lõike 1 tähenduses liidu tootmisharu (edaspidi „liidu tootmisharu”).
4.2. ASJAOMASE LIIDU TURU KINDLAKSMÄÄRAMINE
(459)
Uurimise käigus tehti kindlaks, et suur osa valimisse kuuluvate liidu tootjate toodangust oli ette nähtud sisekasutuseks, st sageli seda lihtsalt transporditi ühest kohast teise (ilma arveteta) ja/või tarniti üksnes transpordikulude alusel sama äriühingu või kontserni ühest tehasest teise edasiseks töötlemiseks.
(460)
Et teha kindlaks, kas liidu tootmisharu on kandnud kahju või mitte ning selgitada välja tarbimine ja mitmesugused liidu tootmisharu majanduslikud näitajad, uuriti, kas ja mil määral tuleb analüüsimisel arvesse võtta liidu tootmisharu toodetud samasuguse toote edasist kasutamist.
(461)
Et anda liidu tootmisharu olukorrast võimalikult terviklik pilt, koguti ja analüüsiti kogu orgaanilise kattega terastoodetega seotud tegevust käsitlevaid andmeid ja tehti kindlaks, kas toodang oli ette nähtud äriühingu sisekasutuseks või vabaturu jaoks.
(462)
Müügimahu ja müügihinna osas liidu turul ja turuosa puhul leiti, et nende näitajate adekvaatseks analüüsiks ja hindamiseks tuleb keskenduda vabaturul valitsevale olukorrale.
(463)
Muid majandusnäitajaid saab põhjendatult uurida üksnes kogu tegevust vaadeldes, hõlmates ettevõttesisest kasutust ja suletud turul toimuvat müüki. Tootmine, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendamine, investeeringud, varud, tööhõive, tootlikkus, palgad ja kapitali kaasamise võime sõltuvad kogu äritegevusest, sõltumata sellest, kas toodangut müüakse suletud turul või vabaturul.
4.3. LIIDU TARBIMINE
(464)
Liidu tootmisharu müüb samasugust toodet sõltumatutele klientidele ning müüb või transpordib seda seotud äriühingutele, näiteks terasetöötlemiskeskustele edasiseks töötlemiseks.
(465)
Et arvutada orgaanilise kattega terastoodete tõenäolist tarbimist liidus, liitis komisjon kogu orgaanilise kattega terastoodete liitu suunatud impordile (vastavalt Eurostati andmetele) liidu tootmisharu toodetud samasuguse toote müügimahu ja sisekasutusmahu liidus (vastavalt kaebuses esitatud andmetele, mida kontrolliti valimisse kaasatud liidu tootjate juures tehtud kontrollkäikudel).
(466)
Eurostati andmed impordi kohta põhinevad siiski täielikel CN-koodidel ja on selge, et osa CN-koodide puhul ei impordita asjaomast toodet.
(467)
Eelneva põhjal on liidu tarbimine arenenud järgmiselt:
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Tarbimine (tonnides)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indeks (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Kogu tarbimine liidu turul kahanes vaatlusaluse perioodil 7 %. Ülemaailmse majanduskriisi tagajärjel vähenes tarbimine aastatel 2008 ja 2009 ligikaudu 25 %, seda eelkõige just ehitussektoris. Pärast seda hakkas tarbimine taastuma ning suurenes 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 24 %, kuid jäi siiski alla esialgset, 2008. aasta taset.
4.4. IMPORDIMAHT ASJAOMASEST RIIGIST JA TURUOSA
(469)
Hiinast pärit import liitu muutus vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Hiina RVst pärit impordi maht (tonnides)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indeks (2008=100)
100
32
98
149
Turuosa (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indeks (2008=100)
100
43
112
160
Allikas:
Eurostat
(470)
Olenemata tarbimise langemisest suurenes Hiina RVst pärit impordi maht vaatlusalusel perioodil märkimisväärselt - 49 %. Majanduskriisi negatiivsete mõjude tagajärjel vähenes 2009. aastal järsult ka Hiina RVst pärit impordi maht. Siiski järgnes sellele Hiina RVst pärit impordi ülikiire taastumine, st 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal kasvas import muljetavaldavalt 367 %.
(471)
Samuti suurenes kõnealuse impordi turuosa vaatlusalusel perioodil 60 %. Kuigi turuosa langes 2009. aastaks rohkem kui poole võrra 2008. aastaga võrreldes, oli kasvutrend 2009. aastast uurimisperioodi lõpuni hämmastav, turuosa kasvas 275 % võrra.
4.4.1. IMPORDIHINNAD JA HINDADE ALLALÖÖMINE
Import HRVst
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Keskmine hind eurodes tonni kohta
875
728
768
801
Indeks (2008=100)
100
83
88
91
Allikas:
Eurostat
(472)
Hiina RVst pärit impordi ühiku keskmine müügihind langes vaatlusalusel perioodil 9 %. 2008. ja 2009. aasta vahemikus langes see oluliselt (17 %), seejärel suurenes see 2009. ja 2010. aasta vahemikus viis protsendipunkti ja veel kolm protsendipunkti uurimisperioodil.
(473)
Vaatlusalusel perioodil olid Hiina RVst pärit impordi hinnad pidevalt madalamad kui liidu tootmisharu müügihinnad. Eespool esitatud tabelis on selgitatud, et kui 2009. aastal olukorras, kus majanduskriis oli tipus, ei suutnud isegi hindade langetamine 17 % võrra hoida Hiina RVst pärit impordi turuosa, sest tarbimine vähenes järsult ja turg aeglustus oluliselt, siis hindade jätkuv kärpimine järgnevatel aastatel selgitab seda, miks Hiina RVst pärit impordi turuosa 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal muljet avaldavalt suurenes.
(474)
Hindade allalöömise kindlakstegemiseks uurimisperioodil võrreldi valimisse kaasatud liidu tootjate poolt sõltumatutele klientidele pakutavaid kaalutud keskmisi müügihindu liidu turul tooteliikide kaupa (korrigeerituna tehasehindade tasemele) vastavate Hiina RV koostööd tegevate tootjate imporditud toodete (tooteliikide kaupa) kaalutud keskmiste hindadega, mida maksis esimene sõltumatu klient liidus ja mis olid kindlaks määratud CIF-hindade põhjal, mida oli nõuetekohaselt kohandatud, võtmaks arvesse impordijärgseid kulusid.
(475)
Impordijärgsed kulud, millele viidatakse ülaltoodud põhjenduses, arvutati kahe sõltumatu asjaomase toote importija kontrollitud andmete alusel.
(476)
Hindu võrreldi tooteliikide kaupa samal kaubandustasandil toimunud tehingutes, tehes vajaduse korral nõuetekohased kohandused, ning pärast maha- ja allahindluste mahaarvamist. Võrdluse tulemus, väljendatuna protsendina valimisse kaasatud liidu tootjate uurimisperioodiaegsest käibest, näitas, et Hiina RV eksportivate tootjate kaalutud keskmine hindade allalöömise marginaal oli 20,2 %.
(477)
Pärast järelduste teatavakstegemist küsis üks eksportiv tootja lisateavet hinna allalöömise arvutuste kohta juhtudel, kus Hiina RVst eksporditud tooteliik ja liidu turul liidu tööstuse müüdud tooteliik ei ühtinud täpselt. Nad küsisid teavet ka võimalike kohanduste kohta füüsikaliste erinevuste suhtes, kui täpset vastet ei leitud.
(478)
Kui eksporditud tooteliik ja liidu tööstuse müüdud tooteliik ei olnud täpselt samad, võrdles komisjon eksporditud tooteliiki kõige sarnasema liidu tööstuse müüdud tooteliigiga. Võrdlemisel kõige sarnasema tooteliigiga osutus ainsaks erinevuseks aluskihi paksus.
(479)
Kui kõige sarnasemaid tooteliike oli rohkem kui üks, võrdles komisjon eksporditud tooteliiki odavama tooteliigiga, mida müüdi liidu turul, olenemata sellest, kas kõnealusel odavamal tooteliigil oli paksem või õhem aluskiht. Seetõttu polnud kohandamine füüsikaliste erinevuste suhtes vajalik.
5. LIIDU TOOTMISHARU MAJANDUSLIK OLUKORD
5.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(480)
Komisjon uuris algmääruse artikli 8 lõike 4 kohaselt kõiki liidu tootmisharu mõjutavaid asjakohaseid majandustegureid ja -näitajaid.
(481)
Makromajanduslike näitajate (liidu tootmisharu toodang, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendamine ja ärakasutamine, müügimaht, turuosa, tööhõive ja tootlikkus) määramiseks kasutati kaebuses esitatud andmeid orgaanilise kattega terastoodete kõigi tootjate kohta liidus, neid võrreldi muudest allikatest pärit ja valimisse kaasatud liidu tootjatelt saadud kontrollitud andmetega.
(482)
Kuue valimisse kaasatud liidu tootja esitatud ja kontrollitud andmeid kasutati selleks, et määrata kindlaks mikromajanduslikud näitajad, nagu ühikuhind, ühiku tootmiskulu, kasumlikkus, rahavoog, investeeringud, investeeringutasuvus, kapitali kaasamise võime, varud ja tööjõukulud.
5.2. ANDMED LIIDU TOOTMISHARU KOHTA TERVIKUNA
5.2.1. TOODANG, TOOTMISVÕIMSUS JA TOOTMISVÕIMSUSE RAKENDUSASTE
(483)
Liidu kogutoodangu kindlaksmääramiseks vaatlusalusel perioodil kasutati liidu tootmisharu kohta kogu kättesaadavat teavet, sealhulgas kaebuses esitatud teavet, liidu tootjatelt enne ja pärast uurimise algatamist kogutud andmeid ning valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastuseid.
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Toodangu maht (tonnides)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indeks (2008=100)
100
79
90
90
Tootmisvõimsus (tonnides)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indeks (2008=100)
100
102
102
99
Võimsuse rakendamine (%)
74
57
65
68
Indeks (2008=100)
100
77
88
92
Allikas:
kaebus, küsimustiku vastused.
(484)
Tabelist ilmneb, et tootmine vähenes vaatlusalusel perioodil 10 %. Koos nõudluse kahanemisega vähenes 2009. aastal märgatavalt ka tootmine, kuid 2010. aastal järgnes langusele taas osaline tõus. Kuigi tarbimine uurimisperioodil suurenes, püsis tootmismaht enam-vähem samal tasemel kui 2010. aastal.
(485)
Tootmisvõimsus oli vaatlusalusel perioodil stabiilne. Tootmisvõimsuse rakendamine järgis sama trendi kui tootminegi ja vähenes vaatlusalusel perioodil 8 %.
5.2.2. MÜÜGIMAHT, TURUOSA JA MAJANDUSKASV
2008
2009
2010
Uurimisperiood
Müügimaht (tonnides)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indeks (2008=100)
100
77
90
88
Turuosa (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indeks (2008=100)
100
104
102
95
Allikas:
kaebus, küsimustiku vastused.
(486)
Liidu tootmisharu müügimaht sõltumatutele klientidele vähenes 2009. aastal järsult 23 %. 2010. aastal suurenes müügimaht 13 protsendipunkti, kuid langes siis uurimisperioodil kaks protsendipunkti.
(487)
Liidu tootmisharu turuosa vähenes vaatlusalusel perioodil 2,9 %. Pärast esialgset turuosa suurenemist 2009. aastal koges liidu tootmisharu 2010. aastal ja uurimisperioodil oma turuosa vähenemist, lõpptulemusena oli liidu tootmisharu turuosa uurimisperioodil 5 protsendipunkti väiksem kui 2009. aastal. Turuosa langus toimus samaaegselt tarbimise 24 % kasvuga alates aastast 2009 kuni uurimisperioodi lõpuni. Seega ei suutnud liidu tootmisharu kasvavast tarbimisest tulu lõigata ning müügimahtu taastada ega eelnevalt kaotatud turuosa tagasi saada.
(488)
Kui liidu tarbimine vähenes vaatlusalusel perioodil 7 % ja liidu tootmisharu müügimaht sõltumatutele klientidele vähenes 12 %, vähenes liidu tootmisharu turuosa 2,9 protsendipunkti (2008. aasta 56,8 %-lt uurimisperioodil 53,9 %ni).
5.2.3. TÖÖHÕIVE JA TOOTLIKKUS
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Tööhõive (täistööaja ekvivalent)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indeks (2008=100)
100
91
86
85
Tootlikkus (tonnid/täistööaja ekvivalent)
627
543
655
665
Indeks (2008=100)
100
87
104
106
Allikas:
kaebus, küsimustiku vastused, Eurofer.
(489)
Tööhõive liidu tootmisharus järgis pidevat langustrendi. Seega, töötajate koguarv väljendatuna täistööaja ekvivalendina, vähenes vaatlusalusel perioodil tootmisharus 15 % ja langes uurimisperioodiks madalaimale tasemele. Samas suurenes tootlikkus vaatlusalusel perioodil 6 %, mis tõendab, et tootmisharu üritas tootmiskulusid otstarbekohastada.
5.2.4. SISEKASUTUS JA MÜÜK SULETUD TURUL
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Sisekasutus ja müük suletud turul (tonnides)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indeks (2008=100)
100
80
87
85
Turuosa (%)
22
24
22
20
Indeks (2008=100)
100
108
99
92
Allikas:
valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused.
(490)
Nagu eespool põhjenduses 459 märgitud, on liidus piisavalt suur orgaanilise kattega terastoodetele turg, mis koosneb liidu tootmisharu ettevõtjatest, kes tegelevad orgaanilise kattega terastoodete edasise töötlemisega.
(491)
Leiti, et sisekasutus ja müük suletud turul olid suunatud edasiseks töötlemiseks äriühingutes endis või nendega seotud äriühingutes. Need äriühingud tegelesid peamiselt ehitusmaterjalide äriga, st olid orgaanilise kattega terastoodete lõppkasutajad.
(492)
Eespool kirjeldatu põhjal tehti kindlaks, et liidu tootjate sisekasutus ja müük suletud turul moodustasid 24 % kogu tootmismahust uurimisperioodil. Vaatlusalusel perioodil vähenesid sisekasutus ja müük seotud äriühingutele 15 % ja turuosa langes 8 %.
(493)
Uurimisel tehti kindlaks, et sisekasutuse ja suletud turul toimunud müügi vahel ei olnud toote lõppkasutuse osas erinevusi. Sisekasutuse kohta esitasid andmed need äriühingud, kelle edasine töötlemine toimus sama juriidilise isiku valdustes, müük suletud turul oli müük teistele seotud juriidilistele isikutele, kusjuures koostati ka arve. Lisaks olid sisekasutuseks ja seotud äriühingutele suunatud müügi hinnakujundusmeetodid sarnased, st toote eest küsiti õiglast väärtust (nn meetod, kus hind peegeldab kulusid) nii seotud äriühingute kui ka valimisse kaasatud äriühingute edasise töötlemisega tegelevate tootmisüksuste käest.
(494)
Keskmine tonni hind oli vaatlusalusel perioodil stabiilne ja 3 % madalam kui valimisse kaasatud äriühingute poolt sõltumatutele klientidele müüdava toote hind uurimisperioodil. Seda hinnavahet ei peetud oluliseks ja suletud turul toimuva müügi trend järgib sõltumatutele klientidele müüdava toote hinna trendi.
2008
2009
2010
Uurimisperiood
Sisekasutus ja müük suletud turul (eurot tonnides)
962
802
901
965
Indeks (2008=100)
100
83
94
100
Allikas:
valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused.
(495)
Pidades silmas, et enamik suletud turul toimuvaks müügiks ja ettevõttesiseseks kasutuseks ettenähtud toodangust oli mõeldud edasiseks töötlemiseks liidu tootjate ehitusmaterjaliäris, oli selline müük ja sisekasutus kaudselt avatud teiste turulolijate konkurentsile, sealhulgas Hiina RVst pärit subsideeritud impordile. Edasise töötlemise etapi sisenõudlus sõltus võimalusest müüa töödeldud toodangut vabal turul, mida ei mõjuta subsideeritud import. Seega võib teha järelduse, et mahu ja turuosa vähenemine vaatlusalusel perioodil toimus Hiina RVst pärit subsideeritud impordi tekitatud konkurentsi tagajärjel.
5.3. ANDMED VALIMISSE KUULUNUD LIIDU TOOTJATE KOHTA
5.3.1. KESKMISED ÜHIKU MÜÜGIHINNAD LIIDUS JA TOOTMISKULUD
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Ühikuhind liidus sõltumatutele klientidele (eurot tonni kohta)
1 023
805
911
994
Indeks (2008=100)
100
79
89
97
Ühiku tootmiskulu (eurot tonni kohta)
925
884
893
978
Indeks (2008=100)
100
95
97
106
Allikas:
valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused.
(496)
Valimisse kaasatud liidu tootjate kehtestatud keskmised müügihinnad sõltumatutele klientidele liidus langesid vaatlusalusel perioodil 3 %. Suurim langus (21 %) leidis aset 2009. aastal koos tarbimise vähenemisega. Koos tarbimise ja müügimahu suurenemisega tõusid hinnad ajavahemikul 2009. aastast uurimisperioodini 23 %, kuid ei saavutanud 2008. aasta taset.
(497)
Paralleelselt suurenesid samasuguse toote keskmised tootmis- ja müügikulud vaatlusalusel perioodil 6 %, mille põhjuseks oli tooraine hinna tõus.
(498)
Pärast seda, kui 2009. aastal langes sõltumatutele klientidele müümisel ühiku hind 21 %, hakkas ühikuhind uuesti kasvama. Võrreldes 2009. aastaga suurenesid 2010. aastal ja uurimisperioodil liidu tootmisharu kulud ja kulude katmiseks oli võimalik hindu tõsta vaid vähesel määral, millest piisas üksnes selleks, et hoida kasumlikkus 2010. aasta ja uurimisperioodiga samal tasemel. Selle tulemusena kaotati veelgi turuosa, sest Hiina RVst pärit impordihinnad lõid pidevalt liidu tootmisharu hindu alla.
5.3.2. KASUMLIKKUS, RAHAVOOG, INVESTEERINGUD, INVESTEERINGUTASUVUS JA KAPITALI KAASAMISE VÕIME
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Kulutasuvus müügist sõltumatutele klientidele liidus (% müügikäibest)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indeks (2008=100)
100
- 138
41
39
Rahavoog (eurot)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indeks (2008=100)
100
64
46
62
Investeeringud (eurodes)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indeks (2008=100)
100
8
22
27
Investeeringute tasuvus
13,8
-13,9
5,9
6
Indeks (2008=100)
100
- 101
43
44
Allikas:
valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused.
(499)
Liidu tootmisharu kasumlikkus määrati kindlaks samasuguse toote sõltumatutele klientidele suunatud müügist saadud maksueelse puhaskasumi abil, väljendatud protsendina müügikäibest. 2009. aastal vähenes liidu tootmisharu kasumlikkus järsult ning selle tagajärjel ulatus kahju 9,3 %ni. 2010. aastast hakkas kasumlikkus taastuma, kuid kuna tootmiskulud kasvasid, siis ei suutnud kasumlikkus jõuda tasemele, mida oleks saanud tootmisharu puhul pidada jätkusuutlikuks (6,7 %). Kogu vaatlusaluse perioodi vältel langes kasumlikkus 61 %.
(500)
Rahavoo arengutrend järgis suures osas kasumlikkuse negatiivset arengutrendi. Madalaimale tasemele jõudis see 2010. aastal. Samuti vähenes investeeringutasuvus 56 %, kukkudes 2008. aasta 13,8 %-lt uurimisperioodil 6 %-le.
(501)
Kasumlikkuse, rahavoo ja investeeringutasuvuse selline muutumine vaatlusalusel perioodil piiras liidu tootmisharu võimet investeerida oma tegevusse ning õõnestas liidu tootmisharu arengut. Liidu tootmisharu suutis teha olulisi investeeringuid vaatlusaluse perioodi alguses, kuid pärast seda, 2009. aastal langesid investeeringud järsult ja vähenesid vaatlusalusel perioodil kokkuvõttes 73 %.
(502)
Arvestades liidu tootmisharu iseloomu, mis teatud määral koosneb suurtest rahvusvahelistest integreeritud teraseettevõtetest, ei mõjutanud orgaanilise kattega terastoodete sektori halvad finantstulemused nende ettevõtete kapitali kaasamise võimet.
5.3.3. VARUD
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Lõppvarud (tonnides)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indeks (2008=100)
100
83
107
112
Allikas:
valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused.
(503)
Kuue valimisse kaasatud liidu tootja varud moodustasid uurimisperioodil 8 % tootmismahust. Lõppvarude tase suurenes vaatlusalusel perioodil 12 %. Samas tuleks märkida, et varud ei ole tootmisharu puhul oluline näitaja, sest tootmine toimub peamiselt tellimuste alusel. Varude suurenemine leidis aset peamiselt 2009. aastal ja uurimisperioodil ning see langes kokku Hiina RVst pärit subsideeritud impordi järsu tõusuga.
5.3.4. TÖÖHÕIVE, TÖÖTASUD JA TOOTLIKKUS
Keskmised tööjõukulud töötaja kohta (eurodes, valimisse kuulunud liidu tootjad)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indeks (2008=100)
100
95
96
102
(504)
Valimisse kuulunud ELi tootjate keskmised tööjõukulud suurenesid vaatlusalusel perioodil üksnes 2 %, st alla inflatsioonimäära. Uurimine näitas, et valimisse kuulunud tootjad kärpisid oluliselt, eelkõige üld- ja halduskulusid, ning tegid jõupingutusi, et olla tõhusamad.
5.3.5. VARASEMA DUMPINGU VÕI SUBSIDEERIMISE MÕJU
(505)
Kuna see on vaatlusaluse toote puhul esimene subsiidiumivastane menetlus, puuduvad andmed, mille põhjal hinnata varasema võimaliku dumpingu või subsideerimise mõju.
5.4. TEGELIKU SUBSIIDIUMIMARGINAALI SUURUS
(506)
Kõik marginaalid, mis alljärgnevalt subsideerimist käsitlevas osas on kindlaks määratud ja täpsustatud, on miinimumtasemest oluliselt kõrgemad. Võttes arvesse Hiina RVst pärit subsideeritud impordi mahtu ja hindu, ei saa tegeliku subsiidiumimarginaali mõju liidu turule tähtsusetuks pidada.
5.5. JÄRELDUS KAHJU KOHTA
(507)
Uurimine näitas, et vaatlusalusel perioodil kõik liidu tootmisharu majanduslikku seisundit kirjeldavad kahjunäitajad (v.a tootlikkus) halvenesid või ei järginud tarbimise arengut.
(508)
Vaatlusalusel perioodil, kui tarbimine vähenes, kasvas Hiina RVst pärit impordi maht olulisel määral. Samal ajal kahanes liidu tootmisharu müügimaht kokku 12 % ja turuosa vähenes 56,8 %-lt 2008. aastal 53,9 %-le uurimisperioodil. Isegi kui tarbimine 2009. aastast uurimisperioodini taas 24 % kasvas, jätkus pärast aasta kestnud majanduskriisi, mis mõjutas nõudlust, liidu tootmisharu turuosa kahanemine. Hiina RVst pärit subsideeritud impordi märkimisväärse kasvu tõttu liidu turul ei olnud liidu tootmisharul võimalik kaotatud turuosa tagasi saada. Madala hinnaga subsideeritud import suurenes vaatlusalusel perioodil, lüües pidevalt alla liidu tootmisharu hindu.
(509)
Lisaks halvenesid oluliselt ka liidu tootmisharu finantstulemustega seotud kahjunäitajad, nagu rahavoog ja kasumlikkus. See tähendab, et vähenes ka liidu tootmisharu suutlikkus kaasata kapitali ja investeerida.
(510)
Eelöeldut arvestades järeldati, et liidu tootmisharu kandis olulist kahju algmääruse artikli 8 lõike 5 tähenduses.
6. PÕHJUSLIK SEOS
6.1. SISSEJUHATUS
(511)
Vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 5 ja artikli 8 lõikele 6 uuriti, kas Hiina RVst pärit subsideeritud import on põhjustanud liidu tootmisharule kahju ulatuses, mida võiks liigitada oluliseks. Lisaks subsideeritud impordile uuriti muid teadaolevaid tegureid, mis oleksid võinud samal ajal liidu tootmisharule kahju tekitada, vältimaks nende tegurite tekitatud võimaliku kahju omistamist subsideeritud impordile.
6.2. SUBSIDEERITUD IMPORDI MÕJU
(512)
Uurimine näitas, et vaatlusalusel perioodil vähenes liidu tarbimine 7 %, samas kui Hiina RVst pärit subsideeritud impordi maht suurenes märkimisväärselt, ligikaudu 49 %, ning samuti kasvas selle turuosa 60 % (9,1 %-lt 2008. aastal 14,6 %-le uurimisperioodil). Samal ajal kahanes liidu tootmisharu sõltumatutele klientidele toimunud müügi maht 12 % ja sellise müügi turuosa langes 2,9 % (56,8 %-lt 2008. aastal 53,9 %-le uurimisperioodil).
(513)
Ning kuigi majanduskriis mõjutas negatiivselt ka Hiina RVst pärit importi ning selle maht langes 2008.-2009. aastal 68 %, siis 2009. aasta ja uurimisperioodi vahel taastus Hiina RVst pärit import ülikiiresti ning suurenes uurimisperioodi lõpuks 367 %, isegi kui liidu tarbimine kasvas sel ajal vaid 24 %. Vähendades uurimisperioodil võrreldes 2008. aastaga ühiku hinda 9 % ja lüües liidu tootmisharus kehtinud hindu alla 20,2 %, suurenes Hiina RVst pärit impordi turuosa 2008. aastast uurimisperioodini 60 % ja jõudis 14,6 %-ni.
(514)
Samal ajal, 2008. aastast uurimisperioodini, langes liidu tootjate sõltumatutele klientidele toimunud müügi maht kokku 12 %. Ajal, mil turg hakkas taastuma, st 2009. aastast uurimisperioodini, suutis liidu tootmisharu suurendada sõltumatutele klientidele toimunud müügi mahtu üksnes 13 %, kuid kaotas oma turuosa 8 %, seega oli suurenenud tarbimisest kasu vaid vähesel määral. Tarbimise taastumine oli kõige kasulikum Hiina RVst pärit impordile, teised turul tegutsejad jäid selles osas kaugele maha.
(515)
Hiina RVst pärit impordi keskmised hinnad langesid vaatlusalusel perioodil 9 %. Kuigi pärast 2009. aasta järsku langust hakkasid hinnad taas tõusma, jäid nad 2009. aastast kuni uurimisperioodini pidevalt madalamale tasemele nendest, mida liidu tootmisharu küsis liidu turul. Liidu tootmisharu ühiku hind liidu sõltumatutele klientidele toimunud müügi puhul langes ainult 3 %, see näitas mõningast vastupidavust Hiina RVst pärit impordi hinnasurvele. Ilmselt suutsid hinnad püsida sel tasemel madala müügimahu ja sellise müügi väiksema kasumlikkuse arvelt, sest kasumlikkus langes 61 % (6,7 %-lt 2008. aastal 2,6 %-le uurimisperioodil).
(516)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes tehti järeldus, et Hiina RVst pärit subsideeritud impordi kiire kasv hinnataseme juures, millega liidu tootmisharu hindu pidevalt alla löödi, oli määravaks teguriks liidu tootmisharule tekitatud olulise kahju puhul ja takistas liidu tootmisharul liidu tarbimise taastumisest täit kasu saada.
6.3. MUUDE TEGURITE MÕJU
6.3.1. IMPORT KOLMANDATEST RIIKIDEST
Riik
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Lõuna-Korea
Kogus (tonnides)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indeks (2008=100)
100
99
76
104
Turuosa (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indeks (2008=100)
100
133
87
112
Keskmine hind
901
727
846
903
Indeks (2008=100)
100
81
94
100
India
Kogus (tonnides)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indeks (2008=100)
100
93
97
88
Turuosa (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indeks (2008=100)
100
125
111
95
Keskmine hind
932
667
773
824
Indeks (2008=100)
100
72
83
88
Teised riigid
Kogus (tonnides)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indeks (2008=100)
100
64
50
67
Turuosa (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indeks (2008=100)
100
85
57
72
Keskmine hind
951
809
924
955
Indeks (2008=100)
100
85
97
100
Kolmandad riigid kokku, välja arvatud Hiina RV
Kogus (tonnides)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indeks (2008=100)
100
84
71
86
Turuosa (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indeks (2008=100)
100
112
81
92
Keskmine hind
929
735
842
898
Indeks (2008=100)
100
79
91
97
Allikas:
Eurostat
(517)
Uurimisperioodil moodustas Hiina RVst pärit liitu suunatud import 56 %, teised olulisemad impordiallikad olid India Vabariik 11 %-ga ja Lõuna-Korea 19 %-ga. Erinevalt Hiina RVst pärit impordist vähenes Indiast pärit import hoolimata keskmise hinna järsust langusest (12 %) vaatlusalusel perioodil kokku 12 % ja kaotas turuosa 5 %. Lõuna-Koreast pärit import suurenes vaid 4 %, selle keskmine hind jäi samale tasemele kui 2008. aastal. Indiast pärit impordi turuosa moodustas uurimisperioodil 2,9 %, samas Lõuna- Koreast pärit import säilitas 4,9 % turuosa.
(518)
Muudest riikidest pärit import moodustas 14 % koguimpordist, see vähenes 33 % ja selle keskmine hind püsis 2008. aasta tasemel.
(519)
Kuigi muudest riikidest pärit impordi keskmised hinnad olid alla liidu tootmisharu hinnataset, on sellise impordi mõju ilmselt marginaalne või puudub täiesti. Esiteks ei saanud komisjon mingit teavet, et muudest allikatest pärit impordi puhul oleks tegemist ebaõiglase kaubandusega. Teiseks püsis vastupidiselt Hiina RVst pärit impordile muudest allikatest pärit impordi üldine hinnatase stabiilsemana kogu vaatlusaluse perioodi jooksul ning see tõendab, et liidu tootmisharu suudab sellise impordi turuosaga edukalt konkureerida. Kolmandaks vähenes muudest kolmandatest riikidest pärit import vaatlusalusel perioodil ja on praegugi väga madalal tasemel, seda nii üldiselt kui ka peamiste eksportivate riikide puhul eraldi. Samuti tõendab sellise impordi turuosa vähenemine, et kõnealune import ei saanud põhjustada liidu tootmisharule kahju.
6.3.2. LIIDU TOOTMISHARU EKSPORDITEGEVUS
2008
2009
2010
Uurimis-periood
Eksport, Eurostat (tonnides)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indeks (2008=100)
100
91
87
90
Keskmine hind (eurot/tonn)
1 068
937
995
1 092
Indeks (2008=100)
100
88
93
102
Valimisse kaasatud liidu tootjate eksport
53 542
46 516
48 102
46 228
Indeks (2008=100)
100
87
90
86
Keskmine müügihind (euro/tonn)
1 086
826
984
1 132
Indeks (2008=100)
100
76
91
104
Allikas:
Eurostati andmed ja küsimustike kontrollitud vastused.
(520)
Liidu tootmisharu toodetud orgaanilise kattega terastoodete eksport kolmandatesse riikidesse vähenes vaatlusalusel perioodil 10 %. Samas oli keskmine hind suhteliselt kõrge ja tõusis vaatlusalusel perioodil 2 %. Eksport moodustas liidu kogutoodangust 15 % ja aitas sellisena kaasa liidu tootmisharu mastaabisäästu saavutamisele ja üldiste tootmiskulude vähendamisele. Seega võib teha järelduse, et liidu tootmisharu eksporttegevus ei saanud olla olulise kahju võimalikuks põhjuseks.
(521)
Seda üldpilti peegeldab valimisse kaasatud liidu tootjate eksport sõltumatutele klientidele kolmandates riikides. Sõltumatute klientide arv vähenes vaatlusalusel perioodil 14 %, ka siin oli ühiku ekspordihind märgatavalt kõrgem (keskmiselt 2-14 % võrra, olenevalt aastast) kui liidus toimuva müügi hind.
6.3.3. KAEBUSE ESITAJATE IMPORT HIINAST
(522)
Uurimise ajal ja pärast lõplike järelduste teatavakstegemist esitati väide, et kaebuse esitajad (seotud äriühingute kaudu) olid seotud vaatlusaluse toote impordiga Hiina RVst ja et selline import moodustavat 20-40 % Hiina RVst pärit koguimpordist. Selle väite tõestuseks ei esitatud siiski tõendeid. Olles neid väiteid uurinud, milleks vaadeldi kaasatud liidu tootjate esitatud kontrollitud teavet, leiti, et nad importisid uurimisperioodil ainult umbes 10 000 tonni. See näitaja oli põhimõtteliselt kooskõlas kaebuses esitatud andmetega. Tehti kindlaks, et liidu tootjate seotud äriühingud impordivad umbes samas koguses (vastavalt algmääruse artiklile 29 ei kuulu sellised andmed avaldamisele). Selline import kokku moodustab üksnes 2-3 % Hiina RVst pärit koguimpordist. Seega ei saa teha järeldust, et liidu tootmisharu importis Hiina RVst sellistes kogustes või sellisel moel, mis 1) paneks algmääruse artikli 9 lõike 1 punkti a kohaselt kahtluse alla sinna kuuluvate tootjate staatuse liidu tootjana või 2) põhjustaks talle endale kahju. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
6.3.4. SISEKASUTUS JA MÜÜK SULETUD TURUL
(523)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et liidu tootmisharule põhjustas kahju tema seotus järgmise töötlemisetapiga, kus toodeti ehitusmaterjale (nt sandwich-tüüpi kergpaneelid, trapetsikujulised metallplaadid), kas otse samas äriühingus või samasse äriühingute rühma kuuluvas seotud äriühingus. Täpsemalt väideti, et liidu tootmisharu tegi orgaanilise kattega terastooted oma töötlemisettevõtetele kättesaadavaks madalama hinnaga, kui oleks olnud sõltumatutele klientidele pakutud hind, seega subsideeriti neid ettevõtteid grupisiseselt ja anti neile võimalus lüüa töötlemissektoris konkurentide hinnad alla.
(524)
Nagu eespool kirjeldatud, olid sisekasutuse ja suletud turul toimuva müügi puhul keskmised väärtused tonni kohta uurimisperioodil vaid 3 % madalamad kui sõltumatutele klientidele toimuva müügi hinnad. Uurimine näitas ka, et vägagi tõenäoliselt mõjutas subsideeritud impordi tagajärjel tekkinud ebaaus konkurents kaudselt sisekasutust ja müüki suletud turul. Kui liidu tootjate töötlemisettevõtted oleksid saanud väidetavat kasu, siis oleks see peegeldunud suletud turul ja sõltumatutele klientidele toimuva müügi hindade vahelises võrdluses. Seega lükatakse kõnealune väide tagasi.
(525)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis CISA uuesti, et liidu tööstus tegi orgaanilise kattega terastooted kättesaadavaks tootmisahela järgmise etapi seotud ettevõtetele „subsideeritud” hinnaga, lüües sel viisil tootmisahela järgmise etapi konkurentide hinnad alla. Sellel vaatamata ei esitatud ühtki tõendit, mis oleks muutnud põhjenduses 524 esitatud komisjoni järeldust selle kohta, et seotud ja sõltumatute müükide hinnavahe oli väike (2 %) ning tegemist polnud enda põhjustatud kahjuga.
(526)
CISA vaidlustas ka andmed orgaanilise kattega terastoodete tootmiskulude kohta, ja täiendavalt orgaanilise kattega terastoodete hinna seotud isikutele. Võttes arvese kuumsukelgalvaanitud rullterase (mis on orgaanilise kattega terastoodete valmistajate lähtematerjal) müügihinda, väidavad nad, et orgaanilise kattega terastoodete tootmiskulud uurimisperioodil ei saanud ületada 900 eurot tonni kohta.
(527)
Esiteks, ei ole selge, millises ulatuses kõiki kulusid, nagu müügi-, üld- ja halduskulud ning finantskulud, arvestati kogukulude koosseisus, millele CISA viitas. Teiseks, komisjon kontrollis orgaanilise kattega terastoodete tootmiskulusid kõikide valimisse kaasatud liidu tootjate puhul ja võib kinnitada, et täielikud tootmiskulud sisaldavad tooraine, töötlemise, katmise, müügi-, üld- ja halduskulusid, finantskulusid jms.
(528)
Seejärel väitis CISA, et orgaanilise kattega terastoodete müük seotud isikutele toimub kahjumiga ja kahjustab sel viisil liidu tööstust. Väite aluseks on kogutootmiskulu (978 eurot tonni kohta) võrdlus seotud müügi keskmise hinnaga (965 eurot tonni kohta).
(529)
Lihtne matemaatiline võrdlus võib tõepoolest tekitada mulje, et seotud müük toimus kahjumiga, see lubaks eeldada, et liidu tööstuse müügi-, üld- ja halduskulud ja muud üldised müügikulud oleksid müügi puhul suletud turul samad mis sõltumatute müükide puhul. Nagu kinnitatakse põhjenduses 493, toimus müük seotud isikutele täiskulude alusel ning sel viisil kattis liidu tööstus nendele müükidele tehtud kulutused.
6.3.5. MAJANDUSKRIIS
(530)
Vähemalt osaliselt selgitab majanduskriis ja selle mõju ehitussektorile nõudluse kahanemist ja hinnasurvet vaatlusperioodil. Nagu eespool öeldud, vähenes tarbimine 2009. aastal 25 %. 2010. aastal hakkas aga turg taastuma ja uurimisperioodi lõpuks oli tarbimine suurenenud 24 %.
(531)
Kahju ja põhjusliku seose analüüsimisel vaadeldi siiski 2009. aasta turu jaotust ja sellele järgnevat taastumist (2009. aastast kuni uurimisperioodini) eraldi. Kahju ja põhjusliku seose analüüsimine näitas selgelt, et tarbimise taastumisest sai kasu üksnes Hiina RVst pärit import, mis pidevalt lõi alla liidu tootmisharu hindu ning muutis seega kõigi osalejate võrdsed võimalused kriisist väljatulemiseks lõputuks võitluseks ellujäämise nimel.
(532)
Pärast lõplike järelduste kohta esitatavate märkuste tähtaega märkis üks huvitatud isik, et Belgias on kuulutatud välja ühe tehase sulgemine ning et teistes Belgia tootmisrajatistes on vääramatust jõust tingitud raskused normaalse tootmise ja väljasaatmisega. Huvitatud isik väitis, et see näitab orgaanilise kattega terastoodete tarnekindluse puudumist liidus ning et see on põhjus lubada importijatel ja kasutajatel takistusteta hankida orgaanilise kattega terastooteid liidust ja Hiinast.
(533)
Need väited lükatakse tagasi. Arvestades, et tootmisvõimsuse kasutamine on liidus madal, ei ole see küsimus tarneprobleem, sest liidu tootmisharul on piisav tootmisvõimsus. Pealegi ei tootnud Belgias suletavad tootmisrajatised orgaanilise kattega terastooteid. Tarnekindlus on loomulikult oluline, kuid soovitatud tollimaksud ei ole käesoleval juhul mõeldud orgaanilise kattega terastoodete Hiinast tarnimise lõpetamiseks, vaid pelgalt selleks, et hoida ära dumpinguhinnaga tarnimine liidu turule.
6.3.6. LIIGNE STRUKTUURILINE TOOTMISVÕIMSUS
(534)
Mõned huvitatud isikud väitsid, et liidu tootmisharule, mis koosneb peamiselt vertikaalselt ühendatud terasetootjatest, ei põhjustanud kahju mitte Hiina RVst pärit import, vaid et kahju oli tingitud liidu terasetööstuse struktuursetest probleemidest, näiteks ülemäärasest tootmisvõimsusest. Väideti ka, et terasetööstuse koondumine, mis toimus enne vaatlusalust perioodi, tõi kaasa ülemäärase tootmisvõimsuse ja mis tahes kahju oli tingitud liiga suure hulga tootmisettevõtete olemasolust.
(535)
Orgaanilise kattega terastoodete tootmine on tõesti kapitalimahukas ja tootmisharu püsikulud on suhteliselt suured. Enne vaatlusalust perioodi toimunud terasetööstuse koondumine ei tekitanud siiski ülemäärast tootmisvõimsust. Pärast 2009. aastal toimunud vähest tootmisvõimsuse suurendamist vähendas tootmisharu võimsust 2010. aastal ja uurimisperioodil. Tootmisvõimsus uurimisperioodil oli väiksem kui kogu liidu tarbimine ja kui nõudlus uurimisperioodil oleks taastunud 2008. aasta tasemele ning liidu tööstus oleks suutnud suurenenud nõudlust rahuldada, oleks tootmisvõimsuse rakendamine olnud umbes 74 %.
(536)
Ülemäärase tootmisvõimsuse negatiivse mõju saab ainult väga vähesel määral siduda orgaanilise kattega terastoodete tootjatega liidus. Esiteks näitas uurimine, et liidu tootmisharu on ilmselt astunud samme tõhususe säilitamiseks, sest kogu tootmisharu tootlikkus kasvas 6 %. Teiseks, pidev investeerimine tootmisliinidesse ja paindlikkus kasutada neid liine muude toodete tootmiseks aitasid kaasa mastaabisäästu saavutamisele ja püsikulude vähendamisele. Kui valimisse kaasatud äriühingute tootmisvõimsuse rakendamine vähenes vaatlusalusel perioodil 18 %, siis keskmised tootmiskulud (sealhulgas tooraine kulud) suurenesid üksnes 6 %. Seetõttu ei saa teha järeldust, et ülemäärane tootmisvõimsus kõrvaldab põhjusliku seose. Seega lükatakse see väide tagasi.
6.4. JÄRELDUS PÕHJUSLIKU SEOSE KOHTA
(537)
Eespool on näidatud, et Hiina RVst pärit subsideeritud impordi maht ja turuosa suurenesid märkimisväärselt vaatlusalusel perioodil, eelkõige ajavahemikus 2009. aastast kuni uurimisperioodini. Leiti ka, et see import lõi pidevalt alla hindu, mida liidu tootmisharu küsis liidu turul, ja seda eriti uurimisperioodil.
(538)
Hiina RVst pärit madala hinnaga subsideeritud impordi mahu ja turuosa kasv langes kokku liidu tootmisharu majandusliku olukorra halvenemisega. Olukord halvenes veelgi uurimisperioodil, kui liidu tootmisharu ei suutnud hoolimata tarbimise taastumisest varem kaotatud turuosa tagasi võita ning kasumlikkust tõsta. Muud finantsnäitajad, nagu rahavoog ja investeeringutasuvus, jäid pidama 2010. aasta tasemele ja tööhõive langes oma madalaimale tasemele.
(539)
Uurides muid teadaolevaid tegureid, mis oleksid võinud kahjustada liidu tootmisharu, selgus, et need ei kõrvalda Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelist põhjuslikku seost.
(540)
Eespool esitatud analüüsi põhjal, mille käigus määratleti nõuetekohaselt kõikide teadaolevalt liidu tootmisharu olukorda mõjutanud tegurite toime ja eristati see subsideeritud impordi kahjulikust mõjust, tehakse järeldus, et Hiina RVst pärit subsideeritud import tekitas liidu tootmisharule olulist kahju algmääruse artikli 8 lõike 6 tähenduses.
7. LIIDU HUVID
7.1. SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
(541)
Kooskõlas algmääruse artikliga 31 uuriti, kas vaatamata eespool kirjeldatud järeldustele on olemas kaalukaid põhjusi teha otsus, et kõnealusel juhul ei ole tasakaalustavate meetmete võtmine liidu huvides. Liidu huvide analüüs põhines kõikide asjaga seotud huvide, sealhulgas liidu tootmisharu, importijate ja vaatlusaluse toote kasutajate huvide hindamisel.
7.2. LIIDU TOOTMISHARU HUVID
(542)
Liidu tootmisharu moodustavad 22 teadaolevat tootjat, kelle toodang moodustab kogu orgaanilise kattega terastoodete toodangu liidus. Tootjad asuvad liidu eri liikmesriikides ja nad annavad seoses vaatlusaluse tootega tööd rohkem kui 5 400 inimesele.
(543)
Ükski neist tootjatest ei olnud uurimise algatamise vastu. Nagu makromajanduslikest näitajatest näha, koges kogu liidu tootmisharu olukorra halvenemist ja negatiivset mõju, mida põhjustas subsideeritud import.
(544)
Liidu tootmisharu on Hiina RVst pärit subsideeritud impordi tõttu kandnud olulist kahju. Kõik kahjunäitajad liikusid vaatlusalusel perioodil negatiivses suunas. Mõju oli suur eelkõige koostööd tegevate liidu tootjate finantstulemustega seotud kahjunäitajate, nagu kasumlikkuse ja investeeringutasuvuse osas. Meetmete puudumisel on majandusolukorra edasine halvenemine liidu tootmisharus vägagi tõenäoline.
(545)
Eeldatakse, et tasakaalustavate tollimaksude kehtestamine taastab ELi turul õiglase kaubanduse tingimused ning võimaldab liidu tootmisharul viia orgaanilise kattega terastoodete hinna vastavusse mitmesuguste seotud kulude ja turutingimustega. Võib ka eeldada, et tänu tasakaalustavate meetmete kehtestamisele oleks liidu tootmisharul võimalik tagasi saada vähemalt osa vaatlusalusel perioodil kaotatud turuosast ning sellel oleks edaspidi positiivne mõju tootmisharu kasumlikkusele ja üldisele finantsolukorrale.
(546)
Juhul kui meetmeid ei kehtestata, on tõenäoline, et turuosa väheneb veelgi ja liidu tootmisharu jääks ka edaspidi kahjumisse. See ei oleks jätkusuutlik ei keskmises ega pikemas perspektiivis. Samuti on tõenäoline, et mõni tootja peaks oma tootmisüksused sulgema, sest on vaatlusalusel perioodil väga suuri kahjusid kannatanud. Arvestades tekkinud kahjumit ja tootmisesse vaatlusaluse perioodi alguses tehtud suuri investeeringuid, võib eeldada, et enamik liidu tootjaid ei suudaks tehtud investeeringuid katta, kui meetmeid ei võeta.
(547)
Seega järeldatakse, et tasakaalustavate tollimaksude kehtestamine oleks liidu tootmisharu huvides.
7.3. KASUTAJATE JA IMPORTIJATE HUVID
(548)
Nagu eespool põhjenduses 14 on märgitud, andsid endast teada viis importijat, kuid ainult kaks neist vastasid küsimustikule. Kaebuses loetletud umbes 100 kasutajast andis oma huvist menetluse suhtes teada 19 kasutajat. Lõpuks esitas küsimustiku vastused 10 äriühingut.
(549)
Kõige aktiivsemad kasutajad ja importijad esitasid ühise kirjaliku esildise ja neid kuulati uurimise vältel mitu korda ära. Allpool on analüüsitud nende peamisi väiteid meetmete kehtestamise kohta.
(550)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist saadi märkused importijatelt ja teistelt huvitatud isikutelt. Allpool kirjeldatud asjaoludele uusi üksikasju ei lisatud.
7.3.1. LIIDU TURU KONKURENTSIVÕIME
(551)
Kasutajad ja importijad väitsid, et orgaanilise kattega terastoodete turul liidus puudub piisav konkurents ja et Hiina RVst pärit import on vajalik, et orgaanilise kattega terastooteid importivatel ja kasutavatel äriühingutel oleks rohkem kauplemisjõudu. Lisaks väideti, et liidu tootmisharu on oma oligopoolse korralduse kaudu seotud turu kontrollimisega. Liidu tootjad konkureerivad samadel turgudel ja müüvad sageli samadele klientidele või siis teiste liidu tootjate ehitusettevõtetele. Pidades silmas, et peale üksikute etteheidete ei esitatud tõendeid selle kohta, nagu esineks hinnaläbirääkimiste pidamisel raskusi, ning et lisaks viiele liidu tootjate rühmale, kes esitasid kaebuse, tegutses liidus veel 11 orgaanilise kattega terastoodete tootjat, kelle hulgas olid mõned väga suured ettevõtted, ning arvestades, et ka mitmesuguseid teisi impordiallikaid, lükatakse see väide tagasi.
7.3.2. TARNEDEFITSIIT
(552)
Kasutajad ja importijad väitsid ka, et meetmete kehtestamine Hiina RVst pärit impordi suhtes tekitab orgaanilise kattega terastoodete turul liidus tarnedefitsiidi. Pidades aga silmas eespool kirjeldatud tarneallikate mitmekesisust, samuti liidu tootmisharu vabu tootmisvõimsusi, ei peeta tõenäoliseks, et selline defitsiit tekkida võiks. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
7.3.3. JÄRELDUS KASUTAJATE JA IMPORTIJATE HUVIDE KOHTA
(553)
Kümne koostööd tegeva kasutaja import moodustas uurimisperioodil 7 % Hiina RVst pärit koguimpordist. Uurimine näitas, et kõigil kasutajatel olid mitmed erinevad tarneallikad. Keskmiselt osteti Hiina RVst 15 % kogu orgaanilise kattega terastoodete kogustest, suurimas koguses osteti liidu tootjatelt (73 %) ja 12 % imporditi muudest kolmandatest riikidest. Tõepoolest, tänu sellele, et vaatlusaluse toote suhtes kehtivad väga suures osas ühtsed standardid, on klientide seotus pigem suhteline, ning nii kasutajad kui ka importijad võivad kerge vaevaga tarneallikaid muuta, sest vaatlusaluse toote kvaliteet on ühesugune.
(554)
Uurimine näitas, et kõik koostööd tegevad kasutajad (välja arvatud üks neist) teenisid vaatlusalust toodet kasutavas sektoris kasumit ja nende kasumlikkus uurimisperioodil ulatus olenevalt äriühingust 1 %-st 13 %ni. Nende äriühingute kasumlikkus ei sõltunud oluliselt Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote impordist.
(555)
Kasutajatele saadetud küsimustike vastuste põhjal hinnati kavandatud meetmete mõju. Seega isegi kui eeldada, et koostööd tegevate kasutajate jaoks läheks käiku halvim võimalik stsenaarium (mis on ebatõenäoline), st olukord, kus hinnatõusu ei õnnestu vältida ning kus kasutajad sõltuksid Hiina RVst pärit impordist samades kogustes kui varem, oleks tollimaksude mõju nende tootmiskuludele selline, et need suureneksid 1 kuni 5 % ja kasumlikkus väheneks 1 kuni 2,8 protsendipunkti enamiku impordi puhul ja 4 protsendipunkti impordi puhul, mille suhtes kehtiks jääktollimaks. Samas on tõenäolisem, et mõju on eespool kirjeldatust tunduvalt väiksem. Hiina RVst pärit import moodustab kasutajate äritegevusest vaid väikese osa. Võib arvata, et tasakaalustavatest meetmetest tulenevat kulude suurenemist saab suhteliselt lihtsalt tarbijatele edasi kanda. Arvestades pealegi seda, et lisaks paljudele liidu tootjatele on ka mitmeid teisi olulisi impordiallikaid, kelle suhtes meetmeid ei kehtestata, näiteks India ja Lõuna-Korea, siis arvatakse, et pärast meetmete kehtestamist hakkavad turul kehtivad hinnad järgima ka neid tegureid.
(556)
Kahe koostööd tegeva importija import moodustas uurimisperioodil Hiina RVst pärit koguimpordist umbes 6 % (kooskõlas algmääruse artikliga 29 jäetakse täpne kogus avalikustamata). Samuti nagu kasutajategi puhul, oli ka importijatel Hiina RV kõrval veel teisigi tarneallikaid. Veel tehti kindlaks, et importijate kasumlikkust mõjutaksid meetmed ilmselt rohkem kui kasutajate oma, seda juhul, kui nad kasutavad importimisel jätkuvalt samu käitumismustreid kui uurimisperioodil. Samas kalduvad importijad olema kauplejatena tegelikkuses isegi paindlikumad kui kasutajad ning kõige tõenäolisem on, et nad on esimesed, kes otsivad alternatiivseid tarneallikaid.
(557)
Osa Hiina RVst pärit impordi kasumist, mida kasutajad ja importijad said, on võimalikuks osutunud Hiina RV eksportijate ebaõiglase hinnadiskrimineerimise tõttu ja mitte loomuliku konkurentsieelise tulemusena. Seega kui subsideeritud impordist tulenevad kaubandusmoonutused kõrvaldatakse ja liidu turul võrdsed võimalused taastatakse, hakkab orgaanilise kattega terastoodete turul taas toimima terve, turumajandustingimustest lähtuv dünaamika ja hinnakujundus, kus teisi turul tegutsejaid (kasutajad, tootjad, lõppkasutajad), kes ei saa subsideeritud impordist vahetut kasu, ei panda ebasoodsamasse seisu.
7.4. JÄRELDUS LIIDU HUVIDE KOHTA
(558)
Eeltoodut silmas pidades ja tuginedes kättesaadavale teabele liidu huvide kohta, jõuti esialgsele järeldusele, et puuduvad mõjuvad põhjused, mis õigustaksid Hiinast pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes meetmete võtmata jätmist.
8. LÕPLIKUD TASAKAALUSTAVAD MEETMED
8.1. KAHJU KÕRVALDAMIST VÕIMALDAV TASE
(559)
Subsideerimise, kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide kohta tehtud järeldusi silmas pidades tuleb kehtestada tasakaalustavad meetmed, et subsideeritud import ei tekitaks liidu tootmisharule edasist kahju.
(560)
Kõnealuste meetmete taseme määramisel võeti arvesse kindlaks tehtud subsiidiumimarginaale ning liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks vajalikku tollimaksumäära.
(561)
Kahjustava subsideerimise mõju kõrvaldamiseks vajaliku tollimaksu arvutamisel leiti, et meetmed peaksid võimaldama liidu tootmisharul katta tootmiskulud ja saada üldjoontes sellist maksueelset kasumit, mida võiks saavutada seda liiki liidu tootmisharu samasuguse toote müügiga tavapärastes konkurentsitingimustes, st subsideeritud impordi puudumisel. Otsustati, et kasumi arvutamisel, mida võiks saavutada subsideeritud impordi puudumisel, lähtutakse 2008. aastast, mil liidu turul ei olnud veel nii palju Hiina RVst pärit importi. Seega leitakse, et 6,7 %-list käibepõhist kasumimarginaali võib pidada sobivaks miinimumiks, mille liidu tootmisharu võiks kahjustava subsideerimise puudumisel eeldatavalt saavutada.
(562)
Lähtuvalt sellest arvutati liidu tootmisharu samasuguse toote mittekahjustav hind. Kahjusid vältiva hinna saamiseks liideti eespool nimetatud 6,7 %-line kasumimarginaal tootmiskuludele.
(563)
Seejärel määrati kindlaks vajalik hinnatõus; selleks võrreldi Hiina RV koostööd tegevate eksportivate tootjate kehtestatud kaalutud keskmist impordihinda, mida oli impordikulude ja tollimaksude arvesse võtmiseks vajalikul määral kohandatud, mittekahjustava hinnaga, millega liidu tootmisharu müüs uurimisperioodil tooteid liidu turul. Seejärel väljendati selles võrdluses leitud kõik erinevused protsendimäärana võrreldud tooteliikide keskmisest CIF-impordihinnast.
(564)
Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist vaidlustasid huvitatud isikud 6,7 % suuruse kasumimarginaali kasutamise liidu tööstuse sihtkasumina ja 2008. aasta valimise kasumlikkuse representatiivseks aastaks. Siiski võib nende väidet, et liidu tööstuse 2008. aasta kasumit mõjutas finantskriis, mis muutis 2008. aasta erakordseks, pidada viiteks asjaolule, et 2008. aasta kasum on madalam tööstuse eeldatud kasumist normaalsel aastal. See väide lükatakse tagasi, sest puuduvad tõendid selle kohta, kui suur oleks olnud liidu tootmisharu kasum, kui finantskriisi poleks tekkinud.
(565)
Huvitatud isikud osutasid ka faktile, et Hiinast saabuva impordi maht oli kõige madalam pigem 2009. aastal kui 2008. aastal. Aga et liidu tööstus ei olnud 2009. aastal kasumlik, siis on võimatu kasutada 2009. aasta andmeid liidu tööstuse sihtkasumi määratlemiseks.
(566)
CISA väitis veel, et sõltumatutele klientidele müügi kasumit 2008. aastal ei saa kasutada sihtkasumina, sest sellel aastal oli hinna erinevus seotud ja sõltumatute müükide vahel suurim. See väide lükati tagasi, sest see hinna erinevus ei ole oluline sõltumatutele klientidele teostatud müügi kasumi arvestamisel
(567)
CISA tegi ettepaneku võtta sõltumatutele isikutele orgaanilise kattega terastoodete müügi sihtkasumi aluseks liidus rahvusvahelise korporatsiooni ArcelorMittal keskmine üldine kasum aastatel 2010 ja 2011. Seda ei peetud usaldusväärseks allikaks kasumi puhul, mis saadakse orgaanilise kattega terastoodete müügist liidus dumpinguga importtoodete puudumise olukorras, sest ArcelorMittali kontserni kogu maailmast saadud kasum ei esinda kindlasti tüüpiliselt orgaanilise kattega terastoodete müügi kasumit liidus.
(568)
Üks huvitatud isik vaidlustas komisjoni metoodika turuhinnast madalama müügi marginaali arvutamiseks. Vaidlustamine põhines siiski ekslikul ettekujutusel, et komisjon arvutas turuhinnast madalama müügi marginaali, arvestades liidu tootmisharu keskmise kasumi (2,6 %) uurimisperioodil turuhinnast maha, et teha kindlaks kasumilävi (st hind, mis tähendaks nullkasumit) ja lisades siis selle „kasumilävele” sihtkasumi.
(569)
Komisjon arvutas turuhinnast madalama müügi marginaali, lisades sihtkasumi iga tooteliigi tootmiskulule. Huvitatud isiku osutatud metoodika on ekslik, sest keskmist kasumit 2,6 % ei saadud automaatselt kõikide äriühingute (mille andmeid kasutati) kõikide tootemudelite iga müügi puhul.
(570)
Üks huvitatud isik vaidlustas ka komisjoni kahjuarvestused. Arvestades, et sellel isikul ei olnud täielikku juurdepääsu andmetele, mida komisjon kasutas kahjumimarginaali arvutamiseks, püüdis isik seda arvutada oma jõul, võttes aluseks talle teada oleva hinna erinevuse turul alumiiniumi-tsingi seguga kaetud ja tsingiga kaetud pinna vahel, ja sai tulemuseks 50 USD/mt. See puudulikel andmetel põhinenud „ümberarvestus” andis tulemuseks madalama kahjumimarginaali kui komisjoni arvutatud ja avalikustatud marginaal.
(571)
Nende väited lükati tagasi, sest mõlema eksportiva tootja ning liidu tootmisharu täielike andmete analüüs ei andnud tulemuseks väidetavat hinnaerinevust. Seetõttu olgu rõhutatud, et andmed, mida huvitatud isik kasutas, olid puudulikud ja neile toetudes polnud võimalik komisjoni kahjuarvestuse tulemust korrata.
8.2. LÕPLIKUD MEETMED
(572)
Arvestades järeldusi subsideerimise, kahju, põhjusliku seose ja ühenduse huvide kohta ning kooskõlas algmääruse artikliga 15 tuleks vastavalt madalama tollimaksu reeglile kehtestada Hiinast imporditava orgaanilise kattega terastoodete suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks, mis oleks subsiidiumi- ja kahjumarginaalide kõige madalamal tuvastatud tasemel. Sellisel juhul tuleks tollimaksu määr kehtestada vastavalt kindlaksmääratud subsiidiumimarginaali tasemele. Eelnevat arvesse võttes määrati kehtestatavad tollimaksumäärad järgmiselt:
Äriühingu nimi
Subsiidiumi-marginaal (%)
Kahjumarginaal (%)
Tasakaalustav tollimaks (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Muud koostööd tegevad äriühingud
26,8
43,0
26,8
Jääktollimaks
44,7
58,3
44,7
(573)
Käesolevas määruses äriühingute suhtes kehtestatud individuaalsed tasakaalustavad tollimaksumäärad on määratud kindlaks käesoleva uurimise tulemuste põhjal. Seepärast kajastavad need uurimise käigus kõnealuste äriühingute puhul kindlaks tehtud olukorda. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt „kõikide teiste äriühingute” suhtes kohaldatavast kogu riiki hõlmavast tollimaksust) kohaldatakse seega üksnes nende toodete impordi puhul, mis on pärit asjaomasest riigist ning mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete suhtes, mille tootjaks on mõni teine äriühing, kelle nime ega aadressi ei ole artiklis 1 konkreetselt nimetatud, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud isikud, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(574)
Mis tahes taotlus äriühingu suhtes individuaalse tasakaalustava tollimaksu määra kohaldamiseks (näiteks pärast juriidilise isiku nime muutmist või uute tootmise või müügiga tegelevate üksuste asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (104) koos kogu asjakohase teabega, eelkõige teabega muudatuste kohta äriühingu tegevuses seoses tootmise ning omamaise ja eksportmüügiga, mis on seotud näiteks kõnealuse nimemuutusega või kõnealuste tootmis- ja müügiüksuste loomisega. Vajaduse korral muudetakse määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
(575)
Et tagada tasakaalustava tollimaksu nõuetekohane jõustamine, ei tohiks jääktollimaksu määra kohaldada üksnes koostööst hoiduvate eksportivate tootjate suhtes, vaid ka nende tootjate suhtes, kes uurimisperioodil liitu ei eksportinud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesolevaga kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit orgaanilise kattega terastoodete (st legeerimata või legeeritud terasest (v.a roostevaba teras) lehtvaltstoodete, mis on vähemalt ühelt poolt värvitud, lakitud või plastiga kaetud, v.a ehituses kasutatavad sandwich-tüüpi kergpaneelide, mis koosnevad kahest metallplaadist, mille vahel on stabiliseeriv isolatsioonimaterjal, ning tsingitolmuga pinnatud toodete (tsingiga rikastatud värv, mis sisaldab tsinki 70 % massist või rohkem) ja mis kuuluvad praegu CN-koodide ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (TARICi koodid 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 ja 7226997091) alla) impordi suhtes.
2. Lõplik tasakaalustav tollimaks, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja allpool loetletud äriühingute valmistatud toodete netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaks (%)
TARICi lisakood
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd
26,8
B334
Kõik muud äriühingud
44,7
B999
3. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. märts 2013