ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 258/2013/EU
ze dne 13. března 2013,
kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES s cílem zvýšit míru spolufinancování ze strany Evropského uprchlického fondu, Evropského návratového fondu a Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení v souvislosti s některými členskými státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (2) byl zřízen Evropský uprchlický fond, rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (3) byl zřízen Evropský návratový fond a rozhodnutím Rady 2007/435/ES (4) byl zřízen Evropský fond pro integraci státních příslušníků třetích zemí jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“. Těmito rozhodnutími se stanoví různá míra spolufinancování ze strany Unie u opatření podpořených těmito fondy.
(2)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech. Některé členské státy čelí vážným obtížím nebo jim takové obtíže hrozí, zejména pokud jde o jejich finanční a hospodářskou stabilitu, což vede nebo by mohlo vést ke zhoršení stavu jejich schodku a dluhu a ohrožuje hospodářský růst, přičemž tato negativní situace je ještě zesílena mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(3)
Přestože již byla přijata řada významných opatření, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a společnost je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být cestou maximálního a optimálního využívání financování Unie urychleně podniknuty další kroky k jeho zmírnění.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (5), stanoví, že Rada může poskytnout střednědobou finanční pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(5)
Rozhodnutím Rady 2009/459/ES ze dne 6. května 2009, kterým se Rumunsku poskytuje střednědobá finanční pomoc (6), byla Rumunsku taková finanční pomoc poskytnuta.
(6)
Rada v souladu se závěry Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci ze dne 9. a 10. května 2010 přijala komplexní balíček opatření, včetně nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (7), a dne 7. června 2010 byl členskými státy eurozóny zřízen Evropský nástroj finanční stability s cílem poskytovat finanční podporu členským státům eurozóny, které čelí obtížím způsobeným výjimečnými okolnostmi, na něž neměly vliv, k zajištění finanční stability eurozóny jako celku i jejích členských států.
(7)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (8) a 2011/344/EU (9) poskytla Unie finanční pomoc Irsku a Portugalsku z evropského mechanismu finanční stabilizace. Tyto země taktéž obdržely prostředky z Evropského nástroje finanční stability.
(8)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů ve prospěch Řecka ze dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dne 11. května 2010 jakožto první program finanční pomoci Řecku. Dne 12. března 2012 ministři financí členských států eurozóny přerušili tento první program a schválili druhý program finanční pomoci Řecku. Bylo rozhodnuto o tom, že druhý program bude financován prostřednictvím Evropského nástroje finanční stability, který zároveň vyplatí zbývající částku, kterou měla eurozóna přispět v rámci prvního programu.
(9)
Dne 2. února 2012 podepsali ministři financí členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability. Uvedená smlouva navazuje na rozhodnutí Evropské rady 2011/199/EU ze dne 25. března 2011, kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro (10). Podle uvedené smlouvy se Evropský mechanismus stability stal po vstupu v platnost dne 8. října 2012 primárním poskytovatelem finanční pomoci členským státům eurozóny. Toto rozhodnutí by tedy mělo vzít Evropský mechanismus stability v potaz.
(10)
Evropská rada uvítala v závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 záměr Komise posílit součinnost mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z fondů Unie, aby se zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst podpořily růst a zaměstnanost. Evropská Rada také uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy. Změny rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES stanovené v tomto rozhodnutí přispějí k posílení uvedené součinnosti.
(11)
Vzhledem k výjimečným okolnostem bylo nařízení Rady (EU) č. 1083/2006/EU ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (11) změněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (12) s cílem umožnit zvýšení míry spolufinancování uplatňovaného v rámci strukturálních fondů a Fondu soudržnosti pro ty členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena závažnými obtížemi. Podobný přístup byl přijat vůči těmto členským státům v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1312/2011 ze dne 19. prosince 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (13) a v rámci Evropského rybářského fondu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 387/2012 ze dne 19. dubna 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1198/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (14). Uvedené členské státy by měly být podpořeny i v rámci čtyř fondů ustavených jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“, jmenovitě Fondu pro vnější hranice, Evropského návratového fondu, Evropského uprchlického fondu a Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí (dále jen „fondy“) pro období 2007-2013.
(12)
Fondy představují klíčový nástroj pro pomoc členským státům v řešení významných problémů v oblasti migrace, azylu a vnějších hranic, jako jsou například vývoj komplexní přistěhovalecké politiky Unie za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti Unie a dále vytvoření společného evropského azylového systému.
(13)
V zájmu zjednodušení řízení financování ze strany Unie v oblasti migrace, azylu a vnějších hranic a zlepšení dostupnosti prostředků pro členské státy za účelem provádění jejich ročních programů v rámci fondů je nezbytné, dočasně a aniž by bylo dotčeno programové období 2014-2020, zajistit zvýšení míry spolufinancování ze strany Unie v rámci fondů o částku, která bude odpovídat 20 procentním bodům nad současnou míru spolufinancování, a to ve vztahu k těm členským státům, jejichž finanční stabilita je postižena závažnými obtížemi. To znamená, že roční vnitrostátní příděl prostředků z fondů zůstane v souladu se základními akty nezměněn, přičemž vnitrostátní spolufinancování bude odpovídajícím způsobem sníženo. Probíhající roční programy bude zapotřebí přepracovat, aby se zohlednily změny, které vychází z uplatnění zvýšené míry spolufinancování ze strany Unie.
(14)
Členský stát, který má v úmyslu využít zvýšené míry spolufinancování, by měl Komisi poskytnout písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu. V tomto svém stanovisku by měl dotyčný členský stát uvést odkaz na příslušné rozhodnutí Rady a nebo jakékoli jiné příslušné rozhodnutí, které jej činí způsobilým pro využívání zvýšené míry spolufinancování ze strany Unie.
(15)
Dosud nevídaná krize ovlivňující mezinárodní finanční trhy a způsobující hospodářský útlum vážně poškodila finanční stabilitu několika členských států. Vzhledem k tomu, že je nutná rychlá reakce v zájmu prevence negativních dopadů na celé hospodářství, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost co nejdříve.
(16)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(17)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(18)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí č. 573/2007/ES
Rozhodnutí č. 573/2007/ES se mění takto:
1)
V článku 14 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 3, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 17, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 20 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/22/ES (15) splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (16);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (17), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále plněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
2)
V článku 21 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Finanční pomoc z fondu na mimořádná opatření podle článku 5 je omezena na dobu šesti měsíců a nepřesáhne 80 % nákladů každého opatření.
Finanční pomoc může být v členském státě zvýšena o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku podání žádosti o mimořádná opatření uvedená v odstavci 2 tohoto článku nebo v okamžiku předložení svého návrhu přepracovaného ročního programu v souladu s článkem 23 rozhodnutí 2008/22/ES splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c) tohoto rozhodnutí.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svou žádostí o mimořádná opatření nebo svým návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejících mimořádných opatření stále splněna jedna z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).“
Článek 2
Změny rozhodnutí č. 575/2007/ES
V článku 15 rozhodnutí č. 575/2007/ES se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 3, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 18, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 21 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo svého návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/458/ES (18) splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (19);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (20), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále splněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Článek 3
Změny rozhodnutí 2007/435/ES
V článku 13 rozhodnutí 2007/435/ES se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 4, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 16, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 19 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo svého návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/457/ES (21) splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (22);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (23), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále splněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Článek 4
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 258/2013/EL,
13. märts 2013,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuste nr 573/2007/EÜ ja nr 575/2007/EÜ ning nõukogu otsuse 2007/435/EÜ teatavaid finantsjuhtimisega seotud sätteid, et suurendada Euroopa Pagulasfondi, Euroopa Tagasipöördumisfondi ja Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi kaasrahastamise määra teatavate liikmesriikide puhul, kes on finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või kellel on oht sattuda sellistesse raskustesse
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2 ning artikli 79 lõikeid 2 ja 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 573/2007/EÜ (2) on loodud Euroopa Pagulasfond, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 575/2007/EÜ (3) Euroopa Tagasipöördumisfond ning nõukogu otsusega 2007/435/EÜ (4) Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames. Nimetatud otsustega on nähtud ette erinevad liidu kaasrahastamise määrad fondidest toetatavatele meetmetele.
(2)
Enneolematu ulatusega ülemaailmne finantskriis ja majanduslangus on mitmes liikmesriigis oluliselt pärssinud majanduskasvu ja kahjustanud finantsstabiilsust ning seega järsult halvendanud nende finants-, majandus- ja sotsiaaltingimusi. Mõned liikmesriigid on sattunud tõsistesse raskustesse või neid ähvardavad tõsised raskused, eriti seoses nende finants- ja majandusliku stabiilsusega, mis suurendavad või võivad suurendada eelarvepuudujääki ja võlakoormust ning seavad ohtu majanduskasvu; sellist olukorda süvendab omakorda rahvusvaheline majandus- ja rahanduskeskkond.
(3)
Kuigi kriisi negatiivse mõju tasakaalustamiseks on juba võetud olulisi meetmeid, on finantskriisi mõju reaalmajandusele, tööturule ja kogu ühiskonnale ikkagi suur. Surve liikmesriikide finantsvahenditele on kasvamas ja tuleks võtta täiendavaid meetmeid selle surve kiireks leevendamiseks liidu vahendite maksimaalse ja optimaalse kasutamise kaudu.
(4)
Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruses (EÜ) nr 332/2002 (millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem) (5) on sätestatud, et nõukogu võib anda keskmise tähtajaga rahalist abi, kui liikmesriik, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, on suurtes maksebilansiraskustes või teda ähvardab tõsine oht sellistesse raskustesse sattuda.
(5)
Nõukogu 6. mai 2009. aasta otsusega 2009/459/EÜ (millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi) (6) anti sellist rahalist abi Rumeeniale.
(6)
Kooskõlas 9.-10. mail 2010 toimunud majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu järeldustega võttis nõukogu vastu ulatusliku meetmete paketi, mis hõlmas nõukogu 11. mai 2010. aasta määrust (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism), (7) ning 7. juunil 2010 asutasid euroala liikmesriigid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi, et anda nii kogu euroala kui ka selle liikmesriikide finantsstabiilsuse säilitamiseks finantsabi nendele euroala liikmesriikidele, kes on raskustes nendest olenematute erandlike asjaolude tõttu.
(7)
Nõukogu rakendusotsustega 2011/77/EL (8) ja 2011/344/EL (9) anti Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu finantsabi vastavalt Iirimaale ja Portugalile. Nimetatud riigid on samuti saanud rahalisi vahendeid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondist.
(8)
Esimese Kreekale suunatud finantsabi programmina sõlmiti 8. mail 2010 Kreeka jaoks kreeditoridevaheline leping ja laenukorralduse leping, mis jõustusid 11. mail 2010. 12. märtsil 2012 katkestasid euroala liikmesriikide rahandusministrid nimetatud esimese programmi ja kiitsid heaks teise Kreekale suunatud finantsabi programmi. Teise programmi rahastamisvahendina otsustati kasutada Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi, millest makstakse välja ka ülejäänud osa euroala panusest esimesse programmi.
(9)
2. veebruaril 2012 kirjutasid euroala liikmesriikide rahandusministrid alla Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingule. Kõnealune asutamisleping tuleneb Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta otsusest 2011/199/EL (millega muudetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136 seoses stabiilsusmehhanismiga liikmesriikide jaoks, mille rahaühik on euro) (10). Asutamislepingu kohaselt on Euroopa stabiilsusmehhanism alates selle jõustumisest 8. oktoobril 2012 peamine vahend finantsabi andmiseks euroala liikmesriikidele. Seepärast tuleks käesolevas otsuses Euroopa stabiilsusmehhanismi arvesse võtta.
(10)
Euroopa Ülemkogu väljendas 23. ja 24. juuni 2011. aasta järeldustes heameelt komisjoni kavatsuse üle tõhustada Kreeka laenuprogrammi ja liidu fondide koostoimet, toetades jõupingutusi, et suurendada Kreeka suutlikkust liidu vahendeid majanduskasvu ja tööhõive edendamise eesmärgil ära kasutada, keskendudes konkurentsivõime parandamisele ja töökohtade loomisele. Peale selle väljendati järeldustes heameelt selle üle, et komisjon koostab koos liikmesriikidega terviklikku programmi Kreekale antava tehnilise abi kohta, ning toetati seda algatust. Käesolevas otsuses ette nähtud otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ muudatustega toetatakse neid koostoime saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi.
(11)
Erandlikke asjaolusid arvestades muudeti nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) (11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1311/2011, (12) et saaks suurendada struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi suhtes kohaldatavat kaasrahastamise määra liikmesriikide puhul, kel on tõsiseid raskusi finantsstabiilsuse säilitamisega. Samalaadne lähenemisviis võeti nende liikmesriikide suhtes kasutusele Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1312/2011 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 seoses teatavate sätetega, mis käsitlevad finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või sellises ohus olevate teatavate liikmesriikide finantsjuhtimist) (13) ning Euroopa Kalandusfondi puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. aprilli 2012. aasta määrusega (EL) nr 387/2012 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta seoses teatavate sätetega, mis käsitlevad finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või sellises ohus olevate teatavate liikmesriikide finantsjuhtimist) (14). Kõnealuseid liikmesriike tuleks samuti toetada üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames aastateks 2007-2013 loodud nelja fondi (nimelt Välispiirifond, Euroopa Tagasipöördumisfond, Euroopa Pagulasfond ja Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond (edaspidi „fondid”)) puhul.
(12)
Fondid on peamine vahend, mis aitab liikmesriikidel täita selliseid olulisi ülesandeid rände, varjupaiga ja välispiiride valdkonnas nagu liidu tervikliku sisserändepoliitika väljatöötamine, mis peaks tõhustama liidu konkurentsivõimet ja sotsiaalset ühtekuuluvust, ning Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomine.
(13)
Selleks et lihtsustada liidu rahastamise juhtimist rände, varjupaiga ja välispiiride valdkonnas ning parandada liikmesriikidele nende aastaprogrammide elluviimiseks fondidest ette nähtud rahastamise kättesaadavust, on vaja ajutiselt ja ilma programmiperioodi 2014-2020 mõjutamata suurendada fondide puhul kehtivat liidu kaasrahastamise määra 20 protsendipunkti võrreldes kehtivate kaasrahastamise määradega liikmesriikide puhul, kes on tõsistes finantsstabiilsusega seotud raskustes. Selle tulemusena väheneb samavõrra liikmesriikidelt nõutav kaasrahastamine, kuid neile igaks aastaks fondist eraldatavad vahendid jäävad vastavalt alusaktile samaks. Liidu suurenenud kaasrahastamise määrast tulenevate muutuste kajastamiseks tuleb muuta käimasolevaid aastaprogramme.
(14)
Kui liikmesriik soovib, et tema suhtes kohaldataks suurendatud kaasrahastamise määra, peaks ta komisjonile esitama kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või muudetud aastaprogrammi kavandiga. Taotluses peaks asjaomane liikmesriik viitama ka asjakohasele nõukogu otsusele või muule asjakohasele otsusele, mille kohaselt on liikmesriigil õigus liidu suurendatud kaasrahastamise määrale.
(15)
Rahvusvahelisi finantsturge mõjutav enneolematu ulatusega kriis ja majanduslangus on tõsiselt kahjustanud mitme liikmesriigi finantsstabiilsust. Kuna majandusele tervikuna avalduva mõju ohjeldamiseks tuleb reageerida kiiresti, peaks käesolev otsus jõustuma võimalikult kiiresti.
(16)
Seetõttu tuleks otsuseid nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ vastavalt muuta.
(17)
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on kõnealused liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
(18)
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsuse nr 573/2007/EÜ muutmine
Otsust nr 573/2007/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 14 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Liidu toetus projektidele ei või artikli 3 alusel liikmesriikide rakendatavate meetmete korral ületada 50 % konkreetse meetme kogumaksumusest.
Artiklis 17 osutatud strateegilistes suunistes kindlaks määratud konkreetseid prioriteete käsitlevate projektide puhul võib seda osakaalu suurendada kuni 75 %-ni.
Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavate liikmesriikide puhul suurendatakse liidu toetust kuni 75 %-ni.
Liidu toetust võib suurendada 20 protsendipunkti võrra liikmesriigi puhul, kes vastab käesoleva otsuse artikli 20 lõike 3 kohase aastaprogrammi kavandi või komisjoni otsuse 2008/22/EÜ (15) artikli 23 kohase muudetud aastaprogrammi kavandi esitamise ajal ühele järgmistest tingimustest:
a)
ta saab keskmise tähtajaga rahalist abi kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 (16);
b)
ta saab finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega (EL) nr 407/2010 (17) või teiselt euroala liikmesriigilt enne 13. maid 2010 või
c)
ta saab finantsabi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi asutamist käsitleva valitsustevahelise lepingu või Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu alusel.
Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või muudetud aastaprogrammi kavandiga, kinnitades, et ta vastab ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Projekti kaasrahastamist suurendatud määraga võib jätkata kogu projektiga seotud aastaprogrammi rakendamise jooksul olenemata sellest, kas liikmesriik vastab endiselt ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
2)
Artikli 21 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Fondist artiklis 5 sätestatud erakorralisteks meetmeteks antav rahaline abi piirdub kuue kuu pikkuse ajavahemikuga ega ületa 80 % iga meetme kuludest.
Liidu toetust võib suurendada 20 protsendipunkti liikmesriigi puhul, kes vastab käesoleva artikli lõike 2 kohase erakorraliste meetmete taotluse või otsuse 2008/22/EÜ artikli 23 kohase muudetud aastaprogrammi kavandi esitamise ajal ühele käesoleva otsuse artikli 14 lõike 4 neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile kirjaliku taotluse koos erakorraliste meetmete taotluse või muudetud aastaprogrammi kavandiga, kinnitades, et ta vastab ühele artikli 14 lõike 4 neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Projekti kaasrahastamist suurendatud määraga võib jätkata kogu projektiga seotud erakorraliste meetmete rakendamise jooksul olenemata sellest, kas liikmesriik vastab endiselt ühele artikli 14 lõike 4 neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.”
Artikkel 2
Otsuse nr 575/2007/EÜ muutmine
Otsuse nr 575/2007/EÜ artikli 15 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Liidu toetus projektidele ei või artikli 3 alusel liikmesriikide rakendatavate meetmete korral ületada 50 % konkreetse meetme kogumaksumusest.
Artiklis 18 osutatud strateegilistes suunistes kindlaks määratud konkreetseid prioriteete käsitlevate projektide puhul võib seda osakaalu suurendada kuni 75 %-ni.
Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavate liikmesriikide puhul suurendatakse liidu toetust kuni 75 %-ni.
Liidu toetust võib suurendada 20 protsendipunkti liikmesriigi puhul, kes vastab käesoleva otsuse artikli 21 lõike 3 kohase aastaprogrammi kavandi või komisjoni otsuse 2008/458/EÜ (18) artikli 23 kohase muudetud aastaprogrammi kavandi esitamise ajal ühele järgmistest tingimustest:
a)
ta saab keskmise tähtajaga rahalist abi kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 (19);
b)
ta saab finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega (EL) nr 407/2010 (20) või teiselt euroala liikmesriigilt enne 13. maid 2010 või
c)
ta saab finantsabi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi asutamist käsitleva valitsustevahelise lepingu või Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu alusel.
Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või muudetud aastaprogrammi kavandiga, kinnitades, et ta vastab ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Projekti kaasrahastamist suurendatud määraga võib jätkata kogu projektiga seotud aastaprogrammi rakendamise jooksul olenemata sellest, kas liikmesriik vastab endiselt ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Artikkel 3
Otsuse 2007/435/EÜ muutmine
Otsuse 2007/435/EÜ artikli 13 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Liidu toetus projektidele ei või artikli 4 alusel liikmesriikide rakendatavate meetmete korral ületada 50 % konkreetse meetme kogumaksumusest.
Artiklis 16 osutatud strateegilistes suunistes kindlaks määratud konkreetseid prioriteete käsitlevate projektide puhul võib seda osakaalu suurendada kuni 75 %-ni.
Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavate liikmesriikide puhul suurendatakse liidu toetust kuni 75 %-ni.
Liidu toetust võib suurendada 20 protsendipunkti liikmesriigi puhul, kes vastab käesoleva otsuse artikli 19 lõike 3 kohase aastaprogrammi kavandi või komisjoni otsuse 2008/457/EÜ (21) artikli 23 kohase muudetud aastaprogrammi kavandi esitamise ajal ühele järgmistest tingimustest:
a)
ta saab keskmise tähtajaga rahalist abi kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 (22);
b)
ta saab finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega (EL) nr 407/2010 (23) või teiselt euroala liikmesriigilt enne 13. maid 2010 või
c)
ta saab finantsabi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi asutamist käsitleva valitsustevahelise lepingu või Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu alusel.
Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või muudetud aastaprogrammi kavandiga, kinnitades, et ta vastab ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Projekti kaasrahastamist suurendatud määraga võib jätkata kogu projektiga seotud aastaprogrammi rakendamise jooksul olenemata sellest, kas liikmesriik vastab endiselt ühele neljanda lõigu punktis a, b või c osutatud tingimustest.
Artikkel 4
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 5
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.
Strasbourg, 13. märts 2013