ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. ledna 2013,
kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí
(2013/52/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na žádosti podané Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Rakouskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko a Slovenskou republikou,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vytváří Unie vnitřní trh.
(2)
Podle článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada ustanovení k harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu, spotřebních daní a jiných nepřímých daní v rozsahu, v jakém je tato harmonizace nezbytná pro vytvoření a fungování vnitřního trhu a zabránění narušení hospodářské soutěže.
(3)
V roce 2011 vzala Komise na vědomí diskusi, která probíhala na všech úrovních, o dalším zdanění finančního sektoru. Tato diskuse pramení z přání, aby se finanční sektor spravedlivě a podstatně podílel na nákladech krize a aby byl do budoucna zdaněn spravedlivě ve srovnání s ostatními sektory, aby byly finanční instituce demotivovány od nadměrně rizikových činností, aby se doplnila regulační opatření zaměřená na předcházení budoucím krizím a aby se vytvořily dodatečné příjmy pro veřejné rozpočty nebo pro účely zvláštních politik.
(4)
V tomto kontextu přijala Komise dne 28. září 2011 návrh směrnice Rady o společném systému daně z finančních transakcí a změně směrnice 2008/7/ES (1). Hlavním cílem uvedeného návrhu bylo zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zabránit narušení hospodářské soutěže.
(5)
Na zasedání Rady dne 22. června 2012 se ukázalo, že společný systém daně z finančních transakcí, jak jej navrhla Komise, nemá jednomyslnou podporu. Evropská rada dospěla dne 29. června 2012 k závěru, že navrženou směrnici Rada v přiměřené lhůtě nepřijme. Na zasedání Rady dne 10. července 2012 bylo konstatováno, že i nadále přetrvávají zásadní názorové rozdíly, pokud jde o potřebu vytvořit společný systém daně z finančních transakcí na úrovni Unie, a potvrdilo se, že zásada harmonizovaného zdanění finančních transakcí si v Radě v dohledné budoucnosti nezíská jednomyslnou podporu.
(6)
Za těchto okolností zaslalo jedenáct členských států, jmenovitě Belgie, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Rakousko, Portugalsko, Slovinsko a Slovensko, Komisi dopisy, došlé mezi 28. zářím a 23. říjnem 2012, s žádostmi, v nichž uvedly, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti daně z finančních transakcí. Tyto členské státy požádaly, aby oblast působnosti a cíle posílené spolupráce vycházely z návrhu směrnice, který Komise předložila dne 28. září 2011. Kromě toho byla zejména zdůrazněna nutnost zabránit vyhýbání se daňovým povinnostem, narušení trhu a převodům do oblastí s jiným právním řádem.
(7)
Posílená spolupráce by měla stanovit potřebný právní rámec pro zavedení společného systému daně z finančních transakcí v zúčastněných členských státech a zajistit, aby tato daň byla v základních rysech harmonizována. Mělo by se tak co nejvíce zamezit pobídkám pro daňovou arbitráž, narušení alokace mezi finančními trhy, možnostem dvojího zdanění či nezdanění a také vyhýbání se daňovým povinnostem.
(8)
Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 326 a 329 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou splněny.
(9)
Na zasedání Rady dne 29. června 2012 bylo konstatováno a dne 10. července 2012 potvrzeno, že cíle přijmout společný systém daně z finančních transakcí nemůže Unie jako celek v přiměřené lhůtě dosáhnout. Je tak splněn požadavek stanovený v čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého lze posílenou spolupráci navázat až jako poslední prostředek.
(10)
Věcná oblast, v níž by se posílená spolupráce uskutečnila, totiž zavedení společného systému daně z finančních transakcí v rámci Unie, je oblast uvedená v článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie, a tedy ve Smlouvách.
(11)
Cílem posílené spolupráce v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí je zajistit řádné fungování vnitřního trhu. Díky spolupráci tohoto rozsahu nedochází k souběžnému uplatňování odlišných systémů v jednotlivých státech, a tedy k nežádoucí roztříštěnosti trhu, ani k problémům z toho plynoucím, tedy k narušení hospodářské soutěže, odklonu obchodu mezi produkty, hospodářskými subjekty i geografickými oblastmi, a k pobídkám pro hospodářské subjekty, aby se zdanění vyhnuly prostřednictvím operací s nízkou hospodářskou hodnotou. Tyto otázky jsou v předmětné oblasti zvláště důležité, neboť ta se vyznačuje vysoce mobilní daňovou základnou. Zamýšlená spolupráce tak v souladu s čl. 20 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii podporuje cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace.
(12)
Zavedení společného harmonizovaného systému daně z finančních transakcí nepatří mezi oblasti výlučné pravomoci Unie uvedené v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jelikož tento systém v souladu s článkem 113 Smlouvy o fungování Evropské unie slouží fungování vnitřního trhu, patří mezi sdílené pravomoci Unie ve smyslu článku 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, a nachází se tedy v rámci nevýlučných pravomocí Unie.
(13)
Posílená spolupráce v této oblasti je v souladu se Smlouvami a právem Unie, jak vyžaduje čl. 326 první pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 326 druhým pododstavcem uvedené smlouvy nebude tato spolupráce narušovat vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost a nebude vytvářet překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat narušení hospodářské soutěže.
(14)
Posílená spolupráce v dané oblasti zachovává pravomoci, práva a povinnosti nezúčastněných členských států, jak vyžaduje článek 327 Smlouvy o fungování Evropské unie. Uvedený systém by nezúčastněným členským státům nijak nebránil, aby zachovaly nebo zavedly daň z finančních transakcí na základě neharmonizovaných vnitrostátních předpisů. Společný systém daně z finančních transakcí by přisuzoval práva na zdanění zúčastněným členským státům pouze na základě vhodných hraničních určovatelů.
(15)
S výhradou dodržení všech podmínek účasti stanovených v tomto rozhodnutí je posílená spolupráce v oblasti uvedené v tomto rozhodnutí kdykoli otevřena všem členským státům, které projeví ochotu dodržovat akty již přijaté v jejím rámci, jak stanoví článek 328 Smlouvy o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Belgickému království, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Rakouské republice, Portugalské republice, Republice Slovinsko a Slovenské republice se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí při použití příslušných ustanovení Smluv.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 22. ledna 2013.
NÕUKOGU OTSUS,
22. jaanuar 2013,
millega antakse luba teha tõhustatud koostööd finantstehingute maksu valdkonnas
(2013/52/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 329 lõiget 1,
võttes arvesse Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Eesti Vabariigi, Kreeka Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsusmaa Vabariigi, Itaalia Vabariigi, Austria Vabariigi, Portugali Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovakkia Vabariigi esitatud taotlusi,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikele 3 rajab liit siseturu.
(2)
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 113 võtab nõukogu vastu sätted käibemaksu, aktsiisi ja teisi kaudseid makse käsitlevate õigusaktide ühtlustamiseks sel määral, mis on vajalik siseturu rajamise ja toimimise tagamiseks ja konkurentsi moonutamise vältimiseks.
(3)
2011. aastal võttis komisjon teadmiseks kõigil tasanditel käiva arutelu finantssektori lisamaksustamise teemal. See arutelu tuleneb soovist tagada, et finantssektor annab õiglase ja olulise panuse kriisi kulude kandmisesse ja et finantssektorit maksustatakse tulevikus teiste sektoritega võrdselt, vähendada finantseerimisasutuste liiga riskantset tegevust, täiendada reguleerivaid meetmeid, mille eesmärk on vältida tulevasi kriise, ning luua lisatulu üldeelarves või spetsiifiliste poliitiliste eesmärkide jaoks.
(4)
Seda arvestades võttis komisjon 28. septembril 2011 vastu nõukogu direktiivi ettepaneku, milles käsitletakse finantstehingute maksu ühist süsteemi ja millega muudetakse direktiivi 2008/7/EÜ (1). Selle ettepaneku peaeesmärk oli tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja vältida konkurentsi moonutamist.
(5)
Nõukogu 22. juuni 2012. aasta istungil veenduti, et komisjoni ettepandud finantstehingute maksu ühisel süsteemil puudub ühehäälne toetus. Euroopa Ülemkogu jõudis 29. juunil 2012. aastal seisukohale, et kavandatud direktiivi ei võtaks nõukogu vastu mõistliku aja jooksul. Nõukogu 10. juuli 2012. aasta istungil osutati püsivatele ja olemuslikele eriarvamustele selles, kas liidu tasandil on vaja luua finantstehingute maksu ühine süsteem, ning kinnitati, et finantstehingute ühtlustatud maksustamise põhimõte ei saa lähitulevikus nõukogus ühehäälset toetust.
(6)
Sellistel asjaoludel esitasid 11 liikmesriiki, nimelt Belgia, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Austria, Portugal, Sloveenia ja Slovakkia komisjonile taotluse 28. septembrist kuni 23. oktoobrini 2012 laekunud kirjades, milles märgiti, et nad soovivad hakata omavahel tegema finantstehingute maksustamise valdkonnas tõhustatud koostööd. Kõnealused liikmesriigid taotlesid, et tõhustatud koostöö ulatus ja eesmärgid põhineksid komisjoni poolt 28. septembril 2011 esitatud direktiivi ettepanekul. Viidati ka eelkõige vajadusele hoida ära maksudest kõrvalehoidumist, konkurentsimoonutusi ja tegevuse üleviimist teise jurisdiktsiooni alla.
(7)
Tõhustatud koostöö peaks pakkuma vajaliku õigusraamistiku osalevates liikmesriikides finantstehingute maksu ühise süsteemi loomiseks ja tagama, et maksu põhitunnused ühtlustatakse. See peaks võimalikult suurel määral kõrvaldama maksuarbitraaži stiimulid ja finantsturgudel maksude jaotumise moonutused, samuti topeltmaksustamise või maksustamata jätmise võimalused ning maksudest kõrvalehoidumise.
(8)
ELi lepingu artiklis 20 ning ELi toimimise lepingu artiklites 326 ja 329 sätestatud tingimused on täidetud.
(9)
Nõukogu 29. juuni 2012. aasta istungil märgiti ja 10. juuli 2012. aasta istungil kinnitati, et finantstehingute maksu ühise süsteemi vastuvõtmise eesmärki ei ole kogu liidus võimalik täita mõistliku aja jooksul. Seepärast on täidetud ELi lepingu artikli 20 lõikes 2 sätestatud nõue, et otsus tõhustatud koostöö lubamise kohta võetakse vastu üksnes viimase abinõuna.
(10)
Põhivaldkond, kus tõhustatud koostööd tehtaks, nimelt finantstehingute maksu ühise süsteemi loomine liidus, on ELi toimimise lepingu artikliga 113 hõlmatud valdkond ja seega kaetud aluslepingutega.
(11)
Finantstehingute maksustamise ühise süsteemi valdkonnas tehtava tõhustatud koostöö eesmärk on tagada siseturu nõuetekohane toimimine. Sellise koostööga välditakse erinevate siseriiklike kordade kooseksisteerimist ja seega turu asjatut killustumist, samuti konkurentsi moonutamisest tulenevaid probleeme, kaubavahetuse häireid toodete, turuosaliste ja geograafiliste piirkondade vahel ning ettevõtete stiimuleid vältida maksustamist väikese majandusliku väärtusega tehingutega. Nimetatud teemad on eriti päevakohased asjaomases valdkonnas, millele on omane väga liikuv maksubaas. Seega edendab kõnealune koostöö liidu eesmärke, kaitseb tema huve ja tugevdab tema integratsiooniprotsessi vastavalt ELi lepingu artikli 20 lõikele 1.
(12)
Finantstehingute maksu ühise ühtlustatud süsteemi loomine ei sisaldu ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 1 sätestatud liidu ainupädevuste loetelus. Kuna see vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 113 toetab siseturu toimimist, kuulub see ELi toimimise lepingu artikli 4 tähenduses liidu jagatud pädevuse alla ja seega ei ole liidu ainupädevuses.
(13)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 326 esimesele lõigule on tõhustatud koostöö kõnealuses valdkonnas kooskõlas liidu aluslepingute ja liidu õigusega. Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 326 teise lõiguga ei kahjusta see siseturgu ega majanduslikku, sotsiaalset või territoriaalset sidusust ega takista liikmesriikidevahelist kaubandust, ei ole selles diskrimineerivaks teguriks ega moonuta liikmesriikide vahelist konkurentsi.
(14)
Tõhustatud koostöö kõnealuses valdkonnas austab vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 327 mitteosalevate liikmesriikide pädevusi, õigusi ja kohustusi. Kõnealune süsteem ei kärbiks mitteosalevate liikmesriikide võimalust säilitada finantstehingute maks või kehtestada see siseriiklike ühtlustamata eeskirjade alusel. Finantstehingute maksu ühise süsteemiga antaks maksustamisõigus osalevatele liikmesriikidele üksnes asjakohaste ühendavate tegurite alusel.
(15)
Käesolevas otsuses osutatud tõhustatud koostöö on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 328 edaspidi igal ajal avatud kõigile liikmesriikidele, kes on valmis järgima koostöö raames juba vastuvõetud õigusakte, tingimusel et nad vastavad käesolevas otsuses sätestatud osalemistingimustele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesolevaga antakse Belgia Kuningriigile, Saksamaa Liitvabariigile, Eesti Vabariigile, Kreeka Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsusmaa Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Austria Vabariigile, Portugali Vabariigile, Sloveenia Vabariigile ja Slovakkia Vabariigile luba seada sisse omavaheline tõhustatud koostöö finantstehingute maksu ühise süsteemi loomise valdkonnas, kohaldades asjakohaseid aluslepingute sätteid.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Brüssel, 22. jaanuar 2013