NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 836/2012
ze dne 18. září 2012,
kterým se mění příloha XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), pokud jde o olovo
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 68 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1907/2006 stanoví, že má-li členský stát za to, že výroba, uvedení na trh nebo použití látky samotné nebo obsažené ve směsi nebo v předmětu představuje riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, které není náležitě kontrolováno a jímž je nutné se zabývat, připraví dokumentaci poté, co svůj záměr oznámil Evropské agentuře pro chemické látky (dále jen „agentura“).
(2)
Dne 15. dubna 2010 předložila Francie agentuře dokumentaci podle čl. 69 odst. 4 nařízení (ES) č. 1907/2006 s cílem zahájit řízení o omezení v souladu s články 69 až 73 uvedeného nařízení. V uvedené dokumentaci bylo prokázáno, že děti, a to zejména mladší 36 měsíců, mohou být díky sklonu k častému vkládání předmětů do úst opakovaně vystaveny olovu, jež se uvolňuje ze šperků. Tato opakovaná expozice olovu může mít vážné a nevratné účinky na nervovou soustavou podmíněné chování a na vývoj nervové soustavy, vůči kterým jsou děti obzvláště citlivé, neboť jejich centrální nervová soustava se ještě vyvíjí. Uvedená dokumentace uvádí, že ve snaze co nejvíce zabránit expozici olovu a jeho sloučeninám ve špercích je kromě již zavedených opatření nezbytné přijmout opatření na úrovni Unie. V dokumentaci se proto navrhuje, aby bylo uvádění na trh a používání olova a jeho sloučenin ve špercích zakázáno, pokud je míra migrace olova vyšší než 0,09 μg/cm2/h.
(3)
Výbor pro posuzování rizik (dále jen „RAC“) dospěl ve svém stanovisku ze dne 10. března 2011 k závěru, že nejvhodnějším opatřením na úrovni Unie k řešení zjištěných rizik, pokud jde o účinnost snižování rizik, je zakázat uvádění na trh a používání olova a jeho sloučenin v kovových a nekovových částech šperků, jestliže je koncentrace olova rovna nebo vyšší než 0,05 % hmotnostních v každé jednotlivé části, nelze-li prokázat, že míra uvolněného olova nepřekročí limit 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h).
(4)
Výbor pro socioekonomickou analýzu (dále jen „SEAC“) ve svém stanovisku ze dne 15. září 2011 zvažoval zákaz uvádění na trh a používání olova a jeho sloučenin ve špercích, jestliže je koncentrace olova rovna nebo vyšší než 0,05 % hmotnostních v každé jednotlivé části. Dané opatření považoval za nejvhodnější opatření na úrovni Unie k řešení zjištěných rizik, pokud jde o přiměřenost jeho socioekonomických přínosů a nákladů. Vzhledem k tomu, že v současné době není k dispozici zkušební metoda pro migraci, která by napodobovala podmínky při vložení do úst, dospěl SEAC k závěru, že omezení by mělo být založeno na obsahu olova v každé jednotlivé části šperků a nikoli na míře migrace olova uvolněného z těchto předmětů. SEAC rovněž doporučil, aby byly povoleny výjimky pro křišťálové sklo, sklotvorné smalty, vnitřní součásti hodinek a nesyntetické nebo rekonstituované drahokamy a polodrahokamy.
(5)
Dne 23. září 2011 předala agentura stanoviska RAC a SEAC Komisi.
(6)
Vzhledem k tomu, že chybějí informace o uvolňování olova při vložení do úst a že nejsou k dispozici vhodné alternativy pro všechna užití v křišťálovém skle a sklotvorných smaltech, jsou tyto materiály z tohoto opatření vyjmuty. SEAC kromě toho doporučil, aby byla výjimka stanovena pouze pro kategorie 1 a 2 křišťálového skla („vysoce olovnaté křišťálové sklo“ a „olovnaté křišťálové sklo“) vymezené v příloze I směrnice Rady 69/493/EHS ze dne 15. prosince 1969 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se křišťálového skla (2). Kategorie 3 a 4 křišťálového skla („křišťálové sklo“ a „křišťálové sklo krystalin“) vymezené v uvedené směrnici by však měly z omezerní být rovněž vyjmuty, aby byl zajištěn soulad s výjimkou stanovenou v příloze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (3), ve znění rozhodnutí Komise 2010/571/EU (4), a protože mají v porovnání s kategoriemi 1 a 2 nižší obsah olova.
(7)
Ze stejných důvodů, jaké platí pro křišťálové sklo a sklotvorné smalty, by měly být vyloučeny nesyntetické nebo rekonstituované drahokamy a polodrahokamy, ve kterých je olovo přirozeně se vyskytující složkou.
(8)
Vnitřní součásti hodinek, se kterými spotřebitel nepřichází do styku, by z omezení měly být vyloučeny, neboť expozice olovu z těchto součástí je vyloučena.
(9)
Omezené uvádění na trh v případě starožitných šperků by mělo značné socioekonomické dopady, protože tyto předměty by ztratily v Unii svou tržní hodnotu, a vymáhání tohoto zákazu by bylo obtížné. Proto by z omezení měly být vyjmuty šperky, které byly na trh poprvé uvedeny do dvanácti měsíců od data platnosti omezení, jakož i dovezené starožitné šperky.
(10)
Komise by měla přezkoumat výjimky poskytované v případě křišťálového skla a sklotvorných smaltů a drahokamů a polodrahokamů s ohledem na nové vědecké informace, včetně migrace olova v případě těchto užití, pro která byla stanovena výjimka, dostupnost vhodných alternativ a rozvoj zkušebních metod pro migraci.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. září 2012.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 836/2012,
18. september 2012,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH)) XVII lisa plii osas
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93, komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ), (1) eriti selle artikli 68 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 1907/2006 on sätestatud, et kui liikmesriik leiab, et aine või sellist ainet sisaldava segu või toote tootmine, turuleviimine või kasutamine kujutab endast ohtu inimeste tervisele või keskkonnale ning et see oht ei ole piisavalt ohjatud ja et seda tuleks vähendada, koostab ta pärast Euroopa Kemikaaliameti (edaspidi „amet”) teavitamist toimiku.
(2)
15. aprillil 2010 esitas Prantsusmaa ametile toimiku vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 69 lõikele 4, et algatada kõnealuse määruse artiklite 69-73 kohane piirangute seadmine. Kõnealuses toimikus selgitati, et lapsed, eelkõige alla 36-kuused võivad juveelitoodetest eralduva pliiga korduvalt kokku puutuda, kuna neil on kombeks asju suhu panna. Selline korduv kokkupuude võib põhjustada tõsiseid ja pöördumatuid neuroloogilisi käitumis- ja arenguhäireid; sellise ohu suhtes on lapsed eriti tundlikud, kuna nende kesknärvisüsteem ei ole veel välja arenenud. Toimikust ilmneb, et lisaks olemasolevatele meetmetele on vaja võtta meetmeid liidu tasandil, et võimalikult suurel määral vältida kokkupuudet plii ja selle ühenditega juveelitoodetes. Toimikus on tehtud ettepanek keelata plii ja selle ühendite kasutamine juveelitoodetes ja selliste toodete turuleviimine, kui plii migratsioon on suurem kui 0,09 μg/cm2/h.
(3)
Riskihindamise komitee leidis oma 10. märtsi 2011. aasta arvamuses, et kõige asjakohasem liidu tasandi meede, mis tõhusalt vähendaks kindlaks tehtud riske, on keelata plii ja selle ühendite kasutamine juveelitoodete metall- ja mittemetallosades ja keelata selliste toodete turuleviimine, kui üksiku osa pliisisaldus on 0,05 massiprotsenti või suurem ja kui ei suudeta tõendada, et plii eraldumine ei ületa piirmäära 0,05 μg/cm2/h (0,05 μg/g/h.)
(4)
Sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee uuris oma 15. septembri 2011. aasta arvamuses võimalust keelata plii ja selle ühendite kasutamine juveelitoodetes ja selliste toodete turuleviimine, kui sellise toote mis tahes üksiku osa pliisisaldus on 0,05 massiprotsenti või suurem. Leiti, et see oleks kõige asjakohasem liidu tasandi meede, mis vähendaks kindlaks tehtud riske nii, et sotsiaal-majanduslik kasu ja kulu oleks tasakaalus. Pidades silmas, et praegu ei ole olemas selliseid migratsiooni testimise meetodeid, mis imiteeriksid asjade suhupanemisega seonduvaid tingimusi, leidis sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee, et piirang peaks põhinema juveelitoodete üksikute osade pliisisaldusel ning mitte sellistest toodetest eralduva plii migratsioonimääral. Lisaks soovitas sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee näha ette erandid kristallklaasi, klaasjate emailide, kellade sisekomponentide ning looduslike või taastatud vääris- ja poolvääriskivide suhtes.
(5)
23. septembril 2011 esitas amet komisjonile riskihindamise komitee ja sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee arvamused.
(6)
Kuna puuduvad andmed plii eraldumise kohta asjade suhupanemise ajal ning kuna kristallklaasi ja klaasjate emailide kõikide kasutusalade jaoks puuduvad sobivad alternatiivid, jäetakse viimased praegusest meetmest välja. Lisaks soovitas sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee kohaldada erandit üksnes nõukogu 15. detsembri 1969. aasta direktiivi 69/493/EMÜ (kristallklaasi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (2) I lisas määratletud 1. ja 2. kategooria kristallklaasi suhtes (vastavalt „Full Lead Crystal” ja „Lead Crystal”). Kõnealuses direktiivis määratletud 3. ja 4. kategooria kristallklaasid (vastavalt „crystal glass” ja „crystallin”) tuleks ka kõnealuse piirangu kohaldamisest vabastada, et tagada järjepidevus eranditega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) (3) (viimati muudetud komisjoni otsusega 2010/571/EL) (4) lisas, ning kuna neil on 1. ja 2. kategooriaga võrreldes väiksem pliisisaldus.
(7)
Sarnaselt kristallklaasi ja klaasjate emailidega tuleks piirangust vabastada looduslikud või taastatud vääris- ja poolvääriskivid, milles plii esineb loodusliku koostisosana.
(8)
Kellade sisekomponendid, millele tarbijad ligi ei pääse, tuleks piirangust vabastada, kuna nendest komponentidest eralduva pliiga on kokkupuude välistatud.
(9)
Kasutatud ja antiiksete juveelitoodete turuleviimise keelamisel oleks oluline sotsiaal-majanduslik mõju, sest sellised esemed kaotaksid liidus oma turuväärtuse, samuti tekitaks sellise keelu jõustamine raskusi. Seega tuleks piirangust vabastada juveelitooted, mis viiakse esimest korda turule kuni 12 kuu jooksul pärast piirangu jõustumist, ja imporditud antiikjuveelitooted.
(10)
Komisjon peaks kristallklaasi, klaasjate emailide ning vääris- ja poolvääriskivide suhtes kohaldatava erandi läbi vaatama, pidades silmas uusi kättesaadavaid teaduslikke andmeid, sealhulgas plii migratsiooni asjaomaste eranditega hõlmatud kasutusalade puhul, sobivate asendusainete olemasolu ning migratsiooni testimismeetodite väljatöötamist.
(11)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 133 kohaselt asutatud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1907/2006 XVII lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. september 2012