NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1067/2013
ze dne 30. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských zvířat
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro dioxiny a polychlorované bifenyly s dioxinovým efektem v řadě potravin včetně jater některých suchozemských zvířat.
(2)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (Výbor) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal 5. července 2011 na žádost Komise stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých (3).
(3)
Na žádost Komise by mělo stanovisko určit, zda může u spotřebitelů z podskupin obyvatelstva, které tyto výrobky konzumují (nadměrní konzumenti, lidé se zvláštními požadavky na stravu), dojít ke zvýšení zdravotního rizika. Stanovisko by také mělo posoudit možné příčiny výskytu zvýšených hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a poskytnout vědecké informace o tom, zda by bylo v budoucnosti vhodné stanovit regulační hodnoty v játrech na základě výrobku, ne na základě obsahu tuku.
(4)
Výbor dospěl k závěru, že pravidelná konzumace ovčích jater by vedla k nárůstu expozice dioxinům a PCB s dioxinovým efektem v průměru přibližně o 20 %. V ojedinělých případech by mohla konzumace ovčích jater vést k příjmům převyšujícím tolerovatelný týdenní příjem těchto kontaminujících látek. Výbor dospěl k závěru, že častá konzumace ovčích jater, zejména u žen v plodném věku a dětí, může představovat zdravotní riziko.
(5)
Dále výbor dospěl k závěru, že půda a sedimenty jsou přirozenými zásobárnami dioxinů a PCB. Přenos dioxinů a PCB s dioxinovým efektem z půdy na rostliny přes kořenový systém je však celkově zanedbatelný. V minulých několika letech byly v řadě vzorků ovčích jater z různých zemí Evropy zjištěny vysoké koncentrace dioxinů a PCB, i když nebyly spojeny s konkrétními zdroji kontaminace. V případě ovcí je hlavním způsobem expozice pastva. Při pastvě mohou ovce přijmout i půdu, a to buď skrze částice, které ulpěly na rostlinách, nebo přímo při konzumaci pastvinné vegetace blízko povrchu země. Příjem půdy je značně proměnlivý a velmi se liší v závislosti na ročním období: průměrný příjem půdy činí podle zjištění asi 8 % z příjmu sušiny. Celkově může příjem půdy podstatně zvýšit expozici ovcí dioxinům a PCB. O přenosu dioxinů nebo PCB z krmiva do ovčích jater je k dispozici jen omezené množství údajů. V závislosti na polychlorovaném dibenzo-p-dioxinu (PCDD), polychlorovaném dibenzofuranu (PCDF) nebo kongenerech PCB se zaznamenané přenosové poměry pohybovaly mezi 5 a 175 a byly asi čtyřikrát vyšší v játrech než v mase nebo ledvinách.
(6)
Úřad EFSA dospěl k závěru, že ovčí játra jsou významným orgánem k ukládání dioxinů a PCB. Rozdíly v metabolismu by částečně mohly vysvětlit poměrně vysoké ukládání dioxinů a podobných sloučenin v játrech ovcí ve srovnání se skotem.
(7)
Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že i kdyby byla možná sekvestrace jater a výskyt dioxinů a PCB by nebyl úplně spojen s tukovým podílem jater, nemělo by to žádný vliv na výsledek, ať už vyjádřený v poměru k tuku nebo čerstvé tkáni, protože veškeré dioxiny a PCB se extrahují analytickým postupem, bez ohledu na to, v jaké části jater se vyskytují.
(8)
Komise požádala referenční laboratoř Evropské unie (EURL) pro dioxiny a PCB v krmivech a potravinách, aby přezkoumala, jaký vliv mají různé metody extrakce na hladiny dioxinů a PCB v játrech ovcí s ohledem na uvedení analytického výsledku v poměru k tuku nebo čerstvé hmotnosti. Laboratoř EURL dospěla k závěru, že rozdíly v koncentracích dioxinů a PCB byly podstatně vyšší v poměru k tuku než v poměru k čerstvé hmotnosti. Koncentrace dioxinů a PCB v poměru k tuku v ovčích játrech závisely na použité metodě extrakce nebo rozpouštědlech, a tedy na výsledném obsahu tuku. Při porovnání výsledků v poměru k čerstvé hmotnosti byly hladiny dioxinů a PCB srovnatelné.
(9)
Aby byly zaručeny srovnatelné výsledky a zajištěn jednotný postup prosazování v celé Unii, pokud jde o dioxiny a PCB v játrech suchozemských zvířat, je proto vhodné stanovit maximální limity v poměru k čerstvé hmotnosti, jak už byly stanoveny pro rybí játra a výrobky z nich.
(10)
Je třeba zajistit, aby se tyto maximální limity nevztahovaly na potraviny, které jsou v souladu s právními předpisy uváděny na trh před datem použitelnosti.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací ustanovení
V příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se bod 5.2 nahrazuje tímto:
„5.2
Játra suchozemských zvířat uvedených v bodě 5.1 kromě jater ovcí a výrobků z nich
0,30 pg/g čerstvé hmotnosti
0,50 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti
Ovčí játra a výrobky z nich
1,25 pg/g čerstvé hmotnosti
2,00 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. lednem 2014 v souladu s ustanoveními použitelnými k tomuto datu.
2. Prokázat, kdy byly produkty uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. října 2013.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1067/2013,
30. oktoober 2013,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1881/2006 seoses saasteainete - dioksiinid, dioksiinitaolised PCBd ja muud kui dioksiinitaolised PCBd - piirnormidega maismaaloomade maksas
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes, (1) eriti selle artikli 2 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 19. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1881/2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, (2) on sätestatud dioksiinide ja dioksiinitaoliste polüklooritud difenüülide piirnormid teatavates toiduainetes, sealhulgas teatavate maismaaloomade maksas.
(2)
Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitleva Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduskomisjon võttis komisjoni taotlusel 5. juulil 2011. aastal vastu arvamuse rahvatervisele avalduva sellise ohu kohta, mis on seotud lamba- ja hirvemaksas leiduva dioksiini- ja dioksiinitaoliste PCBde suure sisaldusega (3).
(3)
Komisjoni nõudmisel pidi arvamusest nähtuma, kas selliste toodete tarbimisel võivad suureneda elanikkonna alarühmade tervisele avalduvad ohud (nt suure tarbimise või eridieeti järgivate inimeste puhul jne). Arvamuses tuleks ka uurida võimalikke põhjuseid, miks lamba- ja hirvemaksas on dioksiinide ja PCBde suur sisaldus ning esitada teaduslikud andmed selle kohta, kas edaspidi on asjakohane kehtestada piirnormid maksas esinevate saasteainete suhtes pigem toote- kui rasvapõhiselt.
(4)
Teaduskomisjon jõudis järeldusele, et lambamaksa korrapärase tarbimise tagajärjel suureneksid dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBdega kokkupuuteolukorrad keskmiselt umbes 20 % võrra. Üksikjuhtudel võib lambamaksa tarbimise tagajärjeks olla kõnealuste saasteainete suured annused, mis ületavad lubatud nädalaannust (TWI). Komisjon järeldas, et lambamaksa sage tarbimine võib muutuda terviseprobleemiks eelkõige sünnitamisealiste naiste ja laste jaoks.
(5)
Teaduskomisjon jõudis ka järeldusele, et pinnas ja setted on dioksiinide ja PCBde looduslikud reservuaarid. Pinnasest juurte kaudu dioksiinide ja PCBde imendumine taime sisse on üldjuhul vähetähtis. Viimastel aastatel on mitmes Euroopa riigis võetud lambamaksa proovidest ilmnenud dioksiinide ja PCBde suur sisaldus, mis ei ole aga seotud konkreetse saasteallikaga. Lammaste puhul on karjatamine peamine kokkupuutetegur. Karjatamisel võivad loomad mulda sisse süüa köögiviljade küljes olevate mullaosakeste näol või otsesel teel, süües maapinna lähedal kasvavaid karjamaataimi. Mulla manustamine on märkimisväärselt erinev ning rangelt hooajaline: registreeritud keskmine mullaannus on ligikaudu 8 % kuivaine kogusest. Üldiselt võib mulla manustamine oluliselt mõjutada lammaste kokkupuudet dioksiinide ja PCBdega. Kättesaadavad on vaid piiratud andmed, milles käsitletakse dioksiinide ja/või PCBde imendumist söödast lambamaksa. Sõltuvalt käsitletud polüklooritud dibenso-p-dioksiini (PCDD), polüklooritud dibensofuraani (PCDF) või PCB analoogidest varieerusid imendumise määrad vahemikus 5-175 ja olid maksas ligikaudu neli korda kõrgemad kui lihas või neerus.
(6)
EFSA järeldas ka, et lambamaks on oluline elund, milles dioksiinid ja PCBd säilivad. Võrreldes veistemaksas säilivate dioksiinide ja dioksiinitaoliste ühendite kogusega võiks lambamaksas säilivate asjaomaste ainete suhteliselt suurt kogust osaliselt selgitada ainevahetuse erinevustega.
(7)
EFSA jõudis järeldusele, et isegi kui maksa sekvestratsioon oleks võimalik ning dioksiinid ja PCBd ei oleks täielikult imendunud maksa rasvafraktsiooni, ei mõjutaks see tulemust, mida väljendatakse kas lipiidide või elusmassina, kuna analüüsimenetluse käigus ekstraheeritakse kõik dioksiinid ja PCBd, olenemata sellest, kus need maksas asuvad.
(8)
Seoses rasva- või märgkaalupõhist analüüsitulemust käsitleva aruandlusega taotles komisjon, et söödas ja toidus sisalduvaid dioksiine ja PCBsid käsitlev Euroopa Liidu referentlabor uuriks, kuidas eri ekstraheerimismeetodid mõjutavad dioksiinide ja PCBde määrasid lambamaksas. Euroopa Liidu referentlabor jõudis järeldusele, et rasvapõhised dioksiinide ja PCBde kontsentratsioonide kõikumised olid oluliselt suuremad võrreldes vastavate märgkaalupõhiste näitajatega. Lambamaksas leiduvate dioksiinide ja PCBde rasvapõhised kontsentratsioonid sõltusid kasutatud ekstraheerimismeetodist või lahustitest ning seetõttu ka rasvasisaldusest. Märgkaalupõhiste tulemustega võrreldes olid dioksiinide ja PCBde määrad üsna samaväärsed.
(9)
Selleks et tagada võrreldavad tulemused ja kehtestada maismaaloomade maksas leiduvate dioksiinide ja PCBde määrade ühtne rakendamine kogu Euroopa Liidus, on asjakohane kehtestada märgkaalupõhised piirnormid, nagu on juba kehtestatud kalamaksa ja sellest valmistatud toodete suhtes.
(10)
On asjakohane sätestada, et piirnorme ei kohaldata selliste toiduainete suhtes, mis on viidud seadusjärgselt turule enne jõustumise kuupäeva.
(11)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muudatussätted
Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punkt 5.2 asendatakse järgmisega:
„5.2
Punktis 5.1 osutatud maismaaloomadelt (välja arvatud lambad) pärit maks ja maksatooted
0,30 pg/märgkaalu gramm
0,50 pg/märgkaalu gramm
3,0 ng/märgkaalu gramm
Lammastelt pärit maks ja maksatooted
1,25 pg/märgkaalu gramm
2,00 pg/märgkaalu gramm
3,0 ng/g märgkaalu gramm”
Artikkel 2
Üleminekusätted
1. Käesolevat määrust ei kohaldata toodete suhtes, mis on turule viidud enne 1. jaanuari 2014 vastavalt turule viimise kuupäeval kohaldatavatele sätetele.
2. Toidukäitlejal lasub kohustus tõendada, millal tooted turule viidi.
Artikkel 3
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. oktoober 2013