PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 749/2014,
30. juuni 2014,
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 525/2013 kohaselt liikmesriikide esitatava teabe struktuuri, vormi, esitamise ja ülevaatamise kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrust (EL) nr 525/2013 kasvuhoonegaaside heite seire- ja aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja liidu teabe esitamise kohta ning otsuse nr 280/2004/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõikeid 7 ja 8, artikli 8 lõiget 2, artikli 12 lõiget 3, artikli 17 lõiget 4 ja artikli 19 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjonile määruse (EL) nr 525/2013 kohaselt esitatav teave on vajalik selleks, et võimaldada hinnata ELi ja liikmesriikide tegelikku edasiliikumist kõigi kasvuhoonegaaside heite piiramise ja vähendamisega seotud kohustuste täitmisel vastavalt nõukogu otsusega 94/69/EÜ (2) heakskiidetud ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonile (UNFCCC), nõukogu otsusega 2002/358/EÜ (3) heaks kiidetud Kyoto protokollile ning 2009. aastal vastu võetud liidu õigusaktidele, millele ühiselt osutatakse kui „Kliima- ja energiapaketile”. See võimaldab liidul ka ette valmistada iga-aastaseid aruandeid vastavalt UNFCCC ja Kyoto protokolliga võetud kohustustele.
(2)
Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva UNFCCC osaliste konverentsi otsuses 19/CMP.1 on sätestatud kasvuhoonegaaside riiklikke inventuurisüsteeme käsitlevad suunised, mida konventsiooniosalised peaksid kohaldama. UNFCCC konverentsi otsuses 24/CP.19, milles käsitletakse UNFCCC I lisa kohastele osalistele iga-aastaste inventuuride jaoks väljatöötatud UNFCCC aruandlussuuniste läbivaatamist, leppis kõnealuse konventsiooni osaliste konverents kokku, et osalised kasutavad valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) 2006. aasta suuniseid kasvuhoonegaaside riiklike inventuuride kohta, IPPC-s välja töötatud uusi globaalse soojendamise potentsiaali väärtusi ning kõnealuse otsuse lisas esitatud ühtse aruandlusvormi läbivaadatud tabeleid.
(3)
Pärast otsuse nr 280/2004/EÜ (4) asendamist määrusega (EL) nr 525/2013 on komisjoni otsust 2005/166/EÜ, (5) milles sätestatakse otsuse nr 280/2004/EÜ rakenduseeskirjad, vaja ajakohastada, et võtta arvesse muutusi rahvusvaheliselt kokkulepitud suunistes ja tagada ühetaolised tingimused nende sätete rakendamiseks, mis on määruses (EL) nr 525/2013 uued võrreldes otsusega nr 280/2004/EÜ. Sellised ühetaolised rakendussätted peaksid hõlmama kasvuhoonegaaside inventuure käsitlevat aruandlust, kasvuhoonegaaside ligikaudseid inventuuriandmeid, teavet poliitikasuundade ja meetmete ning prognooside süsteemi kohta, enampakkumistulude ja projektidest saadud ühikute kasutamist ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 529/2013/EL (6) kohast aruandlust. Kuna otsusesse 2005/166/EÜ tuleb teha palju muudatusi, on asjakohane tunnistada see otsus kehtetuks ja asendada uuega.
(4)
Selleks et vastavust Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ (7) hinnataks usaldusväärselt, järjepidevalt, läbipaistvalt ja õigeaegselt, on määruses (EL) nr 525/2013 sätestatud liikmesriikide esitatavate kasvuhoonegaaside inventuuriandmete ülevaatamise protsess liidu tasandil. Ülevaatusprotsessi õigeaegse ja tõhusa rakendamise tagamiseks on vaja kindlaks määrata liikmesriikide kasvuhoonegaaside inventuuriandmete põhjaliku ja iga-aastase ülevaatuse ajakava ja meetmed.
(5)
Komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr C(2014) 1539 (8) on kehtestatud ELi inventuurisüsteemi käsitlevad sisulised nõuded, et täita Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva UNFCCC osaliste konverentsi otsuses 19/CMP.1 sätestatud kohustusi. Kohustuste õigeaegse ja tõhusa rakendamise tagamiseks on vaja kehtestada komisjoni ja liikmesriikide vahelise koostöö ja koordineerimise ajakava liidu kasvuhoonegaaside inventuuriaruande ettevalmistamisel.
(6)
Õiguskindluse tagamiseks seoses Euroopa Liidu ja liikmesriikide aruandekohustusega Kyoto protokolliga võetud kohustuste täitmiseks antud täiendava tähtaja lõppemisel tuleks otsuse 2005/166/EÜ artiklite 18, 19 ja 24 mõju säilitada.
(7)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse määruse (EL) nr 525/2013 rakenduseeskirjad seoses järgmisega:
a)
liikmesriikide aruandlus, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside inventuure, kasvuhoonegaaside ligikaudseid inventuuriandmeid, teavet poliitikasuundade, meetmete ja prognooside, enampakkumistulude ja projektidest saadavate ühikute kasutamise kohta vastavalt määruse (EL) nr 525/2013 artiklitele 7, 8, 12, 13, 14 ja 17;
b)
liikmesriikide aruandlus otsuse nr 529/2013/EL kohaldamisel;
c)
liikmesriikide kasvuhoonegaaside inventuuriandmete iga-aastase põhjaliku ülevaatuse ajakava ja meetmed vastavalt määruse (EL) nr 525/2013 artiklile 19;
d)
komisjoni ja liikmesriikide vahelise koostöö ja koordineerimise ajakava liidu kasvuhoonegaaside inventuuriaruande koostamisel.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)
„ühtse aruandlusvormi tabel” - ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni (UNFCCC) osaliste konverentsi otsuse 24/CP.19 II lisas ja Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva UNFCCC osaliste konverentsi otsuse 6/CMP.9 lisas osutatud tabel, milles esitatakse inimtekkeliste kasvuhoonegaaside heitkogused allikate kaupa ja kõnealuste gaaside seotud kogused neeldajate kaupa;
(2)
„standardlähenemisviis” - valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) standardne lähenemisviis, nagu see on esitatud kasvuhoonegaaside riiklikke inventuure käsitlevates 2006. aasta IPCC suunistes, mida kohaldatakse vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr C(2014) 1539 artiklile 6;
(3)
„lähenemisviis 1” - 2006. aasta IPCC suunistes või 2003. aasta IPCC hea tava suunistes esitatud põhimeetod;
(4)
„võtmekategooria” - kategooria, millel on märkimisväärne mõju liikmesriigi või liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste summaarsetele inventuuriandmetele seoses heitkoguste ja neeldajates seotud koguste absoluuttasemega, heite ja neeldajates seotud heite suundumustega või heite ja neeldajates seotud heite määramatusega;
(5)
„sektoripõhine lähenemisviis” - IPCC sektoripõhine lähenemisviis, mis on esitatud IPCC 2006. aasta suunistes.
II PEATÜKK
LIIKMESRIIKIDE ARUANDED
Artikkel 3
Kasvuhoonegaaside inventuuriandmete esitamist käsitlevad üldeeskirjad
1. Liikmesriigid esitavad komisjonile määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõigetes 1-5 osutatud teabe ja koopia sellest Euroopa Keskkonnaametile, täites kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr C(2014) 1539 artikliga 6 ja käesolevas määruses sätestatud eeskirjadega:
a)
ühtse aruandlusvormi tabelid, esitades sõltuvalt asjakohase tarkvara kättesaadavusest kas täielikud tabelarvutusprogrammi tabelid või XML-failid (Extensible Markup Language), hõlmates kogu asjaomase liikmesriigi geograafilise ulatuse vastavalt määrusele (EL) nr 525/2013;
b)
standardse elektroonilise aruandlusvormi, mille on Kyoto protokolli ühikutest ettekandmiseks koos sellega seotud aruandlusjuhistega vastu võtnud Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiv UNFCCC osaliste konverents;
c)
käesoleva määruse I-VIII ja X-XV lisa.
2. Määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõikes 3 osutatud täielik riiklik inventuuriaruanne tuleb koostada vastavalt UNFCCC iga-aastaste inventuuriaruannete esitamise juhendite liites sätestatud struktuurile, mis on esitatud otsuse 24/CP.19 I lisas, ning järgides käesolevas määruses sätestatud eeskirju.
Artikkel 4
Teabe esitamine riiklikus inventuuriaruandes ja riikliku inventuuriaruande lisas
1. Liikmesriigid esitavad vastavalt I lisas sätestatule artiklitega 6, 7, 9-16 nõutud teabe ja tabelid riiklikus inventuuriaruandes või selle eraldi lisas.
2. Kui liikmesriik saab valida, kas esitada teave ja tabelid riiklikus inventuuriaruandes või selle eraldi lisas, peavad nad I lisa täites selgelt osutama, kus teave on esitatud.
Artikkel 5
Teabe esitamise kord
Liikmesriigid kasutavad määruse (EL) nr 525/2013 artiklite 4, 5, 7, 8, 12-17 kohase teabe esitamiseks Euroopa Keskkonnaameti poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 401/2009 (9) alusel ette nähtud ReportNet'i süsteemi.
Artikkel 6
Riiklikke inventuurisüsteeme käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 5 lõikes 1 osutatud riikliku inventuurisüsteemi kohta teksti vormis, täpsustades järgmist:
a)
liikmesriigi inventuuri eest üldvastutava riikliku üksuse nimi ja kontaktandmed;
b)
mitmesuguste ametite ja üksuste roll ja vastutus seoses inventuuri kavandamise, ettevalmistamise ja juhtimisega, samuti inventuuri ettevalmistamiseks tehtud institutsioonilised, õiguslikud ja menetluslikud korraldused;
c)
tegevusandmete kogumise, heitekoefitsientide ja meetodite valimise ning heiteprognooside koostamise protsessi kirjeldus;
d)
kasutatud lähenemisviiside kirjeldus ja võtmekategooriate kindlaksmääramise tulemused;
e)
nende protsesside kirjeldus, millega määratakse kindlaks, kas eelnevalt esitatud inventuuriandmed arvutatakse ümber;
f)
kvaliteedi tagamise ja -kontrolli kava, selle rakendamise ning püstitatud kvaliteedieesmärkide kirjeldus, samuti teave sisemiste ja välimiste hindamis- ja ülevaatamisprotsesside kohta ja nende tulemused vastavalt riiklikke süsteeme käsitlevatele suunistele, mis on sätestatud Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva UNFCCC osaliste konverentsi otsuse 19/CMP.1 lisas;
g)
inventuuri ametliku hindamise ja heakskiitmisega seotud korra kirjeldus.
2. Liikmesriigid esitavad kirjelduse korraldustest, mis on tehtud selleks, et tagada pädevate inventuuriasutuste juurdepääs määruse (EL) nr 525/2013 artikli 5 lõikes 2 osutatud teabele, sealhulgas teabele andmeid esitavate organisatsioonide, juurdepääsu üldise ajakava ning kättesaadavaks tehtava teabe üksikasjalikkuse astme ja terviklikkuse kohta.
Artikkel 7
Õhusaasteainete kohta esitatud andmete kooskõla käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad teksti vormis teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti m alapunktis i osutatud kontrollide tulemuste ja sama lõike punkti b kohaselt esitatud andmete kooskõla kohta, sealhulgas:
a)
lühike hinnang selle kohta, kas süsinikmonooksiidi (CO), vääveldioksiidi (SO2), lämmastikoksiidide (NOx) ja lenduvate orgaaniliste ühendite heite hinnangud, mille liikmesriik on esitanud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/81/EÜ (10) ning ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni kohastes inventuuriandmetes, on kooskõlas vastavate heitehinnangutega määruse (EL) nr 525/2013 kohastes kasvuhoonegaaside riiklikes inventuuriandmetes;
b)
nende direktiivi 2001/81/EÜ ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni kohaste aruannete esitamise kuupäevad, millega võrreldi määruse (EL) nr 525/2013 alusel esitatud inventuuriandmeid.
2. Kui käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kontrollide tulemusel selgub, et määruse (EL) nr 525/2013 kohaselt esitatud andmed konkreetse õhusaasteaine koguheite (v.a maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus ehk LULUCF) kohta aastal X-2 erinevad direktiivi 2001/81/EÜ või ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni kohaselt esitatud andmetest rohkem kui ±5 %, täidab asjaomane liikmesriik kõnealuse õhusaasteaine kohta käesoleva määruse II lisas esitatud tabeli ja esitab selle lisaks käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tekstiteabele.
3. Liikmesriigid võivad esitada üksnes teksti vormis teabe, kui lõikes 2 osutatud erinevus, mis on suurem kui ±5 %, tuleneb andmevigade parandamisest või erinevustest vastavate õigusaktide geograafilises katvuses või kohaldamisalas.
Artikkel 8
Ümberarvutusi käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad vastavalt määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punktile e käesoleva määruse III lisas sätestatud tabeli põhjal baasaasta või -perioodi ja aasta X-3 kohta tehtud ümberarvutuste põhjuse.
Artikkel 9
Soovituste ja kohanduste rakendamist käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad käesoleva määruse IV lisas sätestatud tabeli põhjal vastavalt määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punktile j teabe iga sellise kohanduse ja soovituse rakendamise seisu kohta, mis on loetletud kõige viimasena avaldatud aruandes UNFCCC kohase ülevaatamise kohta, sealhulgas soovituse rakendamata jätmise põhjused.
2. Liikmesriigid esitavad IV lisas sätestatud tabeli põhjal teabe artikli 35 lõike 2 kohases kõige viimasena avaldatud ülevaatusaruandes loetletud iga soovituse rakendamise seisu kohta.
Artikkel 10
Esitatud heiteandmete ja heitkogustega kauplemise süsteemi andmete vahelist kooskõla käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punktis k osutatud teabe käesoleva määruse V lisas sätestatud tabeli põhjal.
2. Liikmesriigid esitavad tekstina teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti l kohaselt tehtud kontrollide tulemuste kohta.
Artikkel 11
Fluoritud kasvuhoonegaaside kohta esitatud andmete kooskõla käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad tekstina teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti m alapunkti ii kohaselt tehtud kontrollide tulemuste kohta, sealhulgas:
a)
liikmesriigi kontrollide kirjelduse, milles käsitletakse kontrolli üksikasjalikkust ning võrdlemisel kasutatud andmekogusid ja esitatud teavet;
b)
peamiste kontrollitulemuste kirjelduse ja peamiste vastuolude selgitused;
c)
teabe selle kohta, kas määruse (EÜ) nr 842/2006 (11) artikli 3 lõike 6 kohaselt käitajate kogutud andmeid on kasutatud ja kuidas;
d)
kui kontrolle ei ole tehtud, selgituse selle kohta, miks kontrolle ei peetud asjakohaseks.
Artikkel 12
Energiaalaste andmetega kooskõla käsitleva teabe esitamine
1. Määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti m alapunkti iii kohaselt esitavad liikmesriigid teksti vormis andmed kasvuhoonegaaside inventuuriandmete põhjal arvutatud standardlähenemisviisi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1099/2008 (12) artikli 4 ja kõnealuse määruse B lisa kohaselt esitatud andmete põhjal arvutatud standardlähenemisviisi võrdluse kohta.
2. Liikmesriigid esitavad VI lisas sätestatud tabeli põhjal kvantitatiivse teabe ja selgitused erinevuste kohta, mis on riigis aastal X-2 fossiilkütuse nähtavas kogutarbimises kõigi fossiilkütuse kategooriate lõikes kokku suuremad kui ±2 %.
Artikkel 13
Riiklike inventuurisüsteemide või registrite kirjelduste muutmist käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid peavad riikliku inventuuriaruande asjakohastes peatükkides selgelt märkima, et määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punktide n ja o kohast riiklikku inventuurisüsteemi või riiklikke registreid ei ole pärast eelmise riikliku inventuuriaruande esitamist muudetud.
Artikkel 14
Määramatust ja terviklikkust käsitleva teabe esitamine
1. Kui liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti p kohaselt teabe määramatuse kohta, esitavad nad lähenemisviisiga 1 seotud määramatuse hinnangud seoses järgmisega:
a)
heitetasemed ja suundumused ning
b)
asjakohase kategooria tasemel kasutatud tegevusandmed ja heitekoefitsiendid või muud hindamisparameetrid, kasutades selleks käesoleva määruse VII lisas sätestatud tabelit.
2. Määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti p kohane terviklikkuse üldhinnang hõlmab järgmist:
a)
ülevaade kategooriatest, mille kohta on teatatud, et neid „ei ole hinnatud” (not estimated, NE), nagu on määratletud otsuse 24/CP.19 I lisas esitatud UNFCCC suunistes iga-aastaste kasvuhoonegaaside inventuuride kohta, ja kõnealuse märkuse kasutamise üksikasjalik selgitus, eelkõige juhul, kui IPCC 2006. aasta suunistes kasvuhoonegaaside riiklike inventuuride kohta on ette nähtud meetodid kasvuhoonegaaside heitkoguste hindamiseks;
b)
kasvuhoonegaaside inventuuri geograafiline katvus.
3. Kui liikmesriik esitab inventuuriaruandmed, mille geograafiline katvus on UNFCCC ja Kyoto protokolli ning määruse (EL) nr 525/2013 kohasest erinev, esitab kõnealune liikmesriik lühikirjelduse põhimõtetest ja meetoditest, mida kohaldati vastava liikmesriigi liidu territooriumi osa kohta inventuuriandmete koostamisel, et eristada liidu territooriumi kohta esitatud heite- ja neeldajates seotud heite andmed kolmandate riikide territooriumide kohta esitatud heite- ja neeldajates seotud heite andmetest.
Artikkel 15
Muid liidu kasvuhoonegaaside inventuuriaruande koostamiseks vajalikke elemente käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 1 punkti p kohaselt ELi kasvuhoonegaaside inventuuriaruande koostamiseks vajaliku teabe asjakohastes XML-failides ja ühtse aruandlusvormi tabelites liidu võtmekategooriatena kindlaksmääratud kategooriate puhul kasutatud meetodite ja heitekoefitsientide kohta.
2. Lõike 1 kohaldamisel esitab komisjon liidu võtmekategooriate kõige värskema loetelu inventuuriandmete esitamisele eelneva aasta 31. oktoobriks.
3. Liikmesriigid selgitavad ja tõlgendavad iga sektori puhul heite varasemaid suundumusi ning aastatevahelisi kõikumisi koondtasemel, märkides sealhulgas ära peamised tegurid, mille puhul on kindlaks tehtud märkimisväärne mõju heite suundumustele. Eelkõige tuleb selgitada muutusi viimasel inventuuriaastal võrreldes 1990. aastaga ning märkimisväärseid kõikumisi viimaste aruandlusaastate vahel, eelkõige aastast X - 3 aastani X - 2.
Artikkel 16
Metoodikakirjelduste olulisi muudatusi käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid teatavad iga aasta 15. märtsiks VIII lisas sätestatud tabeli põhjal metoodikakirjelduste olulistest muudatustest riiklikus inventuuriaruandes alates selle esitamisest eelmise aasta 15. aprillil.
Artikkel 17
Kasvuhoonegaaside ligikaudseid inventuuriandmeid käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 8 lõikes 1 osutatud kasvuhoonegaaside ligikaudsed inventuuriandmed vastavalt ühtsele aruandlusvormi tabelile „Kokkuvõtlik tabel 2” järgmiselt:
a)
allikakategooriaid käsitlevate olemasolevate algnäitajate tasemel, võttes arvesse tegevusandmeid ja meetodeid, mis on kättesaadavad hinnangute koostamiseks aasta X - 1 kohta;
b)
välja jäetakse LULUCFist tulenev CO2-ekvivalentide ligikaudne koguheide ja sidumine;
c)
lisatakse kaks veergu, et tuua eraldi välja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ (13) loodud ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga (ELi HKS) hõlmatud heitkogused ja otsusega 406/2009/EÜ hõlmatud heitkogused allikakategooriate kaupa, kui see on võimalik.
2. Liikmesriigid esitavad selgitusi ka kokkuvõtlikus tabelis 2 esitatud heiteandmete suundumusi mõjutavate peamiste tegurite kohta, võrreldes juba esitatud inventuuriandmetega. Selline selgitus kajastab üksnes teavet, mis on kättesaadav hinnangute koostamiseks aasta X - 1 kohta.
Artikkel 18
Liidu kasvuhoonegaaside inventuuriaruande koostamisel tehtava koostöö ja koordineerimise ajakava
Liikmesriigid ja komisjon teevad liidu kasvuhoonegaaside inventuuri läbiviimisel ja liidu inventuuriaruande koostamisel koostööd ja koordineerivad seda ning peavad kinni IX lisas sätestatud tähtaegadest.
Artikkel 19
Lubatud koguse määramist käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad komisjonile aruande koos teabega, mis on vajalik, et hõlbustada Kyoto protokolli artikli 3 lõigete 7a, 8 ja 8a kohase ühise lubatud koguse ja liidu teiseks kohustusperioodiks lubatud koguse arvutamist kooskõlas kõnealuse aruandega seotud otsuse 2/CMP.8 I lisaga; nad esitavad selle aruande komisjonile kolm kuud enne selle UNFCCC sekretariaadile esitamise tähtaega.
Artikkel 20
Poliitikasuundi, meetmeid ja prognoose käsitleva riikliku süsteemiga seotud teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 13 lõike 1 punkti a kohase poliitikasuundi, meetmeid ja prognoose käsitleva teabe riikliku süsteemi kohta, sealhulgas:
a)
teabe asjakohaste institutsiooniliste, õiguslike ja menetluslike korralduste kohta, sealhulgas asjaomased määratud riiklikud üksused, kellel on üldvastutus asjaomase liikmesriigi poliitika hindamise ja inimtekkelise kasvuhoonegaaside heite prognooside eest;
b)
nende asjakohaste institutsiooniliste, õiguslike ja menetluslike korralduste kirjelduse, mis on liikmesriigis kehtestatud poliitika hindamiseks ning inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärineva heite ja neeldajates seotava heite prognoosimiseks;
c)
nende asjakohaste menetluslike korralduste kirjelduse ja ajakava, mis on vajalikud poliitikasuundade ja meetmete ning prognooside kohta esitatava teabe õigeaegsuse, läbipaistvuse, täpsuse, kooskõlalisuse, võrreldavuse ja terviklikkuse tagamiseks;
d)
andmete kogumise ja kasutamise üldise protsessi kirjelduse koos hinnanguga, kas nimetatud protsess on kooskõlas poliitikasuundade ja meetmete hindamisel ning prognooside tegemisel kasutatava protsessiga ning kas samasuguseid kooskõlalisi protsesse kasutatakse kõigi sektorite puhul, mille kohta prognoose tehakse;
e)
selle protsessi kirjeldus, mis on ette nähtud eelduste, meetodite ja poliitika hindamise mudelite valimiseks ning kasvuhoonegaaside inimtekkelise heite prognooside tegemiseks;
f)
kvaliteedi tagamise ja kontrolli meetmete ning tehtud prognooside tundlikkuse analüüsi kirjeldus.
Artikkel 21
Liikmesriigi vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegiate ajakohastamist käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 13 lõike 1 punktis b osutatud vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegiate muudatuste kohta, sealhulgas järgmise teabe:
a)
tehtud muudatuse eesmärk ja lühikirjeldus;
b)
vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegia ja selle muudatuse õiguslik seisund;
c)
muutused ja oodatav mõju, mille vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegia muudatuse rakendamine kaasa toob;
d)
vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegia ja selle muudatuse rakendamise ajakava ja kirjeldus, võimaluse korral ka muudatusega seotud prognoositavate kulude ja kasu hinnang;
e)
viis, kuidas teave tehakse üldsusele kättesaadavaks vastavalt määruse (EL) nr 525/2013 artikli 4 lõikele 3.
Artikkel 22
Poliitikasuundi ja meetmeid käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 13 lõike 1 punktides c, d ja e osutatud teabe poliitikasuundade ja meetmete kohta käesoleva määruse XI lisas sätestatud tabeli põhjal, kasutades selleks ette nähtud aruandlusvormi ja järgides komisjoni kehtestatud teabe esitamise korda.
2. Lisaks lõikes 1 osutatud tabelile esitavad liikmesriigid teksti vormis kvalitatiivse teabe lõike 1 kohaselt teatatud poliitikasuundade ja meetmete vaheliste seoste kohta ja kirjeldavad, kuidas need poliitikasuunad ja meetmed toetavad erinevaid prognoosistsenaariume, sealhulgas hinnangu selle kohta, kuidas need aitavad saavutada vähese CO2-heitega arengu strateegia eesmärke.
Artikkel 23
Prognoose käsitleva teabe esitamine
1. Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artiklis 14 osutatud prognoosid inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärineva heite ja neeldajates sidumise kohta käesoleva määruse XII lisas sätestatud tabeli põhjal, kasutades selleks ette nähtud aruandlusvormi ja järgides komisjoni kehtestatud teabe esitamise korda.
2. Liikmesriigid esitavad järgmise täiendava teabe teksti vormis:
a)
kasvuhoonegaaside teatatud koguheidet käsitleva tundlikkusanalüüsi tulemused ning lühike selgitus selle kohta, milliseid parameetreid muudeti ja kuidas;
b)
tundlikkusanalüüsi tulemused järgmiste alajaotuste kaupa: otsusega 406/2009/EÜ hõlmatud koguheide, direktiiviga 2003/87/EÜ loodud ELi HKSiga hõlmatud koguheide ning LULUCF-sektorist pärit koguheide, kui selline teave on kättesaadav;
c)
inventuuriandmete aasta (baasaasta) ja inventuuriaruande aasta, mida kasutati prognooside lähtepunktina;
d)
prognooside tegemisel kasutatud meetodid, sealhulgas mudelite lühikirjeldus ja nende valdkondlik, geograafiline ja ajaline katvus, viited mudeleid käsitlevale lisateabele ja teave peamiste väliste eelduste ja kasutatud parameetrite kohta.
3. Liidu ligikaudsete prognooside kooskõla tagamiseks esitab komisjon üheksa kuud enne määruse (EL) nr 525/2013 artikli 14 lõikes 1 sätestatud aruande esitamise tähtaega ja pärast konsulteerimist liikmesriikidega soovituse, milles käsitletakse peamiste riigiüleselt kindlaksmääratud parameetrite ühtlustatud väärtusi, sealhulgas heitkogustega kauplemise süsteemiga hõlmatud CO2 hinda ning nafta ja kivisöe rahvusvahelisi impordihindu.
Artikkel 24
Enampakkumistulude kasutamist käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad enampakkumistulude kasutamise kohta määruse (EL) nr 525/2013 artikli 17 lõike 1 punktides b ja c ning artikli 17 lõikes 2 osutatud teabe käesoleva määruse XIII lisas sätestatud tabeli põhjal.
Artikkel 25
Projektidest saadud ning otsuse nr 406/2009/EÜ nõuete täitmiseks kasutatud ühikuid käsitleva teabe esitamine
Liikmesriigid esitavad projektidest saadud ning otsuse nr 406/2009/EÜ nõuete täitmiseks kasutatud ühikute kohta määruse (EL) nr 525/2013 artikli 17 lõike 1 punktides a ja d osutatud teabe käesoleva määruse XIV lisas sätestatud tabeli põhjal.
Artikkel 26
Kokkuvõtliku teabe esitamine LHÜde ülekandmise kohta
1. Liikmesriigid esitavad kokkuvõtliku teabe otsuse 406/2009/EÜ artikli 3 lõigete 4 ja 5 kohaselt tehtud ülekannete kohta käesoleva määruse XV lisas sätestatud tabeli põhjal.
2. Komisjoni talitused koostavad ja teevad elektrooniliselt kättesaadavaks aruande, milles esitatakse aastakokkuvõte liikmesriikide esitatud teabest. Selles aruandes esitatakse üksnes koondandmed ja ei avaldata üksikult liikmesriigilt saadud teavet aastaks eraldatud heitkoguse ühiku hinna kohta.
III PEATÜKK
KASVUHOONEGAASIDE HEITEANDMEID KÄSITLEV LIIDU EKSPERTÜLEVAATUS
Artikkel 27
Ülevaatuse korraldus
1. Määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõigetes 1 ja 2 osutatud ülevaatuste teostamisel abistab komisjoni ja Euroopa Keskkonnaametit tehniliste ekspertide rühm.
2. Euroopa Keskkonnaamet tegutseb ülevaatuste sekretariaadina.
3. Komisjon ja Euroopa Keskkonnaamet valivad ülevaatuste tegemiseks välja piisava arvu asjaomaste inventuuriga hõlmatud sektorite eksperte, et tagada kasvuhoonegaaside asjaomaste inventuuriandmete nõuetekohane ülevaatamine selleks ette nähtud aja jooksul.
4. Lõike 3 kohaselt väljavalitud ekspertidel peab olema kasvuhoonegaaside inventuuriandmete koostamise kogemus ning soovitatavalt peavad nad aktiivselt osalema kasvuhoonegaaside ülevaatamise protsessides.
5. Tehniliste ekspertide rühma liige, kes on osalenud üksiku liikmesriigi kasvuhoonegaaside inventuuriandmete koostamisel, või kes on selle liikmesriigi kodanik, mille inventuuriandmeid ülevaatus puudutab, ei osale kõnealuste inventuuriandmete ülevaatamisel.
6. Komisjon ja Euroopa Keskkonnaamet püüavad tagada, et kasvuhoonegaaside inventuuriandmete ülevaatus tehakse kõikides asjaomastes liikmesriikides ühtsel ja objektiivsel viisil, et tagada sellest tulenevate tehniliste hindamiste kõrge kvaliteet.
7. Ülevaatus teostatakse dokumentide põhjal või tsentraliseeritult.
8. Sekretariaat võib otsustada korraldada:
a)
dokumendipõhise ja tsentraliseeritud ülevaatuse samal aastal;
b)
lisaks dokumendipõhistele või tsentraliseeritud ülevaatustele kontrollkäigu liikmesriiki tehniliste ekspertide rühma soovituse põhjal ja asjaomase liikmesriigiga konsulteerides.
Artikkel 28
Sekretariaadi ülesanded
Artikli 27 lõikes 2 osutatud sekretariaadi ülesanded hõlmavad järgmist:
a)
ülevaatuste tööplaani ettevalmistamine;
b)
tehniliste ekspertide rühma tööks vajaliku teabe koostamine ja esitamine;
c)
käesolevas määruses sätestatud ülevaatustegevuste koordineerimine, sealhulgas tehniliste ekspertide rühma ja ülevaatuse objektiks oleva liikmesriigi määratud kontaktisiku(te) vaheline teabevahetus, samuti muud praktilised korraldused;
d)
komisjoniga konsulteerides selliste juhtumite kinnitamine, kus liikmesriigi kasvuhoonegaaside inventuuriandmetes on olulisi probleeme artikli 31 tähenduses;
e)
lõpliku ülevaatusaruande ja vahearuannete koostamine ja toimetamine ning nende edastamine asjaomasele liikmesriigile ja komisjonile.
Artikkel 29
Iga-aastase ülevaatuse esimene etapp
Esitatud teabe läbipaistvuse, täpsuse, kooskõlalisuse, võrreldavuse ja terviklikkuse kontrollid, millele on osutatud määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõike 3 punktis a, võivad hõlmata järgmist:
a)
selle hindamine, kas teave kõikide määruse (EL) nr 525/2013 kohaselt nõutavate heiteallikakategooriate ja gaaside kohta on esitatud;
b)
heiteandmete aegridade kooskõlalisuse hindamine;
c)
selle hindamine, kas liikmesriikides kohaldatud heitetegurid on võrreldavad, võttes riikide erinevate olude puhul arvesse IPCC vaikeväärtusi;
d)
märkuse „ei ole hinnatud” kasutamise hindamine, kui on olemas IPCC esimese taseme metoodika ning kui selle märkuse kasutamine ei ole õigustatud vastavalt otsuse 24/CP.19 I lisas esitatud UNFCCC iga-aastaste inventuuriaruannete esitamise suuniste lõikele 37;
e)
inventuuriandmetes tehtud ümberarvutuste analüüs, eelkõige juhul, kui ümberarvutused põhinevad metoodikamuudatustel;
f)
ELi heitkogustega kauplemise süsteemis teatatud tõendatud heiteandmete võrdlus määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 kohaselt teatatud kasvuhoonegaaside heite andmetega, et teha kindlaks need valdkonnad, kus ülevaatuse objektiks oleva liikmesriigi esitatud heiteandmed ja -suundumused erinevad märkimisväärselt muude liikmesriikide esitatud andmetest;
g)
Eurostati standardlähenemisviisiga ja liikmesriigi standardlähenemisviisiga saadud tulemuste võrdlus;
h)
Eurostati sektoripõhise lähenemisviisiga ja liikmesriigi sektoripõhise lähenemisviisiga saadud tulemuste võrdlus;
i)
selle hindamine, kas liidu või UNFCCC kohaselt varem tehtud ülevaatuste tulemusena antud soovitused, mida liikmesriik ei ole rakendanud, võivad viia tehniliste parandusteni;
j)
selle hindamine, kas võtmekategooriate puhul võib liikmesriigi inventuuriandmetes esineda üle- või alahindamist.
Artikkel 30
Iga-aastase ülevaatuse teise etapi käivitamine
Kui artikli 29 kohaselt teostatud kontrollide raames tehakse kindlaks olulised probleemid artikli 31 tähenduses, viiakse liikmesriigi taotluse korral läbi artiklis 32 sätestatud kontrollid, kui inventuuriandmete hilinenud esitamine takistab esimese etapi kontrollide teostamist XVI lisas sätestatud ajakava raames või juhul, kui ülevaatuse esimese etapi tulemusena ei ole meetmeid võetud.
Artikkel 31
Olulisuse künnis
1. Liidu või UNFCCC kohaselt varem tehtud ülevaatuste tulemusena antud soovituste rakendamata jätmine on määruse nr (EL) 525/2013 artikli 19 lõike 4 punkti a kohane oluline probleem, kui soovitus või küsimus puudutab kasvuhoonegaaside inventuuriandmete üle- või alahindamist, mis võib viia tehnilise paranduseni, ning kui kõnealune liikmesriik ei ole kõnealuse soovituse rakendamata jätmist piisavalt selgitanud.
2. Inventuuriandmete ala- või ülehindamine, mis on alla 0,05 protsendi liikmesriigi kasvuhoonegaaside koguheitest (v.a LULUCF) vaatlusalusel inventuuriaastal või mis ei ületa 500 CO2-ekvivalentkilotonni, olenevalt sellest, kumb on väiksem, ei loeta määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõike 4 punkti b kohaseks oluliseks probleemiks.
Artikkel 32
Iga-aastase ülevaatuse teine etapp
1. Kontrollid selliste juhtumite kindlakstegemiseks, kus inventuuriandmed on koostatud viisil, mis ei vasta UNFCCC suunisdokumentidele või liidu eeskirjadele, nagu osutatud määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõike 3 punktis b, võivad hõlmata järgmist:
a)
inventuuriandmetes esitatud hinnangute, sealhulgas liikmesriigis inventuuriandmete koostamisel kasutatud meetodite põhjalik läbivaatamine;
b)
üksikasjalik analüüs selle kohta, kuidas liikmesriik on rakendanud soovitusi, mis on seotud kõige viimases liikmesriigile enne ülevaadatavate andmete esitamist kättesaadavaks tehtud UNFCCC iga-aastases ülevaatusaruandes või käesoleva määruse artikli 35 lõike 2 kohases lõplikus ülevaatusaruandes loetletud inventuurihinnangute parandamisega; kui soovitusi ei ole rakendatud, rakendamata jätmise kohta liikmesriigi esitatud põhjenduste üksikasjalik analüüs;
c)
kasvuhoonegaaside heite hinnanguid käsitlevate aegridade kooskõlalisuse üksikasjalik hindamine;
d)
üksikasjalik hindamine, kas liikmesriigi poolt vastavates inventuuriandmetes tehtud ümberarvutused on eelmiste andmetega võrreldes esitatud läbipaistval viisil ja tehtud vastavalt kasvuhoonegaaside riiklikke inventuure käsitlevatele IPCC 2006. aasta suunistele;
e)
käesoleva määruse artiklis 29 osutatud kontrollide tulemuste ning vaatlusaluse liikmesriigi poolt tehniliste ekspertide rühma küsimustele vastuseks esitatud muu täiendava teabe ja muude asjakohaste kontrollide järelkontroll.
2. Liikmesriik, kes soovib taotleda lõikes 1 osutatud kontrollide läbiviimist, teavitab sellest komisjoni asjakohase ülevaatuse toimumisele eelneva aasta 31. oktoobriks.
Artikkel 33
Põhjalik ülevaatus
1. Määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõikes 1 osutatud põhjalik ülevaatus hõlmab käesoleva määruse artiklite 29 ja 32 kohaseid kontrolle kogu inventuuri puhul.
2. Põhjalik ülevaatus võib hõlmata kontrollimist, kas UNFCCC kohaste või liidu ülevaatuste käigus ühes liikmesriigis tuvastatud probleemid võivad osutuda probleemiks ka muude liikmesriikide puhul.
Artikkel 34
Tehnilised parandused
1. Tehniline parandus määruse (EL) nr 525/2013 artikli 19 lõike 3 punkti c tähenduses loetakse vajalikuks, kui ala- või ülehindamine ületab käesoleva määruse artikli 31 kohase olulisuse künnise. Käesoleva määruse artikli 35 lõike 2 kohasesse lõplikku ülevaatusaruandesse lisatakse üksnes need tehnilised parandused, mida peetakse vajalikuks, ning neile lisatakse tõendusmaterjalil põhinev põhjendus.
2. Kui tehniline parandus peaks ületama olulisuse künnise vähemalt ühe vaatlusaluse inventuuriaasta puhul, kuid mitte aegridade kõigi aastate puhul, arvutatakse tehniline parandus ka kõigi teiste vaatlusaluste aastate kohta, et tagada aegridade kooskõlalisus.
Artikkel 35
Ülevaatusaruanded
1. Iga vaatlusaluse aasta 20. aprilliks teavitab sekretariaat ülevaatuse vahearuande kaudu asjaomast liikmesriiki kõigist artikli 30 ja 31 kohastest olulistest probleemidest. Selles aruandes käsitletakse küsimusi, mis on tõstatatud mitte hiljem kui 31. märtsil.
2. Sekretariaat teavitab asjaomast liikmesriiki ülevaatuse lõppemisest lõpliku ülevaatusaruande kaudu järgmiselt:
a)
20. aprilliks juhul, kui lõike 1 kohast vahearuannet ei ole saadetud;
b)
30. juuniks iga-aastase ülevaatuse teise etapi lõppedes;
c)
30. augustiks põhjaliku ülevaatuse lõppedes.
Artikkel 36
Koostöö liikmesriikidega
1. Liikmesriigid:
a)
osalevad kõigis ülevaatuse etappides vastavalt XVI lisas sätestatud ajakavale;
b)
nimetavad liidu ülevaatuse jaoks riikliku kontaktpunkti;
c)
osalevad liikmesriiki vajaduse korral tehtava kontrollkäigu korraldamisel ja hõlbustavad selle tegemist tihedas koostöös sekretariaadiga;
d)
esitavad vastuseid ning täiendavat teavet ja märkusi ülevaatusaruannete kohta, kui see on asjakohane.
2. Liikmesriikide taotluse korral lisatakse ülevaatuse tulemusi käsitlevad märkused lõplikku ülevaatusaruandesse.
3. Komisjon teatab liikmesriikidele tehniliste ekspertide rühma koosseisu.
Artikkel 37
Ülevaatuste ajakava
Põhjalikud ja iga-aastased ülevaatused teostatakse vastavalt XVI lisas sätestatud ajakavale.
IV PEATÜKK
OTSUSE 529/2013/EL KOHANE ARUANDLUS
Artikkel 38
Topeltaruandluse vältimine
Sel määral, kuivõrd liikmesriik lisab oma riiklikku inventuuriaruandesse ja kooskõlas käesoleva määruse artikliga 3 teabe, mida nõutakse ka vastavalt otsusele 529/2013/EL, peetakse kõnealuse liikmesriigi puhul nimetatud otsuse kohased vastavad aruandekohustused täidetuks.
Artikkel 39
Põllu- ja karjamaa majandamise süsteeme käsitlevad aruandlusnõuded
1. Sel määral, kuivõrd liikmesriik ei ole lisanud teavet oma riiklikku inventuuriaruandesse, nagu on sätestatud käesoleva määruse artiklis 38, peab ta esitama teksti vormis teabe süsteemide kohta, mis on kehtestatud ja mida arendatakse selleks, et hinnata põllu- ja karjamaa majandamisest tulenevat heidet ja sidumist, millele on osutatud otsuse 529/2013/EL artikli 3 lõike 2 teise lõigu punktis a; kõnealune teave hõlmab järgmist:
a)
selliste institutsiooniliste, õiguslike ja menetluslike korralduste kirjeldus, mis on tehtud kooskõlas Kyoto protokolli kohaste ning otsuse 19/CMP.1 lisas sätestatud riiklikele süsteemidele kehtestatud nõuetega ning siseriiklikku korda käsitlevate nõuetega, mis on ette nähtud otsuse 24/CP.19. I lisas esitatud riiklikke kasvuhoonegaaside inventuure käsitlevate UNFCCC aruandlussuunistega;
b)
kirjeldus, mil viisil on rakendatud süsteemid kooskõlas metoodiliste nõuetega, mis on esitatud IPCC aruandes Kyoto protokollist tulenevate 2013. aasta läbivaadatud täiendavate meetodite ja hea tava juhendite kohta (IPCC 2013 Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), IPPC 2006. aasta suunistes riiklike kasvuhoonegaaside inventuuride kohta (2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories) ning vajaduse korral 2006. aasta IPCC suuniste 2013. aasta lisas märgalade kohta (2013 Supplement to 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories: Wetlands).
2. Liikmesriigid esitavad lõikes 1 sätestatud teabe komisjonile eraldi aruandena vastavalt järgmisele ajakavale:
a)
esimene aruanne 2016. aastal 2014. aruandeaasta kohta, sealhulgas kõik muutused alates 1. jaanuarist 2013;
b)
teine aruanne 2017. aastal 2015. aruandeaasta kohta ning
c)
kolmas aruanne 2018. aastal 2016. aruandeaasta kohta.
3. Liikmesriigid tõstavad esimesele aruandele järgnevas aruandes esile kõik muudatused ja muutused, mis on nende süsteemides tehtud ja toimunud, võrreldes eelmises aruandes esitatud teabega.
Artikkel 40
Põllu- ja karjamaa majandamisest tuleneva heite ja sidumise iga-aastaseid hinnangulisi andmeid käsitlevad aruandlusnõuded
1. Liikmesriigid, kes ei ole Kyoto protokolli kohaselt valinud põllu- või karjamaa majandamist, esitavad otsuse 529/2013/EL artikli 3 lõike 2 teise lõigu punkti b kohaselt esialgsed ja mittesiduvad aastased hinnangulised andmed põllu- või karjamaa majandamisest tuleneva heite ja sidumise kohta, lisades teabe otsuse 529/2013/EL VI lisas sätestatud asjakohase baasaasta või -perioodi kohta.
2. Esimene aastaaruanne esitatakse 2015. aastal 2013. aruandeaasta kohta.
3. Liikmesriigid, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 1, esitavad vastavalt otsuse 529/2013/EL artikli 3 lõike 2 teise lõigu punktile c põllu- või karjamaa majandamisest tulenevat heidet ja sidumist käsitlevad lõplikud aastased hinnangulised andmed kõigi aruandeaastate kohta ajavahemikul 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2020, lisades lõpliku teabe otsuse 529/2013/EL VI lisas sätestatud asjakohase baasaasta või -perioodi kohta.
4. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 sätestatud teabe esitamisel peavad liikmesriigid tegema järgmist:
a)
täitma kõik otsuse 6/CMP.9 lisas esitatud asjakohased ühtse aruandlusvormi tabelid Kyoto protokolli vastava tegevusala kohta teisel kohustusperioodil, sealhulgas tegevusalade hõlmatust käsitleva tabeli, maakasutuse muutmist käsitleva maatriksi ja arvepidamist käsitleva tabeli ning
b)
lisama riikliku inventuuriaruande puhul nõutud selgitava teabe kasutatud metoodika ja andmete kohta Kyoto protokollil põhineva otsuse 2/CMP.8 ja selle II lisa kohaselt.
Artikkel 41
Aruandluse erinõuded
1. Erandina käesoleva määruse artiklist 38 peab liikmesriik juhul, kui ta esitab Kyoto protokolli arvepidamiskohustuse täitmiseks metsaistandusi käsitleva teabe vastavalt otsuse 2/CMP.7 lisa punktidele 37-39, esitama otsusega nr 529/2013/EL võetud kohustuste täitmiseks metsamajandamisega seotud tegevusalade ja metsa raadamise kohta eraldi ühtse aruandlusvormi tabelid, mis on täidetud otsuse 2/CMP.7 lisa punktide 37-39 sätteid kohaldamata.
2. Erandina käesoleva määruse artiklist 38 peab liikmesriik juhul, kui ta ei valinud Kyoto protokolli kohaselt põllu- või karjamaa majandamist ning kui ta esitab kõnealuse protokolli kohase arvepidamiskohustuse täitmiseks teabe sookuivendamise ja taassoostamise kohta ja kohaldab otsuse nr 529/2013/EL artikli 3 lõiget 3, esitama nende tegevusalade kohta eraldi ühtse aruandlusvormi tabelid, mis on täidetud kooskõlas kõnealuse otsusega.
Artikkel 42
Teabe esitamine
1. Käesoleva määruse artiklites 39, 40 ja 41 sätestatud aruandlusnõuetele vastav teave esitatakse komisjonile määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõikes 3 osutatud riikliku inventuuriaruande eraldi lisana.
2. Sel määral, kuivõrd käesoleva määruse artiklit 38 ei kohaldata, esitavad liikmesriigid otsuse 529/2013/EL artikli 3 lõigete 2 ja 3 kohaste aruandluskohustuste täitmiseks teabe kooskõlas käesoleva määruse artikliga 3 ning lisavad vastava teabe määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõikes 3 osutatud riikliku inventuuriaruande lisasse.
Artikkel 43
Teabe esitamine aruandeperioodi lõpus
Liikmesriigid esitavad määruse (EL) nr 525/2013 artikli 7 lõike 2 kohaldamisel teabe vastavalt käesoleva määruse artiklile 3 ja käesoleva peatüki sätetele.
V PEATÜKK
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 44
Kehtetuks tunnistamine ja üleminekusätted
Otsus nr 2005/166/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Artiklite 18, 19 ja 24 mõju tuleb säilitada.
Artikkel 45
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. juuni 2014