NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 665/2014,
11. märts 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1151/2012 seoses vabatahtliku kvaliteedimõiste „mägitoode” kasutamise tingimustega
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta määrust (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta, (1) eriti selle artikli 31 lõikeid 3 ja 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 1151/2012 on kehtestatud vabatahtlike kvaliteedimõistete kava, et aidata lisaväärtusega põllumajandustoodete tootjail tutvustada siseturul paremini oma toodete selliseid omadusi ja tunnuseid, mis suurendavad nende väärtust. Määrusega on kehtestatud vabatahtliku kvaliteedimõiste „mägitoode” kasutamise tingimused ja on antud komisjonile volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse erandid kõnealustest kasutustingimustest nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, et võtta arvesse looduslikke piiranguid, mis mõjutavad põllumajandustootmist mägipiirkondades. Määrusega on komisjonile antud ka volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad tootmismeetodit ja muid kõnealuse mõiste kasutamisega seotud asjakohaseid kriteeriume.
(2)
Et vältida tarbijate eksitamist, tuleks täpsustada mõiste „mägitoode” kasutamist loomsete saaduste puhul. Loomadelt saadavate loomakasvatussaaduste, nt piima ja munade tootmine peab toimuma mägipiirkonnas. Selliste loomadest valmistatud toodete puhul nagu liha peab loom olema kasvanud mägipiirkonnas. Kuna põllumajandusettevõtjad ostavad sageli noorloomi, siis peavad kõnealused loomad viibima vähemalt viimased kaks kolmandikku elueast mägipiirkonnas.
(3)
Mitmes liidu piirkonnas tegeletakse rändkarjatamisega, sealhulgas karjamaadel, mis asuvad mägipiirkonnas ja väljaspool seda, et kasutada hooajalisi karjatamisvõimalusi. See tagab selliste mägikarjamaade, kus loomi ei saa karjatada aasta läbi, ja traditsiooniliste kultuurmaastike säilimise mägipiirkondades. Rändkarjatamisest on keskkonnale ka otseselt kasu, sest sellega aidatakse vähendada näiteks erosiooni- ja laviiniohtu. Selleks et toetada rändkarjatamise jätkamist, peaks lubama kasutada mõistet „mägitoode” ka nende toodete puhul, mis on saadud rändkariloomadest, kes veedavad vähemalt veerandi elueast mägipiirkonna karjamaadel.
(4)
Tagamaks, et põllumajandusloomade sööt oleks peamiselt pärit mägipiirkonnast, tuleks täpsustada, et põhimõtteliselt peaks vähemalt pool aastasest söödaratsioonist, väljendatud kuivaine protsendimäärana, olema pärit mägipiirkonnast.
(5)
Kuna mäletsejaliste jaoks on mägipiirkonnas sööta saadaval rohkem kui pool nende aastasest söödaratsioonist, peaks see osatähtsus olema nende puhul protsentuaalselt suurem.
(6)
Looduslike piirangute tõttu ja võttes arvesse asjaolu, et mägipiirkonnas toodetud sööta antakse peamiselt mäletsejalistele, hangitakse sigade söödast praegu vaid väike osa mägipiirkonnast. Et saavutada mõiste „mägitoode” kasutamisel vajalik tasakaal kahe eesmärgi vahel, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1151/2012 põhjenduses 45, ning selleks, et tagada seakasvatuse jätkumine mägipiirkondades ja säilitada maaelu struktuur, peaks mägipiirkonnast pärit sööt moodustama sigade aastasest söödaratsioonist vähem kui poole.
(7)
Söödaga seotud kitsendusi tuleks rändkariloomade suhtes kohaldada vaid nende viibimisel mägipiirkonnas.
(8)
Kuna ka mesilasi transporditakse korjekohtade vahel, tuleks täpsustada mõiste „mägitoode” kasutamist mesindustoodete puhul. Kuna suhkur, mida mesilastele söödetakse, ei ole üldjuhul pärit mägipiirkonnast, ei peaks mesilaste suhtes kohaldama söödaga seotud piiranguid.
(9)
Et vältida tarbijate eksitamist, tuleks taimsete saaduste puhul kasutada mõistet „mägitoode” üksnes siis, kui taimed on kasvatatud mägipiirkonnas.
(10)
Töödeldud toodete puhul peaks olema lubatud, et koostisained sisaldavad selliseid tooraineid nagu suhkrut, soola või maitsetaimi, mida ei ole võimalik toota mägipiirkonnas, tingimusel et need ei moodusta üle 50 % koostisainete kogukaalust.
(11)
ELi teatavates mägipiirkondades puuduvad piisavad vahendid piima ja piimatoodete tootmiseks toorpiimast, loomade tapmiseks ja tükeldamiseks ning rümpade konditustamiseks ning oliiviõli pressimiseks. Looduslikud piirangud mõjutavad sobivate töötlemisrajatiste olemasolu mägipiirkondades ning muudavad töötlemise keeruliseks ja majanduslikult võimatuks. Töötlemine mägipiirkonna läheduses ei mõjuta sellise töötlemise läbinud toote mägipiirkonna päritolu. Seepärast tuleks lubada kasutada mõistet „mägitoode” ka nende toodete puhul, mida on töödeldud väljaspool mägipiirkonda. Võttes arvesse töötlemisrajatiste asukohta teatavates liikmesriikides ja vajadust rahuldada tarbija ootusi, peaks töötlemine toimuma 30 km raadiuses ümber asjakohase mägipiirkonna.
(12)
Lisaks, et võimaldada olemasolevatel piima ja piimatoodete tootmise rajatistel oma tegevust jätkata, tuleks lubada kasutada mõistet „mägitoode” ainult neil rajatistel, mis olid olemas enne määruse (EL) nr 1151/2012 jõustumise kuupäeva. Selliseid rajatisi on mägipiirkondades erineval määral ning liikmesriikidel peaks olema lubatud kehtestada rangemaid vahemaanõudeid või kõrvaldada kõnealune võimalus,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Loomsed saadused
1. Mõistet „mägitoode” võib kasutada määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 2 kohaselt mägipiirkonnana määratletud piirkonnas loomadelt saadud ja sellises piirkonnas töödeldud loomakasvatussaaduste puhul.
2. Mõistet „mägitoode” võib kasutada loomadest valmistatud toodete puhul, kui loomi on vähemalt viimased kaks kolmandikku nende elueast kasvatud kõnealuses mägipiirkonnas ning kui toodet on töödeldud selles piirkonnas.
3. Erandina lõikest 2 võib mõistet „mägitoode” kasutada nende toodete puhul, mis on valmistatud rändkariloomadest, keda on nende elueast vähemalt ühe neljandiku jooksul karjatatud mägipiirkonna rändkarjatamiskarjamaadel.
Artikkel 2
Sööt
1. Määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 1 punkti a kohaselt loetakse põllumajandusloomade sööt pärinevaks peamiselt mägipiirkonnast, kui aastases söödaratsioonis ei ületa sellise sööda osakaal, mida ei ole võimalik toota mägipiirkonnas (väljendatuna protsendina kuivainemassist), 50 % ja mäletsejaliste puhul 40 %.
2. Erandina lõikest 1 ei tohi sigade aastases söödaratsioonis sellise sööda osakaal, mida ei ole võimalik toota mägipiirkonnas (väljendatuna protsendina kuivainemassist), ületada 75 %.
3. Lõiget 1 ei kohaldata artikli 1 lõikes 3 osutatud rändkariloomade sööda suhtes, kui neid kasvatatakse väljaspool mägipiirkonda.
Artikkel 3
Mesindustooted
1. Mõistet „mägitoode” võib kasutada mesindustoodete puhul, kui mesilased on kogunud nektarit ja õietolmu vaid mägipiirkonnas.
2. Erandina määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 1 punktist a ei nõuta, et mesilastele söödetav suhkur oleks pärit mägipiirkonnast.
Artikkel 4
Taimsed saadused
Erandina määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 1 punktist a võib mõistet „mägitoode” kasutada taimsete saaduste puhul üksnes juhul, kui taimed on kasvatatud määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 2 kohaselt määratletud mägipiirkonnas.
Artikkel 5
Koostisained
Artiklites 1 ja 4 osutatud toodetes võivad järgmised koostisained olla pärit väljastpoolt mägipiirkonda, tingimusel et need ei moodusta koostisainetest üle 50 %:
a)
aluslepingu I lisas loetlemata kaubad ning
b)
ürdid, vürtsid ja suhkur.
Artikkel 6
Töötlemistoimingud väljaspool mägipiirkonda
1. Erandina määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 31 lõike 1 punktist b ja käesoleva määruse artikli 1 lõigetest 1 ja 2 võivad järgmised töötlemistoimingud toimuda väljaspool mägipiirkonda, tingimusel et kaugus mägipiirkonnast ei ületa 30 km:
a)
piima ja piimatoodete töötlemise toimingud töötlemisrajatistes, mis on rajatud enne 3. jaanuari 2013;
b)
loomade tapmine ja tükeldamine ning rümpade konditustamine;
c)
oliiviõli pressimine.
2. Liikmesriigid võivad nende territooriumil töödeldavate toodete puhul otsustada, et lõike 1 punktis a sätestatud erandit ei kohaldata või et töötlemisrajatised peavad asuma mägipiirkonnast vähem kui 30 km kaugusel, täpsustades kauguse.
Artikkel 7
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. märts 2014