NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 788/2014,
18. juuli 2014,
millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise ning laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide tunnustuse tühistamise kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklitega 6 ja 7
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 391/2009 laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta, (1) eriti selle artikli 14 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklitega 6 ja 7 antakse komisjonile volitused määrata trahve ja perioodilisi karistusmakseid nimetatud määruse artiklis 2 osutatud tunnustatud organisatsioonidele või nende tunnustamine tühistada, et tagada nimetatud määrusel alusel kehtestatud nõuete ja kohustuste täitmine konkreetse eesmärgiga kõrvaldada võimalikud meresõiduohutust ja keskkonda ohustavad tegurid.
(2)
Läbipaistvuse huvides on oluline, et komisjon kehtestaks vastavalt määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 14 lõikele 2 otsustamise üksikasjalikud eeskirjad ning trahvide ja perioodiliste karistusmaksete arvutamise metoodika nii, et need oleksid asjaomastele organisatsioonidele ette teada, sh konkreetsed nõuded, mille alusel komisjon hindab juhtumi tõsidust ning meresõiduohutuse või keskkonnakaitsega seotud rikkumise ulatust.
(3)
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete kehtestamine peaks andma komisjonile täiendava vahendi, et reageerida tunnustatud organisatsiooni poolsele määruse (EÜ) nr 391/2009 eeskirjade rikkumisele üksikasjalikumalt, paindlikumalt ja liigendatumalt, kui tema tunnustuse tühistamine.
(4)
Perioodilised karistusmaksed peaks tõhusalt tagama, et määruses (EÜ) nr 391/2009 sätestatud kohustuste ja nõuete mis tahes rikkumine heastatakse viivitamata ja nõuetekohaselt. Kui tunnustatud organisatsioon ei ole võtnud komisjoni poolt nõutavaid ennetus- ja parandusmeetmeid, volitatakse komisjoni määrusega (EÜ) nr 391/2009 kohaldama perioodilisi karistusmakseid kuni selle ajani, mil asjaomane tunnustatud organisatsioon on võtnud nõutavaid meetmeid. Kui see on juhtumi asjaolusid arvestades vajalik, võib perioodiliste karistusmaksete päevast summat nõutavate meetmete kiireloomulisuse rõhutamiseks järk-järgult suurendada.
(5)
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete arvutamine organisatsiooni käibe murdosana, pidades silmas kooskõlas määrusega (EÜ) nr 391/2009 kehtestatud maksimaalset ülemmäära, on lihtne meetod, mis teeb trahvid ja perioodilised karistusmaksed hoiatavaks, jättes need samas proportsionaalseks nii juhtumi tõsiduse kui ka asjaomase tunnustatud organisatsiooni tegeliku võimsuse suhtes, võttes arvesse tunnustatud organisatsioonide erinevat suurust.
(6)
Läbipaistvuse ja õiguskindluse huvides tuleb trahvide ja perioodiliste karistusmaksete maksimaalse kogusumma ülemmäära kohaldamine selgelt sätestada, võttes arvesse eri asjaolusid nende kohaldamisel. Samadel põhjustel tuleks samuti kehtestada viis, kuidas arvutatakse iga tunnustatud organisatsiooni viimase kolme majandusaasta keskmine kogukäive seoses määruse (EÜ) nr 391/2009 kohaldamisalasse kuuluva tegevusega.
(7)
On asjakohane, et otsuses, millega määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõikes 1 kehtestatud tingimuste alusel tühistatakse organisatsiooni tunnustamine, tuleks võtta arvesse kõiki tegureid, mis on seotud tunnustatud organisatsioonide tegevuse kontrollimise ja üldise tegevuse laiema eesmärgiga, sh kõnealuse määruse korduva ja olulise rikkumise eest juba määratud trahvide ja perioodiliste karistusmaksete mõjuvust.
(8)
Tuleks kehtestada konkreetne kord, mis võimaldaks komisjonil kas omal algatusel või liikmesriigi taotlusel tühistada organisatsiooni tunnustus määruse (EÜ) nr 391/2009 alusel, vastavalt komisjoni volitustele hinnata tunnustatud organisatsioone ning määrata trahve ja perioodilisi karistusmakseid koos kõnealuses määruses sätestatud kaasnevate menetlustega.
(9)
On oluline, et käesoleva määruse kohane trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise või tunnustuse tühistamise otsus põhineks eranditult nendel alustel, mida asjaomane organisatsioon on saanud kommenteerida.
(10)
Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga kinnitatud põhimõtteid, eriti õigust kaitsele ning konfidentsiaalsuse ja ne bis in idem põhimõtteid kooskõlas üldiste õiguspõhimõtete ja Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikaga.
(11)
Kõnealuse määruse kohased trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise otsused peaks olema täitmisele pööratavad kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 299 ja Euroopa Liidu Kohtus võib need läbi vaadata.
(12)
Menetluse läbiviimise õigluse ja õiguskindluse tagamiseks on vaja kehtestada üksikasjalikud eeskirjad komisjoni poolt menetluse käigus määratud tähtaegade ja aegumistähtaegade arvutamiseks, mida kohaldatakse komisjoni suhtes trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramisel ja täitmisele pööramisel, võttes arvesse ka määruse (EÜ) nr 391/2009 jõustumise kuupäeva.
(13)
Käesoleva määruse rakendamine nõuab asjaomaste liikmesriikide, komisjoni ja Euroopa Meresõiduohutuse Ameti tõhusat koostööd. Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklite 6 ja 7 kohane tõhus uurimine, otsustamine ja järelmeetmed, tuleb täpsustada iga nimetatud poole õigusi ja kohustusi käesoleva määrusega kehtestatud menetlustes.
(14)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas arvamusega, mille esitas laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 2099/2002 (2),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad, mille alusel komisjon rakendab määruse (EÜ) nr 391/2009 artikleid 6 ja 7.
Sellega sätestatakse nõuded, mille alusel määratakse kindlaks trahvide ja perioodiliste karistusmaksete summa ning kehtestatakse otsustusmenetlus trahvi ja perioodilise karistusmakse määramiseks või tunnustatud organisatsiooni tunnustuse tühistamiseks kas komisjoni enda algatusel või liikmesriigi taotlusel.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklis 2 sätestatud mõisteid.
Peale nende kasutatakse järgmist mõistet:
„asjaomane liikmesriik” on iga liikmesriik, kes on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/15/EÜ laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta (3) usaldanud tunnustatud organisatsioonile tema lipu all sõitvate laevade kontrollimise, ülevaatuse ja sertifitseerimise, et need vastaks rahvusvahelistele konventsioonidele, sealhulgas liikmesriik, kes on esitanud komisjonile kõnealuse organisatsiooni kohta tunnustamistaotluse vastavalt määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklile 3.
II PEATÜKK
TRAHVID JA PERIOODILISED KARISTUSMAKSED
Artikkel 3
Rikkumiste väljaselgitamine
1. Komisjon selgitab määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 1 kohase rikkumise välja juhul, kui:
a)
määruse (EÜ) nr 391/2009 I lisas sätestatud miinimumkriteeriumi või artikli 8 lõikest 4, artiklitest 9, 10 ja 11 tulenevate kohustuste korduv või tõsine mittetäitmine tunnustatud organisatsiooni poolt paljastab tõsised puudused tema struktuuris, süsteemides, menetlustes või sisekontrollis;
b)
tunnustatud organisatsooni halvenenud tegevus, võttes arvesse komisjoni otsust 2009/491/EÜ, (4) näitab tõsiseid puudusi selle organisatsiooni struktuuris, süsteemides, menetlustes või sisekontrollimeetmetes;
c)
tunnustatud organisatsioon on hindamise käigus esitanud komisjonile tahtlikult ebaõigeid, mittetäielikke või eksitavaid andmeid või on muul viisil hindamist takistanud.
2. Käesoleva määruse alusel toimuva rikkumismenetluse puhul lasub rikkumise tõendamise kohustus komisjonil.
Artikkel 4
Trahvide arvutamine
1. Iga määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 1 alusel välja selgitatud rikkumise korral määratakse esialgu põhitrahv 0,6 % tunnustatud organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on määratud kindlaks kooskõlas artikliga 9.
2. Üksiku trahvi arvutamiseks iga rikkumise eest suurendatakse või vähendatakse lõikes 1 viidatud põhitrahvi rikkumise tõsiduse ja tagajärgede alusel kooskõlas artiklitega 5 ja 6 vastavalt, eriti seoses meresõiduohutuse või keskkonnakaitsega seotud rikkumise ulatusega.
3. Üksiku trahvi maksimumsumma ei ületa 1,8 % tunnustatud organisatsiooni keskmisest kogukäibest.
4. Kui tunnustatud organisatsiooni üks tegevus või tegevusetus on kahe või enama määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 1 punkti a kohase rikkumise, mis on tuvastatud käesoleva määruse artikli 3 lõike 1 punkti a alusel, ainus alus, on sellega kaasnev üksik trahv suurim selle aluseks olevate rikkumiste eest arvutatud üksikutest trahvidest.
5. Tunnustatud organisatsioonile ühe otsusega määratud kogutrahv on kõikide üksikute trahvide summa, mis tuleneb käesoleva artikli lõigete 1-4 kohaldamisest, ilma et see mõjutaks maksimaalset ülemmäära, mis on kehtestatud määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 3 alusel, nagu on täpsustatud käesoleva määruse artiklis 8.
Artikkel 5
Rikkumise tõsiduse hindamine
Iga rikkumise tõsidust hinnates võtab komisjon arvesse kõiki raskendavaid ja kergendavaid asjaolusid, eriti järgmist:
a)
kas organisatsiooni tegevus oli põhjustatud hooletusest või oli see tahtlik;
b)
tunnustatud organisatsiooni rikkumise põhjustanud tegevuste või tegevusetuste arv;
c)
kas rikkumine on seotud eraldiseisvate filiaalide, geograafiliste piirkondade või kogu organisatsiooniga;
d)
tunnustatud organisatsiooni rikkumise põhjustanud tegevuste või tegevusetuste kordumine;
e)
rikkumise kestus;
f)
tunnustatud organisatsiooni väljastatud tunnistustes ja vastavusdokumentides esitatud laevade tegeliku olukorra vääresitamine või neis ebaõige või eksitava teabe esitamine;
g)
samale tunnustatud organisatsioonile määratud varasemad karistused, sh trahvid;
h)
kas rikkumine on põhjustatud tunnustatud organisatsioonide vahelisest kokkuleppest või ühisest tavast, mille eesmärk või tagajärg on määruses (EÜ) nr 391/2009 sätestatud nõuete ja kohustuste rikkumine;
i)
tunnustatud organisatsiooni hoolsuse ja koostöö määr asjaomase tegevuse või tegevusetuse avastamisel ning rikkumiste määratlemisel komisjoni poolt.
Artikkel 6
Rikkumise tagajärgede hindamine
Iga rikkumise, eriti meresõiduohutuse või keskkonnakaitsega seotud rikkumise ulatust hinnates võtab komisjon arvesse kõiki raskendavaid ja kergendavaid asjaolusid, eriti järgmist:
a)
organisatsiooni sertifitseeritud laevu tegelikult mõjutavate või potentsiaalselt mõjutavate puuduste laad ja ulatus, mida nimetatud organisatsioon rikkumise tõttu ei avastanud või ei suuda avastada või mille õigeaegset kõrvaldamist ta ei ole nõudnud või mida ta ei saa nõuda, arvestades eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ, (5) mis käsitleb sadamariigi kontrolli, X lisas sätestatud laeva kinnipidamise kriteeriume;
b)
selliste organisatsiooni sertifitseeritud laevade osakaal, mida puudused tegelikult mõjutasid või võisid mõjutada;
c)
muud asjaolud, mis tekitavad konkreetseid tuvastavaid riske, nagu selliste laevade tüüp, mida puudused tegelikult mõjutasid või võisid mõjutada.
Artikkel 7
Perioodilised karistusmaksed
1. Tunnustatud organisatsioonile antud hinnangus nõutud ennetus- ja heastamismeetmete võtmise tagamiseks võib komisjon määrata asjaomasele organisatsioonile määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõikes 2 viidatud perioodilisi karistusmakseid ilma, et see piiraks trahve, mis määratakse artikli 3 alusel.
2. Artikli 3 kohases trahvi määramise otsuses võib komisjon samuti määrata kindlaks perioodilised trahvimaksed, mis määratakse tunnustatud organisatsioonile siis ja selleks ajaks, kui ta ei võta heastamismeetmeid või viivitab põhjendamatult rikkumise kõrvaldamisega.
3. Perioodiliste trahvimaksete määramise otsuses kehtestatakse tähtaeg, mille jooksul tunnustatud organisatsioon peab ettenähtud meetmed ellu viima.
4. Perioodilisi trahvimakseid kohaldatakse alates kuupäevast, mis järgneb lõike 3 alusel kehtestatud tähtaja möödumisele kuni selle kuupäevani, mil organisatsioon on võtnud asjakohased heastamismeetmed tingimusel, et komisjon peab neid piisavaks.
5. Perioodilise karistusmakse summa päevas iga rikkumise eest on 0,0033 % tunnustatud organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9. Iga rikkumise eest perioodilise karistusmakse summa arvutamisel suurendatakse või vähendatakse põhitrahvi rikkumise tõsiduse ning meresõiduohutuse või keskkonnakaitsega seotud rikkumise ulatuse alusel vastavalt käesoleva määruse artiklitele 5 ja 6.
6. Juhtumi asjaolusid ja eriti heastamismeetmete pakilisust arvestades, mis asjaomane organisatsioon peab võtma, võib komisjon teha otsuse suurendada perioodiliste karistusmaksete summat päevas kuni järgmiste ülemmääradeni:
a)
kui tunnustatud organisatsioon ületab lõike 3 alusel määratud tähtaega rohkem kui 120 päeva, on päevane ülemmäär alates tähtaja möödumise saja kahekümne esimesest päevast kuni kolmesajanda päevani 0,005 % organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9;
b)
kui tunnustatud organisatsioon ületab lõike 3 alusel määratud tähtaega rohkem kui 300 päeva, on päevane ülemmäär alates tähtaja möödumise kolmesaja esimesest päevast 0,01 % organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9.
7. Käesoleva artikli alusel kas eraldi või lisaks trahvidele määratud perioodiliste karistusmaksete kogusumma ei tohi ületada maksimaalset ülemmäära, mis on kehtestatud määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 3 alusel, nagu on täpsustatud käesoleva määruse artiklis 8.
Artikkel 8
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete maksimaalse kogusumma kindlaksmääramine
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete maksimaalne kogusumma, mis määratakse tunnustatud organisatsioonile määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõike 3 alusel, määratakse kindlaks järgmiselt:
a)
tunnustatud organisatsioonile kooskõlas artikliga 4 ühe majandusaasta jooksul määratud trahvide kogusumma, võttes arvesse trahvide määramise otsuse kuupäeva ja juhul, kui sellele organisatsioonile trahvi määramise otsuseid on rohkem kui üks, siis esimese trahvi määramise otsuse kuupäeva, ei tohi ületada 5 % selle organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9;
b)
tunnustatud organisatsioonile kooskõlas artikliga 4 ühe majandusaasta jooksul määratud trahvide kogusumma, mis on määratud kindlaks kooskõlas lõikega 1, ja samades otsustes kooskõlas artikli 7 lõikega 2 määratud perioodilised karistusmaksed, mis kumuleeruvad niikaua, kui organisatsioon ei ole võtnud nõuetekohaseid heastamismeetmeid, ei tohi ületada 5 % selle organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9. Ilma et see piiraks artikli 21 kohaldamist, ei tohi komisjoni sissenõutavad perioodilised karistusmaksed ületada 5 % ülemmäära;
c)
tunnustatud organisatsioonile kooskõlas artikli 7 lõikega 1 määratud perioodiliste karistusmaksete kogusumma, mis kumuleerub niikaua, kui organisatsioon ei ole võtnud nõuetekohaseid heastamismeetmeid, ei tohi ületada 5 % selle organisatsiooni keskmisest kogukäibest, mis on arvutatud kooskõlas artikliga 9. Ilma et see piiraks artikli 21 kohaldamist, ei tohi komisjoni sissenõutavad perioodilised karistusmaksed ületada 5 % ülemmäära.
Artikkel 9
Käibe arvutamine
1. Käesoleva määruse tähenduses on asjaomase tunnustatud organisatsiooni keskmine kogukäive üks kolmandik summast, mis on saadud, liites kokku tunnustuse saanud emaettevõtte kogukäibe komisjoni otsusele eelnenud kolmel majandusaastal ja kõikide selliste juriidiliste isikute käibed, mida kõnealune tunnustus hõlmab iga aasta lõpus.
2. Auditeeritud konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandega kontserni puhul on lõikes 1 viidatud käive emaettevõtte ja kõigi kontserni kuuluvate juriidiliste üksuste konsolideeritud tulu, keda tunnustus iga majandusaasta lõpus hõlmab.
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel võetakse arvesse ainult määruse (EÜ) nr 391/2009 reguleerimisalasse kuuluvaid tegevusvaldkondi.
III PEATÜKK
TUNNUSTUSE TÜHISTAMINE
Artikkel 10
Tunnustuse tühistamine
1. Komisjon võib omal algatusel või liikmesriigi taotluse korral võtta vastu otsuse organisatsiooni tunnustuse tühistamise kohta määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõike 1 punkides a-e viidatud juhtumite korral.
2. Selleks, et teha kindlaks, kas korduv või tõsine rikkumine võib määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõike 1 punktide a ja b kohaselt lubamatult ohustada meresõiduohutust või keskkonda, võetakse arvesse järgmisi elemente:
a)
määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõikes 2 viidatud teavet ja asjaolusid, võttes eriti arvesse käesoleva määruse artiklites 5 ja 6 viidatud asjaolusid;
b)
komisjoni otsuses 2009/491/EÜ kindlaksmääratud kriteeriume ja künniseid vastavalt juhtumile.
3. Kui tunnustatud organisatsioonile määratud trahvid ja perioodilised karistusmaksed ulatuvad maksimaalse ülemmäärani, mis on kehtestatud kooskõlas määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 6 lõikega 3, ja tunnustatud organisatsioon ei ole võtnud nõuetekohaseid parandusmeetmeid, võib komisjon järeldada, et need meetmed ei ole täitnud oma eesmärki kõrvaldada võimalik oht meresõiduohutusele või keskkonnale.
Artikkel 11
Tunnustuse tühistamise menetlus liikmesriigi taotlusel
1. Kui liikmesriik taotleb komisjonilt organisatsiooni tunnustuse tühistamist kooskõlas määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõikega 3, esitab ta sellise taotluse komisjonile kirjalikult.
2. Taotlev liikmesriik selgitab üksikasjalikult oma taotluse põhjuseid, viidates vajaduse korral määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 7 lõikes 1 loetletud nõuetele ja artikli 7 lõikes 2 loetletud asjaoludele ning samuti käesoleva määruse artikli 10 lõigetes 2 ja 3 loetletud asjaoludele.
3. Oma taotluse toetamiseks esitab taotlev liikmesriik komisjonile kõik vajalikud dokumenteeritud tõendid, mis on nõuetekohaselt liigitatud ja nummerdatud.
4. Komisjon teatab liikmesriigile tema taotluse kättesaamisest kirjalikult.
5. Kui komisjon leiab, et otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, täpsustusi või tõendeid, teatab ta sellest taotlevale liikmesriigile ja palub tal oma taotlust vastavalt täiendada kindlaksmääratud tähtajaks, mis ei ole lühem kui neli nädalat. Liikmesriigi taotlust ei loeta täielikuks enne, kui esitatud on kogu vajalik teave.
6. Kui komisjon jõuab järeldusele, et liikmesriigi taotlus on põhjendatud, esitab ta ühe aasta jooksul alates täieliku taotluse saamisest asjaomasele organisatsioonile vastuväited kooskõlas artikliga 12, et tühistada tema tunnustamine vastavalt käesolevale määrusele. Sellisel juhul antakse taotlevale liikmesriigile asjaomase liikmesriigi õigused käesoleva määruse IV peatüki alusel.
Kui komisjon jõuab sama tähtaja jooksul järeldusele, et liikmesriigi taotlus ei ole põhjendatud, teatab ta sellest taotlevale liikmesriigile, esitades asjakohased põhjendused ja paludes tal esitada oma märkused kindlaksmääratud tähtajaks, mis ei ole lühem kui kolm kuud. Kuue kuu jooksul alates selliste märkuste kättesaamisest peab komisjon kas kinnitama, et taotlus ei ole põhjendatud või esitama vastuväited kooskõlas esimese lõiguga.
7. Kui komisjon jõuab järeldusele, et liikmesriigi taotlus ei ole põhjendatud või see on pärast lõikes 5 viidatud tähtaja möödumist mittetäielik, võib komisjon lisada kõnealuse taotluse või selle osa ning sellega kaasnevad tõendid tunnustatud organisatsiooni hindamisse, mis viiakse läbi kooskõlas määruse (EÜ) nr 391/2009 artikliga 8.
8. Komisjon esitab kord aastas laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komiteele aruande liikmesriikide esitatud tühistamistaotlustest ja komisjoni algatatud pooleliolevatest tühistamismenetlustest.
IV PEATÜKK
ÜHISSÄTTED
Artikkel 12
Vastuväited
1. Kui komisjon jõuab järeldusele, et tunnustatud organisatsioonile trahvi ja perioodiliste karistusmaksete määramine on põhjendatud kooskõlas määruse (EÜ) nr 391/2009 artikliga 6 või organisatsiooni tunnustuse tühistamine on põhjendatud kooskõlas eelnimetatud määruse artikliga 7, esitab ta organisatsioonile vastuväited ja teavitab asjaomased liikmesriike.
2. Vastuväiteid peavad hõlmama järgmist:
a)
üksikasjalik kokkuvõte tunnustatud organisatsiooni tegevusest ja tegevusetusest, sh asjakohaste faktide kirjeldus ja viitamine määruse (EÜ) nr 391/2009 sätetele, mida tunnustatud organisatsioon komisjoni arvates rikkus;
b)
tõendite esitamine, millel asjaomased järeldused põhinevad, sh viited kontrollimisaruannetele, hindamisaruannetele või muudele asjakohastele dokumentidele, millest komisjon või komisjoni nimel tegutsev Euroopa Meresõiduohutuse Amet on asjaomast organisatsiooni varem teavitanud;
c)
teatis selle kohta, et komisjon võib määrata trahve või perioodilisi karistusmakseid või tunnustuse tühistada kooskõlas määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklitega 6 või 7.
3. Vastuväiteid esitades palub komisjon tunnustatud organisatsioonil ja asjaomastel liikmesriikidel esitada märkused kindlaksmääratud tähtajaks, mis ei ole ühelgi juhul lühem kui kuus nädalat alates vastuväidete kättesaamise kuupäevast. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 24 lõike 4 kohaldamist, ei ole komisjon kohustatud võtma arvesse esildisi, mis ta on saanud pärast selle tähtaja möödumist.
4. Vastuväidete teatavakstegemine ei lükka edasi asjaomase organisatsiooni hindamist. Komisjon võib igal ajal enne trahvi või perioodilise karistusmakse määramise või tunnustuse tühistamise otsuse vastuvõtmist kooskõlas käesoleva määrusega otsustada teha organisatsiooni tööruumides täiendavat kontrolli, külastada organisatsiooni sertifitseeritud laevu või nõuda tunnustatud organisatsioonilt kirjalikult täiendava teabe esitamist määrusega (EÜ) nr 391/2009 kehtestatud nõuetele vastamise ja kohustuste täitmise kohta.
5. Komisjon võib igal ajal enne trahvi või perioodilise karistusmakse määramise või tunnustuse tühistamise otsuse vastuvõtmist kooskõlas käesoleva määrusega muuta oma hinnangut asjakohase tunnustatud organisatsiooni suhtes. Kui uus hinnang erineb vastuväidete aluseks olnud hinnangust, kuna on avastatud uusi fakte või välja selgitatud uusi rikkumisi või uusi asjaolusid, mis on seotud rikkumise tõsidusega või selle tagajärgedega meresõiduohutusele ja keskkonnale, esitab komisjon uued vastuväited.
Artikkel 13
Teabepäringud
Asjaolude selgitamiseks artikli 12 tähenduses võib komisjon kirjalikult nõuda tunnustatud organisatsioonilt kirjalike või suuliste selgituste, üksikasjade või dokumentide esitamist kindlaksmääratud tähtaja jooksul, mis ei ole ühelgi juhul lühem kui neli nädalat. Sellisel juhul teavitab komisjon tunnustatud organisatsiooni perioodilistest karistusmaksetest ja trahvidest, mis võidakse määrata juhul, kui nõuet ei täideta või teabe esitamisega viivitatakse põhjendamatult või kui komisjonile esitatakse tahtlikult ebaõigeid, mittetäielikke või eksitavaid andmeid.
Artikkel 14
Suuline ärakuulamine
1. Kui tunnustatud organisatsioon, kellele vastuväited on esitatud, seda taotleb, annab komisjon sellele organisatsioonile võimaluse esitada oma argumendid suulisel ärakuulamisel.
2. Komisjon kutsub suulisel ärakuulamisel osalema asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused ning võib omal algatusel või asjaomaste liikmesriikide taotlusel kutsuda suulisel ärakuulamisel osalema kõik teised isikud, kellel on õigustatud huvi rikkumiste suhtes. Komisjon võib paluda abi Euroopa Meresõiduohutuse Ametilt.
3. Osalema kutsutud füüsilised või eraõiguslikud juriidilised isikud tulevad kohale kas isiklikult või neid esindavad seadusjärgsed või volitatud esindajad. Liikmesriike esindavad liikmesriikide ametnikud.
4. Suuline ärakuulamine ei ole avalik. Igat osalema kutsutud isikut võidakse kuulata ära eraldi või teiste osalema kutsutud isikute juuresolekul, võttes arvesse tunnustatud organisatsiooni või teiste poolte õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi ja muud konfidentsiaalset teavet.
5. Iga isiku antud ütlused salvestatakse. Ärakuulamisel osalenud isikute või asjaomaste liikmesriikide taotlusel tehakse ärakuulamise salvestus neile kättesaadavaks.
Artikkel 15
Perioodilised karistusmaksed koostöö mittetegemise eest
1. Kui komisjon kavatseb võtta vastu otsuse määrata artikli 7 lõike 1 alusel perioodilised karistusmaksed tunnustatud organisatsioonile, kes ei ole võtnud komisjoni nõutud ennetus- ja heastamismeetmeid või on nende võtmisega põhjendamatult viivitanud, teavitab komisjon tunnustatud organisatsiooni sellest kõigepealt kirjalikult.
2. Lõike 1 kohases komisjoni teatises viidatakse konkreetsetele ennetus- ja heastamismeetmetele, mida tunnustatud organisatsioon ei ole võtnud ja seda kinnitavatele tõenditele, ning teatatakse tunnustatud organisatsioonile perioodilistest karistusmaksetest, mida komisjon sellega seoses kaalub.
3. Komisjon määrab tähtaja, mille jooksul tunnustatud organisatsioon võib esitada komisjonile kirjalikud märkused. Komisjon ei ole kohustatud arvesse võtma selle tähtaja möödumisel saabunud kirjalikke märkusi.
Artikkel 16
Juurdepääs toimikule
1. Kui tunnustatud organisatsioon, kellele vastuväited on esitatud, seda taotleb, lubab komisjon tal tutvuda toimikuga, mis sisaldab komisjoni koostatud dokumente ja muid tõendeid väidetava rikkumise kohta.
2. Komisjon määrab kuupäeva ja teeb praktilisi korraldusi, et tunnustatud organisatsioonil oleks juurdepääs toimikule, millega saab tutvuda ainult elektroonilisel kujul.
3. Asjaomase tunnustatud organisatsiooni taotlusel teeb komisjon talle kättesaadavaks kõigi toimikus sisalduvate dokumentide loetelu.
4. Asjaomasel tunnustatud organisatsioonil on õigus tutvuda kõikide toimikus sisalduvate dokumentide ja andmetega. Sellise juurdepääsu võimaldamisel peab komisjon võtma nõuetekohaselt arvesse ärisaladusi, konfidentsiaalset teavet või komisjoni või Euroopa Meresõiduohutuse Ameti koostatud dokumentide asutusesisest iseloomu.
5. Lõike 4 tähenduses võivad komisjoni ja Euroopa Meresõiduohutuse Ameti asutusesisesed dokumendid olla järgmised:
a)
dokumendid või dokumentide osad, milles käsitletakse komisjoni ja tema talituste ning Euroopa Meresõiduohutuse Ameti asutusesiseseid arutelusid, sh Euroopa Meresõiduohutuse Ameti poolt komisjonile esitatud arvamusi ja soovitusi;
b)
dokumendid või dokumentide osad, mis on osa komisjoni ja Euroopa Meresõiduohutuse või komisjoni ja liikmesriikide kirjavahetusest.
Artikkel 17
Seaduslik esindamine
Tunnustatud organisatsioonil on õigus seadusjärgsele esindatusele kõikides käesolevas määruse kohastes menetlusetappides.
Artikkel 18
Konfidentsiaalsus, ametisaladus ja vaikimisõigus
1. Käesoleva määruse kohaseid menetlusi viiakse läbi konfidentsiaalsuse ja ametisaladuse hoidmise põhimõtete alusel.
2. Komisjon, Euroopa Meresõiduohutuse Amet ja asjaomaste liikmesriikide ametiasutused ning nende ametnikud, teenistujad ja teised nende järelevalve all töötavad isikud ei avalda nende poolt vastavalt käesolevale määrusele saadud või vahetatud või muud sellesarnast teavet, mille kohta kehtib ametisaladuse ja konfidentsiaalsuse kohustus.
3. Iga tunnustatud organisatsioon või muu isik, kes esitab teavet või märkusi käesoleva määruse alusel, peab selgesti tähistama konfidentsiaalseks peetava materjali koos põhjendustega ning esitama komisjoni määratud kuupäevaks eraldi mittekonfidentsiaalse versiooni.
4. Samuti võib komisjon nõuda tunnustatud organisatsioonidelt ja teistelt huvitatud isikutelt komisjoni aruande, vastuväidete või otsuse sellise osa eristamist, mis nende arvates sisaldab ärisaladusi.
5. Lõigetes 3 ja 4 viidatud tähistuse puudumisel võib komisjon eeldada, et asjaomased dokumendid või märkused ei sisalda konfidentsiaalset teavet.
6. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 9 kohaldamist, on tunnustatud organisatsioonidel õigus vaikida olukorras, kus nad oleksid sunnitud andma vastuseid, mis võivad hõlmata nendepoolset rikkumise tunnistamist.
Artikkel 19
Otsus
1. Käesoleva määruse kohane trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise või tunnustuse tühistamise otsus peab eranditult põhinema nendel alustel, mille kohta asjaomane organisatsioon on saanud esitada oma märkused.
2. Trahvi või perioodilise karistusmakse määramise otsuses ja asjakohase summa kindlaksmääramisel tuleb võtta arvesse mõjususe, proportsionaalsuse ja hoiatavuse põhimõtteid.
3. Meetmete võtmisel kooskõlas käesoleva määrusega ja asjaomaste meetmete või tegevusetuse tõsiduse ning meresõiduohutusele ja keskkonnale avalduva mõju üle otsustamisel võtab komisjon arvesse riiklikke meetmeid, mis on asjaomase tunnustatud organisatsiooni suhtes juba võetud samade asjaoludel alusel, eriti juhul, kui sellise organisatsiooni suhtes on juba algatatud kohtu- või täitemenetlus.
4. Tunnustatud organisatsiooni tegevuse või tegevusetus suhtes, mille alusel on võetud meetmeid kooskõlas käesoleva määrusega, ei kohaldata täiendavaid meetmeid. Sellist tegevust või tegevusetust võib siiski võtta arvesse järgnevates otsustes, mis võetakse vastu kooskõlas käesoleva määrusega, et hinnata kordumise võimalust.
5. Komisjon võtab perioodiliste karistusmaksete määramise otsuse või trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise otsuse vastu kooskõlas menetlusega, mida kohaldatakse määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 12 lõike 2 alusel.
6. Komisjon võtab tunnustatud organisatsiooni tunnustuse tühistamise otsuse vastu kooskõlas menetlusega, mida kohaldatakse määruse (EÜ) nr 391/2009 artikli 12 lõike 3 alusel.
Artikkel 20
Õiguskaitsevahendid, teavitamine ja avalikustamine
1. Komisjon teavitab asjaomast tunnustatud organisatsiooni talle kättesaadavatest õiguskaitsevahenditest.
2. Komisjon teavitab oma otsusest Euroopa Meresõiduohutuse Ametit ja liikmesriike.
3. Kui see on õigustatud, eriti meresõiduohutuse või keskkonnakaitsega seotud põhjustel, võib komisjon oma otsuse avalikustada. Oma otsuse üksikasju avaldades või liikmesriikidele teatades võtab komisjon arvesse asjaomase tunnustatud organisatsiooni ja teiste huvitatud isikute õigustatud huvisid.
Artikkel 21
Trahvide ja karistusmaksete sissenõudmine
Komisjon nõuab trahvid ja karistusmaksed sisse, koostades sissenõudekorralduse ja esitades ajaomasele tunnustatud organisatsioonile võlateate kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 966/2012 (6) artiklitega 78-80 ja 83 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (7) artiklitega 80-92.
Artikkel 22
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise aegumistähtajad
1. Komisjoni õigus määrata tunnustatud organisatsioonile trahve ja/või perioodilisi karistusmakseid kooskõlas käesoleva määrusega aegub viis aastat pärast seda kuupäeva, mil tunnustatud organisatsiooni tegevuse või tegevusetuse tõttu pandi toime käesoleva määruse artikli 3 kohaselt välja selgitatud rikkumine. Kuid rikkumise põhjustanud jätkuva või korduva tegevuse ja tegevusetuse korral arvestatakse seda tähtaega alates kuupäevast, millal tegevus või tegevusetus lõppeb.
Komisjoni õigus määrata tunnustatud organisatsioonile perioodilisi karistusmakseid kooskõlas käesoleva määruse artikliga 15 aegub kolm aastat pärast seda kuupäeva, millal toimus tunnustatud organisatsiooni tegevus või tegevusetus, mille suhtes komisjon nõudis asjakohaste ennetus- ja heastamismeetmete võtmist.
2. Komisjoni või Euroopa Meresõiduohutuse Ameti tegevus hindamise või rikkumismenetluse eesmärgil seoses tunnustatud organisatsiooni tegevuse või tegevusetusega katkestab lõike 1 alusel kehtestatud asjaomase aegumistähtaja. Aegumistähtaeg katkeb alates sellest kuupäevast, millal tunnustatud organisatsiooni teavitatakse komisjoni või ameti tegevusest.
3. Iga katkestamise korral hakatakse tähtaega uuesti arvestama. Aegumistäheaeg ei tohi siiski ületada ajavahemikku, mis võrdub kahe esialgse aegumistähtajaga, v.a juhul, kui aegumine lükkub edasi lõike 4 alusel.
4. Perioodiliste karistusmaksete määramise aegumistähtaega lükatakse edasi nii kaua, kui kestab komisjoni otsuse menetlemine Euroopa Liidu Kohtus.
Artikkel 23
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete sissenõudmise aegumistähtajad
1. Trahvide ja/või perioodiliste karistusmaksete sissenõudmismenetluse algatamise õigus aegub üks aasta pärast seda, kui artikli 19 alusel tehtud otsus on lõplik.
2. Lõikes 1 viidatud aegumistähtaeg katkeb komisjoni või komisjoni taotlusel tegutseva liikmesriigi mis tahes tegevuse tõttu, mille eesmärk on pöörata trahvide ja/või perioodiliste karistusmaksete maksmine täitmisele.
3. Iga katkestamise korral hakatakse tähtaega uuesti arvestama.
4. Lõigetes 1 ja 2 viidatud aegumistähtajad lükatakse edasi nii kauaks kui:
a)
on lubatud maksetähtaja alusel;
b)
peatatakse makse sissenõudmine vastavalt Euroopa Liidu Kohtu otsusele.
Artikkel 24
Tähtaegade kohaldamine
1. Käesolevas määruses sätestatud tähtaeg algab komisjoni poolt saadetud teate saamisele või selle käsipostiga kättetoimetamisele järgnevast päevast.
2. Komisjonile saadetud teate korral on asjaomastest tähtaegadest peetud kinni juhul, kui teatis on saadetud tähitud postiga enne asjaomase tähtaja möödumist.
3. Tähtaegade kehtestamisel võtab komisjon arvesse nii nõuetekohase menetlemise õigusi kui ka käesoleva määruse kohase iga otsustamismenetluse konkreetseid asjaolusid.
4. Tähtaegu võib pikendada, kui see on ajakohane ja enne algse tähtaja möödumist esitatakse põhjendatud taotlus.
Artikkel 25
Koostöö riiklike pädevate asutustega
Teavet, mille riiklikud pädevad asutused esitavad vastuseks komisjoni päringule, kasutab komisjon ainult järgmistel eesmärkidel:
a)
talle määrusega (EÜ) nr 391/2009 antud ülesannete täitmiseks seoses tunnustatud organisatsioonide tunnustamise ja nende üle teostatava järelevalvega;
b)
tõenditena otsuste tegemise eesmärgil käesoleva määruse alusel, ilma et see piiraks käesoleva määruse artiklite 16 ja 18 kohaldamist.
V PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 26
Kohaldamine
Sündmuste suhtes, mis toimusid enne määruse (EÜ) nr 391/2009 jõustumiskuupäeva, ei kohaldata meetmeid kooskõlas käesoleva määrusega.
Artikkel 27
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. juuli 2014