PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. dubna 2014
o převodu jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska
(oznámeno pod číslem C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/944/ES (2) se stanoví příslušné úrovně emisí pro Unii a její členské státy pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu.
(2)
Rozhodnutí Komise 2010/778/EU (3) mění rozhodnutí 2006/944/ES tím, že stanoví příslušné konečné úrovně emisí přidělené Unii a každému členskému státu a že uvádí, že konečný aritmetický rozdíl 19 357 532 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mezi úrovněmi emisí Unie a součtem úrovní emisí členských států vydá Unie jako jednotky přiděleného množství. Dále uvedené rozhodnutí stanoví, že z registru Unie bude převedeno 5 milionů těchto jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Dánska.
(3)
V souvislosti s přijetím rozhodnutí 2010/778/EU bylo uznáno, že převodem pěti milionů jednotek přiděleného množství Dánsku není dotčeno vlastnictvím zbývajícího aritmetického přebytku Unie.
(4)
V prosinci 2011 bylo na 17. konferenci stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), která se konala v Durbanu, přijato rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („durbanské rozhodnutí“). Uvedené rozhodnutí stanoví pravidla započítávání pro odvětví využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví („LULUCF“) pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu („Kjótský protokol“) k UNFCCC.
(5)
Durbanské rozhodnutí se podstatně odchyluje od předchozích pravidel započítávání dohodnutých v rámci Kjótského protokolu pro první závazné období. Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, stanoví limity uvedené v příloze uvedeného rozhodnutí pro účely závazků smluvních stran v rámci prvního závazného období Kjótského protokolu. Rozhodnutí 16/CMP.1 dále stanoví, že strany mohou tyto limity překročit, a to kompenzací čistých emisí („debety“) z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu čistým pohlcením („kredity“) z činností obhospodařování lesů podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu. Toto pravidlo započítávání se běžně označuje jako pravidlo kompenzace. Durbanské rozhodnutí takové pravidlo kompenzace pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu nestanoví.
(6)
Pravidla započítávání uvedená v durbanském rozhodnutí stanoví limit pro využívání kreditů, které pocházejí z činností obhospodařování lesů, aby byl zohledněn závazek ke zmírnění změny klimatu ve druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu. Podle uvedeného rozhodnutí smluvní strana nemůže ve svém referenčním roce nebo referenčním období pro splnění svého závazku ke zmírnění změny klimatu využít větší množství kreditů z činností obhospodařování lesů, než které odpovídá 3,5 % emisí této smluvní strany, s výjimkou odvětví LULUCF.
(7)
Změny pravidel započítávání pro LULUCF stanovené v durbanském rozhodnutí mají podstatný dopad na způsob, jakým smluvní strany vykazují činnosti LULUCF pro druhé závazné období. Z důvodu zeměpisných rozdílů v odvětví využívání půdy a velké rozmanitosti vnitrostátních okolnosti v tomto ohledu se dopad mezi členskými státy značně liší. Vyloučení pravidla náhrady z pravidel započítávání stanovených v durbanském rozhodnutí má dopad na plnění závazků smluvních stran v rámci druhého závazného období Kjótského protokolu. Platí to zejména pro země s rozsáhlým lesním porostem, vzhledem ke skutečnosti, že podmínky v odvětví LULUCF se v jednotlivých zemích liší.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 9. března 2012 Rada uznává dopad změn pravidel vykazování kompenzace pro druhé závazné období Kjótského protokolu, a to tím, že uznává „zvláštní situaci zemí s rozsáhlým lesním porostem, zejména pokud jde o omezené možnosti pokrytí emisí ze zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování narůstajícími propady z obhospodařování lesů“. Rada zároveň vyzvala Komisi, „aby se pokusila najít možnosti vedoucí k uspokojivému řešení při zajištění ekologické vyváženosti“.
(9)
Zvláštní situace zemí s rozsáhlým lesním porostem byla uznána také Radou v roce 2012 v rámci postupu vedoucího k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU ze dne 21. května 2013 o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností (4), což odráží odkaz na podmínky životního prostředí v zemích s rozsáhlým lesním porostem v odůvodnění daného rozhodnutí.
(10)
Finsko opakovaně vyjádřilo obavy týkající se jeho debetů z odlesňování pro odvětví LULUCF v důsledku změny pravidla kompenzace v durbanském rozhodnutí. Zdá se, že Finsko je ovlivněno použitím durbanského rozhodnutí zvláštním a jedinečným způsobem. Ze současných posouzení vyplývá, že Finsko je jediným členským státem, pro nějž by roční limit 3,5 % znamenal, že při započtení svého závazku ve druhém závazném období Kjótského protokolu nemůže pokrýt své debety vyplývající z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování kredity pocházejícími z činností obhospodařování lesů.
(11)
S cílem zohlednit zvláštní a jedinečnou situaci Finska by Unie měla Finsku převést celkové množství, které by nemělo překročit deset milionů jednotek přiděleného množství z aritmetického přebytku stanoveného rozhodnutím 2006/944/ES ve znění rozhodnutí 2010/778/EU. Toto celkové množství by mělo sloužit pouze jako jednorázová kompenzace poskytnutá Finsku z důvodu dopadu změny pravidla kompenzace, a to v rozsahu, který je nezbytný k tomu, aby Finsko mohlo plnit své závazky druhého závazného období v rámci Kjótského protokolu.
(12)
Tento převod by měl být uskutečněn co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu, za předpokladu, že v registru Unie jsou k dispozici jednotky přiděleného množství, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (5).
(13)
Využívání těchto jednotek přiděleného množství Finskem nesmí překročit kredity pocházející z činností obhospodařování lesů ve Finsku, které se nesmí používat v souladu s bodem 13 přílohy durbanského rozhodnutí. Komise náležitě zvážila závazek Finska zrušit jakékoliv jednotky přiděleného množství zbývajícího z tohoto převodu na konci druhého závazného období.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aby Finsku bylo umožněno splnit své závazky v druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu, bude mu poskytnuto maximálně deset milionů (10 000 000) jednotek přiděleného množství uvedených v článku 2 rozhodnutí 2006/944/ES.
Ústřední správce registru Unie převede co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu celkové množství, které nepřekročí deset milionů EUR (10 000 000) těchto jednotek přiděleného množství, na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska.
2. Převod uvedený v odstavci 1 bude proveden v závislosti na dostupnosti jednotek přiděleného množství v registru Unie, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. dubna 2014.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
16. aprill 2014,
lubatud heitkoguse ühikute ülekandmise kohta Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Soome registris
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2475 all)
(2014/224/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 25. aprilli 2002. aasta otsust 2002/358/EÜ, mis käsitleb Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli heakskiitmist Euroopa Ühenduse nimel ja sellega võetavate ühiste kohustuste täitmist, (1) eelkõige selle artiklit 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni otsuses 2006/944/EÜ (2) on määratud kindlaks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide heitkogused Kyoto protokolliga kehtestatud esimeseks kohustusperioodiks.
(2)
Komisjoni otsusega 2010/778/EL (3) on muudetud otsust 2006/944/EÜ, määrates kindlaks Euroopa Liidule ja selle liikmesriikidele eraldatud vastavad lõplikud heitkoguste tasemed ning sätestades, et Euroopa Liit annab välja lubatud koguse ühikuid, mille kogus vastab liidu heitkoguste ja liikmesriikide heitkoguste summa vahele, mis on 19 357 532 tonni süsinikdioksiidi ekvivalenti. Lisaks on kõnealuse otsusega ette nähtud viie miljoni lubatud koguse ühiku ülekandmine liidu registrist Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Taani registris.
(3)
Otsuse 2010/778/EL vastuvõtmise kontekstis tunnistati, et viie miljoni lubatud koguse ühiku ülekandmine Taanile ei mõjuta liidu ülejäänud lubatud koguse ühikute omandiõigust.
(4)
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 17. konverentsil Durbanis 2011. aasta detsembris võeti vastu Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva osaliste konverentsi otsus 2/CMP.7 (edaspidi „Durbani otsus”). Selles otsuses on sätestatud arvestuseeskirjad maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektori jaoks ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni raames Kyoto protokolliga kehtestatud teiseks kohustusperioodiks.
(5)
Durbani otsus kaldub märkimisväärselt kõrvale eelmistest arvestuseeskirjadest, mis lepiti Kyoto protokolli kohaselt kokku esimeseks kohustusperioodiks. ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 11. konverentsil Montrealis 2005. aasta detsembris võeti vastu Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva osaliste konverentsi otsus 16/CMP.1, mille lisas on sätestatud Kyoto protokolliga kehtestatud esimesel kohustusperioodil protokolli osaliste kohustuste suhtes rakendatavad piirmäärad. Lisaks on osalistele otsusega 16/CMP.1 antud võimalus kõnealuseid piirmäärasid ületada, kompenseerides Kyoto protokolli artikli 3 lõike 3 kohasest metsastamise, taasmetsastamise ja metsatustamisega seotud tegevusest tulenevate heidete netokoguseid („deebet”) Kyoto protokolli artikli 3 lõike 4 kohase metsamajandamisega seotud tegevusest tuleneva netosidumisega („krediit”). Sellist arvestamiseeskirja nimetatakse tavaliselt kompenseerimiseeskirjaks. Durbani otsusega ei ole kõnealust kompenseerimiseeskirja Kyoto protokolli kohaseks teiseks kohustusperioodiks ette nähtud.
(6)
Durbani otsuses sätestatud arvestuseeskirjades on ette nähtud metsamajandamisega seotud tegevusest tuleneva krediidi kasutamise piirmäär, et pidada arvestust kliimamuutuste leevendamise kohustuse täitmise üle Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil. Selle otsuse kohaselt saab osaline kasutada metsamajandamisega seotud tegevusest tulenevat krediiti koguses, mis asjaomase osalise võrdlusaastal või leevendusmeetmete rakendamise perioodil ei ületa 3,5 % selle osalise heitkogusest (v.a maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus).
(7)
Durbani otsuse kohased muudatused maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse arvestuseeskirjades mõjutavad märkimisväärselt seda, kuidas osalised peavad arvestust maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevuse üle. Maakasutussektorile omaste geograafiliste erinevuste ning liikmesriikide äärmiselt mitmekesiste olude tõttu on ka kõnealune mõju liikmesriigiti väga erinev. Kompenseerimiseeskirja välja jätmine Durbani otsusega ettenähtud arvestuseeskirjadest mõjutab osaliste suutlikkust täita Kyoto protokolli kohasest teisest kohustusperioodist tulenevaid kohustusi. Olukorras, kus maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse alal on tingimused liikmesriigiti erinevad, puudutab see eelkõige metsarohkeid riike.
(8)
Nõukogu tõdeb oma 9. märtsi 2012. aasta järeldustes, et kompenseerimise arvestuseeskirjade muudatus mõjutab Kyoto protokolli kohast teist kohustusperioodi, ning tunnistab „metsarohkete riikide eripärasid, eelkõige seoses piiratud võimalustega kompenseerida metsastamisest, taasmetsastamisest ja raadamisest pärit heitkoguseid metsa kui siduja arendamisega metsamajanduse kaudu”. Samal ajal kutsus nõukogu komisjoni üles „uurima võimalusi rahuldava lahenduse leidmiseks, tagades samal ajal keskkonnaalase terviklikkuse”.
(9)
Nõukogu tunnistas 2012. aastal metsarohkete riikide eripära ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta otsuse nr 529/2013/EL (maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevustest tuleneva kasvuhoonegaaside heite ja sidumise arvestuseeskirjade ning nimetatud tegevustest tulenevate meetmetega seotud teabe kohta) (4) vastuvõtmist ettevalmistava protsessi käigus, lisades kõnealuse otsuse preambulisse viite keskkonnatingimustele metsarohketes riikides.
(10)
Soome on korduvalt väljendanud muret Durbani otsusega muudetud kompenseerimiseeskirja tõttu maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektoris tekkinud olukorra üle, mis puudutab metsatustamisega seotud tegevuse deebetit. Soomet näib Durbani otsuse rakendamine mõjutavat erilisel ja ainulaadsel viisil. Praeguste hinnangute kohaselt on Soome ainus liikmesriik, mille puhul 3,5 % aastane ülemmäär tähendaks, et Kyoto protokolli kohase teise kohustusperioodi täitmise arvestamisel ei saa ta kompenseerida metsastamise, taasmetsastamise ja metsatustamisega seotud tegevuse deebetit metsa majandamisega seotud tegevuse krediidiga.
(11)
Et võtta arvesse Soome erilist ja ainulaadset olukorda, peaks liit kandma Soomele üle koguse, mis ei ületaks kümmet miljonit lubatud koguse ühikut arvestatuna otsuse 2006/944/EÜ (muudetud otsusega 2010/778/EL) kohasest heitkoguste summade vahest. Kõnealune kogus peaks eranditult kujutama endast Soomele antavat ühekordset hüvitist kompenseerimiseeskirja muutmise mõju leevendamiseks määral, mis on vajalik selleks, et võimaldada Soomel täita oma kohustusi Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil.
(12)
Kõnealune ülekandmine peaks toimuma võimalikult kiiresti enne Kyoto protokolli kohase esimese kohustusperioodi korrigeerimistähtaja lõppu, tingimusel et liidu registris on lubatud koguse ühikud olemas, ning pärast seda, kui on täidetud Horvaatia suhtes võetud kohustus, mis on sätestatud Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepinguga kaasnevas protokollis, mis käsitleb ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli alusel välja antud lubatud koguse ühikute võimaliku ühekordse Horvaatia Vabariigile ülekandmise teatavat korda ning sellega seotud kompenseerimist (5).
(13)
Soome ei tohi kasutada kõnealuseid lubatud koguse ühikuid rohkem, kui tal on metsamajandamisega seotud tegevusest tulenevat krediiti, mida tal on keelatud kasutada vastavalt Durbani otsuse lisa punktile 13. Komisjon on võtnud nõuetekohaselt arvesse Soome kohustust tühistada kõik lubatud koguse ühikud, mis jäävad sellest ülekantud kogusest teise kohustusperioodi lõpuks kasutamata.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Soomele kantakse üle maksimaalselt 10 miljonit (10 000 000) otsuse 2006/944/EÜ artiklis 2 osutatud lubatud koguse ühikut eesmärgiga võimaldada Soomel täita oma kohustusi Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil.
Liidu registri põhihaldaja kannab Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Soome registris võimalikult kiiresti ja enne Kyoto protokolli kohase esimese kohustusperioodi korrigeerimistähtaja lõppu üldkoguse, mis ei tohi ületada kümmet miljonit (10 000 000) kõnealust lubatud koguse ühikut.
2. Lõikes 1 nimetatud ülekanne tehakse tingimusel, et liidu registris on lubatud koguse ühikud olemas, ning pärast seda, kui on täidetud Horvaatia suhtes võetud kohustus, mis on sätestatud Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepinguga kaasnevas protokollis, mis käsitleb ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli alusel välja antud lubatud koguse ühikute võimaliku ühekordse Horvaatia Vabariigile ülekandmise teatavat korda ning sellega seotud kompenseerimist.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 16. aprill 2014