NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1219/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost patří přímé zahraniční investice mezi záležitosti spadající pod společnou obchodní politiku. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Na základě toho smí pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty v uvedené oblasti. V souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy o fungování EU tak mohou členské státy samy činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny.
(2)
Část třetí hlava IV kapitola 4 Smlouvy o fungování EU navíc stanoví společná pravidla pro pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně pohybu kapitálu zahrnujícího investice. Tato pravidla mohou být ovlivněna mezinárodními dohodami týkajícími se zahraničních investic, které členské státy uzavřely.
(3)
Tímto nařízením není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(4)
V době, kdy vstoupila Lisabonská smlouva v platnost, měly členské státy se třetími zeměmi uzavřen značný počet dvoustranných dohod o investicích. Smlouva o fungování EU neobsahuje žádná výslovná přechodná ustanovení pro takové dohody, které nyní přešly do výlučné pravomoci Unie. Některé z těchto dohod mohou navíc obsahovat ustanovení ovlivňující společná pravidla pro pohyb kapitálu uvedená v části třetí hlavě IV kapitole 4 Smlouvy o fungování EU.
(5)
Ačkoliv dvoustranné dohody o investicích zůstanou pro členské státy podle mezinárodního práva veřejného závazné a budou postupně nahrazovány dohodami Unie vztahujícími se ke stejné věci, podmínky pro pokračování jejich platnosti a jejich vztah k politice Unie týkající se investic vyžadují vhodné řízení. Uvedený vztah se bude dále vyvíjet, jak bude Unie vykonávat své pravomoci.
(6)
V zájmu investorů z Unie a jejich investic ve třetích zemích a v zájmu členských států, ve kterých působí zahraniční investoři a investice, by měly být zachovány v platnosti dvoustranné dohody o investicích, které stanoví a zaručují podmínky investic, a měly by být postupně nahrazeny dohodami o investicích Unie, poskytujícími vysoký standard ochrany investic.
(7)
Toto nařízení by se mělo zabývat statusem dvoustranných dohod o investicích členských států, které byly podepsány před 1. prosincem 2009, podle práva Unie. Tyto dohody mohou v souladu s tímto nařízením být zachovány v platnosti nebo vstoupit v platnost.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny uzavřít nebo zachovat v platnosti dvoustranné dohody o investicích podepsané v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013.
(9)
Toto nařízení by mělo dále stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny změnit nebo uzavřít dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi po 9. lednu 2013.
(10)
Zachování platnosti dvoustranných dohod o investicích se třetími zeměmi členskými státy podle tohoto nařízení nebo udělení povolení k zahájení jednání nebo uzavření takových dohod by nemělo bránit jednání o dohodách o investicích ze strany Unie nebo jejich uzavření.
(11)
Po členských státech se požaduje, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění případných nesrovnalostí s právem Unie ve dvoustranných dohodách o investicích uzavřených mezi nimi a třetími zeměmi. Prováděním tohoto nařízení není dotčeno použití článku 258 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o nesplnění povinností členských států vyplývajících z práva Unie.
(12)
Povolení měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích podle tohoto nařízení by zejména mělo členským státům umožnit řešení jakýchkoli nesrovnalostí mezi jejich dvoustrannými dohodami o investicích a právem Unie, pokud se jedná o jiné nesrovnalosti než vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy, které řeší toto nařízení.
(13)
Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva by měla, kromě jiného, přezkoumat, zda je zapotřebí i nadále uplatňovat kapitolu III. Pokud by zpráva doporučila pozastavit uplatňování ustanovení kapitoly III nebo pokud by navrhovala tato ustanovení pozměnit, je možno k ní připojit případně legislativní návrh.
(14)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2).
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na dohody o investicích mezi členskými státy.
(16)
Je nezbytné stanovit určitou úpravu k zajištění toho, aby dvoustranné dohody o investicích, které byly podle tohoto nařízení zachovány v platnosti, zůstaly funkční, včetně ustanovení týkajících se řešení sporů, a zároveň respektovaly výlučnou pravomoc Unie.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (3).
(18)
Tyto pravomoci by měly být svěřeny Komisi, protože postupy stanovené v článcích 9, 11 a 12 opravňují členské státy k činnosti v oblastech výlučné pravomoci Unie a rozhodnutí o nich musí být přijímána na úrovni Unie.
(19)
Při přijímání povolení podle článků 9, 11 a 12 by se měl použít poradní postup, jelikož tato povolení mají být udělována na základě jasně definovaných kritérií stanovených tímto nařízením,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž je dotčeno rozdělení pravomocí stanovené Smlouvou o fungování EU, upravuje toto nařízení status dvoustranných dohod o investicích členských států podle práva Unie a stanoví podmínky a postupy, podle nichž jsou členské státy oprávněny měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích.
2. Pro účely tohoto nařízení se „dvoustrannou dohodou o investicích“ rozumí jakákoliv dohoda se třetí zemí, která obsahuje ustanovení o ochraně investic. Toto nařízení se vztahuje pouze na ta ustanovení dvoustranných dohod o investicích, která se týkají ochrany investic.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH DVOUSTRANNÝCH DOHOD O INVESTICÍCH V PLATNOSTI
Článek 2
Oznámení Komisi
Do 8. února 2013 nebo do 30 dnů nebo od jejich přistoupení k Unii oznámí členské státy Komisi veškeré dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi podepsané před 1. prosincem 2009 nebo přede dnem jejich přistoupení, podle toho, co nastalo později, které si buď přejí zachovat v platnosti, nebo u kterých chtějí získat povolení ke vstupu v platnost podle této kapitoly. Součástí oznámení je kopie uvedených dvoustranných dohod o investicích. Členské státy rovněž Komisi informují o veškerých následných změnách statusu těchto dohod.
Článek 3
Zachování v platnosti
Aniž jsou dotčeny jiné povinnosti členských států podle práva Unie, dvoustranné dohody o investicích oznámené podle článku 2 tohoto nařízení mohou být zachovány v platnosti nebo mohou vstoupit v platnost, v souladu se Smlouvou o fungování EU a tímto nařízením, a to až do doby, než vstoupí v platnost dvoustranná dohoda o investicích mezi Unií a stejnou třetí zemí.
Článek 4
Zveřejnění
1. Každých dvanáct měsíců Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2, čl. 11 odst. 6 nebo čl. 12 odst. 6.
2. První zveřejnění seznamu dvoustranných dohod o investicích uvedeného v odstavci 1 tohoto článku proběhne nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty pro oznámení učiněná podle článku 2.
Článek 5
Posouzení
S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 může Komise tyto dohody posoudit tak, že vyhodnotí, zda některá ustanovení těchto dohod nepředstavují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
Článek 6
Povinnost spolupráce
1. S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 přijmou členské státy jakákoli vhodná opatření pro zajištění toho, aby ustanovení těchto dohod nepředstavovala závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. Pokud s ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 Komise shledá, že některá ustanovení takové dohody představují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření, Komise a dotčený členský stát urychleně zahájí konzultace a spolupracují s cílem nalézt odpovídající kroky k vyřešení této otázky. Tyto konzultace trvají nejdéle 90 dní.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise do 60 dnů od ukončení konzultací určit vhodná opatření, která by měl dotčený členský stát přijmout pro odstranění překážek uvedených v odstavci 2.
KAPITOLA III
POVOLENÍ MĚNIT NEBO UZAVÍRAT DVOUSTRANNÉ DOHODY O INVESTICÍCH
Článek 7
Povolení změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
S výhradou podmínek stanovených v článcích 8 až 11 je členský stát oprávněn zahájit jednání se třetí zemí o změně již existující dvoustranné dohody o investicích nebo uzavřít dohodu novou.
Článek 8
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí, jejichž cílem je změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí svůj záměr písemně Komisi.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 obsahuje příslušnou dokumentaci a jsou v něm uvedena ustanovení, která mají být předmětem jednání, cíle jednání a veškeré ostatní důležité informace.
3. Oznámení uvedené v odstavci 1 se předá nejpozději pět měsíců před plánovaným zahájením formálních jednání.
4. Pokud nejsou informace předané členským státem pro účely povolení k zahájení formálních jednání v souladu s článkem 9 postačující, může si Komise vyžádat dodatečné informace.
5. Komise poskytne oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku a na požádání i jeho doprovodnou dokumentaci ostatním členským státům, s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v článku 14.
Článek 9
Povolení k zahájení formálních jednání
1. Komise udělí členskému státu povolení k zahájení formálních jednání s třetí zemí o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích, pokud nedospěje k závěru, že by zahájení takových jednání:
a)
bylo v rozporu s právem Unie v rozsahu větším, než představují nesrovnalosti vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy;
b)
bylo zbytečné, protože Komise podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU podala doporučení k zahájení jednání s dotčenou třetí zemí nebo se k podání takového doporučení rozhodla;
c)
nebylo v souladu se zásadami a cíli Unie pro vnější činnost vypracovanými v souladu s obecnými ustanoveními stanovenými v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii nebo
d)
představovalo závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. V rámci povolení uvedeného v odstavci 1 může Komise požadovat, aby členský stát do uvedených jednání a budoucí dvoustranné dohody o investicích zahrnul nebo z nich naopak vyloučil některá ustanovení, je-li to nezbytné k zajištění souladu s investiční politikou Unie nebo slučitelnosti s právem Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 tohoto článku se uděluje poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 8. Pokud jsou k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
4. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
5. Pokud Komise povolení podle odstavce 1 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 10
Účast Komise na jednáních
Komise je informována o pokroku a výsledcích jednání o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích během různých fází jednání a může požadovat účast na jednáních mezi členským státem a třetí zemí týkajících se investic.
Článek 11
Povolení podepsat a uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
1. Před podpisem dvoustranné dohody o investicích oznámí dotčený členský stát Komisi výsledky jednání a poskytne jí znění této dohody.
2. Tento článek se rovněž použije na dvoustranné dohody o investicích, které byly sjednány před 9. lednem 2013, ale nevztahuje se na ně oznamovací povinnost stanovená v článku 2 nebo v článku 12.
3. Po oznámení Komise posoudí, zda je sjednaná dvoustranná dohoda o investicích v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že jednání vyústila v dvoustrannou dohodu o investicích, která není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, udělí členskému státu povolení podepsat a uzavřít takovou dohodu. Články 3, 5 a 6 se na takové dohody použijí, jako kdyby byly oznámeny podle článku 2.
5. Rozhodnutí podle odstavce 4 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
6. Pokud Komise udělí povolení podle odstavce 4, oznámí dotčený členský stát Komisi uzavření dvoustranné dohody o investicích a její vstup v platnost, jakož i veškeré následné změny statusu uvedené dohody.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 4.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 4 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Dohody podepsané členskými státy mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013
1. Pokud členský stát podepsal v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013 dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí tento členský stát do 8. únor 2013 Komisi takovou dohodu, kterou si přeje zachovat v platnosti nebo pro niž chce získat povolení ke vstupu v platnost. Součástí oznámení je kopie takové dohody.
2. Po oznámení Komise posoudí, zda je dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
3. Shledá-li Komise, že dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, povolí zachování této dohody v platnosti nebo její vstup v platnost podle práva Unie.
4. Komise přijme rozhodnutí uvedené v odstavci 3 tohoto článku do 180 dnů od přijetí oznámení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 180 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací. Rozhodnutí podle odstavce 3 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
5. Pokud není dvoustranná dohoda o investicích povolena podle odstavce 3, členský stát neučiní žádné další kroky k jejímu uzavření a odvolá nebo zruší všechny kroky, které již byly podniknuty.
6. Pokud Komise udělí povolení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, oznámí dotčený členský stát Komisi vstup dvoustranné dohody o investicích v platnost a veškeré následné změny jejího statusu. Články 3, 5 a 6 se na takovou dohodu použijí, jako kdyby byla oznámena podle článku 2.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 3 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 13
Postup členských států, pokud jde o dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi
Pokud jde o dvoustranné dohody o investicích spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, dotčený členský stát:
a)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých schůzkách, které proběhnou na základě ustanovení této dohody. Komisi se poskytne pořad jednání a veškeré důležité informace, které jí umožní porozumět tématům, jež mají být na těchto schůzkách projednána. Komise si může vyžádat od dotčeného členského státu další informace. Pokud má být projednávána záležitost, která by mohla ovlivnit provádění politik Unie týkajících se investic, zejména společné obchodní politiky, může Komise požadovat, aby dotčený členský stát zaujal určitý postoj;
b)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých vůči němu vznesených námitkách, že některé opatření není v souladu s touto dohodou. Členský stát rovněž okamžitě informuje Komisi o všech žádostech o řešení sporu podaných v souvislosti s dvoustrannou dohodou o investicích, jakmile se o takové žádosti členský stát dozví. Členský stát a Komise plně spolupracují a přijímají všechna nezbytná opatření k zajištění účinné obrany, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech;
c)
požádá Komisi o souhlas před tím, než uvede v činnost jakékoli příslušné mechanismy pro řešení sporů se třetí zemí obsažené v této dvoustranné dohodě o investicích, a na žádost Komise takové mechanismy uvede v činnost. Mezi tyto mechanismy patří konzultace s druhou stranou dvoustranné dohody o investicích a řešení sporu, pokud je v této dohodě stanoveno. Členský stát a Komise plně spolupracují při provádění postupů v rámci příslušných mechanismů, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech.
Článek 14
Důvěrnost
Členské státy mohou při svých oznámeních Komisi ohledně jednání a jejich výsledků podle článků 8 a 11 sdělit, zda mají být některé poskytnuté informace považovány za důvěrné a zda mohou být předány dalším členským státům.
Článek 15
Přezkum
1. Do 10. ledna 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Zpráva zahrnuje přehled žádostí o povolení a udělených povolení podle kapitoly III a posouzení potřeby dalšího uplatňování zmíněné kapitoly.
3. Pokud zpráva doporučí pozastavit používání kapitoly III nebo pozměnit její ustanovení, připojí se k ní odpovídající legislativní návrh.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro dohody o investicích. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1219/2012,
12. detsember 2012,
millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete investeerimislepingute jaoks
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Lissaboni lepingu jõustumise järel kuuluvad välismaised otseinvesteeringud ühise kaubanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste nimekirja. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 3 lõike 1 punktile e on ühine kaubanduspoliitika Euroopa Liidu ainupädevuses. Järelikult võib selles valdkonnas õiguslikult siduvaid akte menetleda ja vastu võtta ainult liit. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikele 1 võivad liikmesriigid seda teha ainult liidu volitusel.
(2)
Lisaks on ELi toimimise lepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühised eeskirjad kapitali liikumise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel ning siia hulka kuulub ka investeeringutega seotud kapitali liikumine. Liikmesriikide sõlmitud rahvusvahelised lepingud välisinvesteeringute kohta võivad neid eeskirju mõjutada.
(3)
Käesoleva määrusega ei piirata ELi toimimise lepingu kohast pädevuse jagunemist liidu ja liikmesriikide vahel.
(4)
Lissaboni lepingu jõustumise ajal oli liikmesriikidel märkimisväärsel hulgal kahepoolseid investeerimislepinguid kolmandate riikidega. ELi toimimise leping ei sisalda selgesõnalisi üleminekusätteid selliste lepingute kohta, mis nüüd kuuluvad liidu ainupädevusse. Lisaks võivad mõned neist lepingutest sisaldada sätteid, mis mõjutavad ELi toimimise lepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühiseid eeskirju kapitali liikumise kohta.
(5)
Kuigi kahepoolsed investeerimislepingud jäävad rahvusvahelise avaliku õiguse alusel liikmesriikidele siduvaks ning need asendatakse järk-järgult liidu samasisuliste lepingutega, nõuavad nende jätkuva kehtivuse tingimused ning nende seos liidu investeerimispoliitikaga asjakohast korraldamist. See seos areneb edasi sedamööda, kuidas liit oma pädevust teostab.
(6)
Liidu investorite ja nende kolmandates riikides tehtud investeeringute ning ka välisinvestoreid ja -investeeringuid vastu võtvate liikmesriikide huvides peaksid kahepoolsed investeerimislepingud, milles määratakse kindlaks ja garanteeritakse investeerimistingimused, jõusse jääma ning need tuleks järk-järgult asendada liidu investeerimislepingutega, milles nähakse ette kõrged investeeringute kaitse standardid.
(7)
Käesolevas määruses tuleks käsitleda enne 1. detsembrit 2009 allkirjastatud liikmesriikide kahepoolsete investeerimislepingute staatust liidu õiguses. Nimetatud lepingud võivad käesoleva määruse kohaselt kas jõusse jääda või jõustuda.
(8)
Käesolevas määruses tuleks sätestada ka tingimused, mille kohaselt on liikmesriikidel õigus sõlmida ja/või jätta jõusse kahepoolseid investeerimislepinguid, mis on allkirjastatud 1. detsembri 2009. aasta ja 9. jaanuari 2013. aasta vahelisel ajavahemikul.
(9)
Lisaks tuleks käesolevas määruses sätestada tingimused, mille kohaselt on liikmesriikidel õigus muuta või sõlmida kahepoolseid investeerimislepinguid kolmandate riikidega pärast 9. jaanuari 2013.
(10)
Kui liikmesriigid jätavad kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsed investeerimislepingud käesoleva määruse kohaselt jõusse või kui liikmesriikidele antakse luba läbirääkimiste alustamiseks selliste lepingute sõlmimise üle või luba nende sõlmimiseks, ei tohiks see takistada liidul investeerimislepingute üle läbirääkimiste pidamist ega kõnealuste lepingute sõlmimist.
(11)
Liikmesriikidelt nõutakse vajalike meetmete võtmist, et kõrvaldada vastuolud liidu õigusega, kui sellised vastuolud esinevad nende ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kahepoolsetes investeerimislepingutes. Käesoleva määruse rakendamine ei tohiks piirata ELi toimimise lepingu artikli 258 kohaldamist juhul, kui liikmesriik ei ole täitnud oma liidu õigusest tulenevaid kohustusi.
(12)
Eeskätt peaks käesolevast määrusest tulenev kahepoolsete investeerimislepingute muutmise või sõlmimise luba võimaldama liikmesriikidel lahendada käesolevas määruses käsitletavaid vastuolusid oma kahepoolsete investeerimislepingute ja liidu õiguse vahel, välja arvatud juhul, kui vastuolud tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja selle liikmesriikide vahel.
(13)
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Aruandes tuleks muu hulgas käsitleda, kas III peatüki kohaldamist on vaja jätkata. Kui aruandes soovitatakse lõpetada III peatüki sätete kohaldamine või kõnealuseid sätteid muuta, võib koos aruandega esitada asjakohasel juhul seadusandliku ettepaneku.
(14)
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon peaksid tagama, et konfidentsiaalseks peetavat teavet käsitletakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (2).
(15)
Käesolev määrus ei peaks hõlmama liikmesriikide vahelisi investeerimislepinguid.
(16)
On vaja ette näha teatav kord, mis tagaks, et käesoleva määruse alusel jõusse jäetavad kahepoolsed investeerimislepingud jäävad toimima, sealhulgas ka vaidluste lahendamise osas, austades samal ajal liidu ainupädevust.
(17)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011 (millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes) (3).
(18)
Konkreetselt tuleks kõnealused volitused anda komisjonile, arvestades et artiklites 9, 11 ja 12 sätestatud menetlused annavad liikmesriikidele loa tegutseda liidu ainupädevusse kuuluvates valdkondades ning asjaomased otsused peab võtma liidu tasandil.
(19)
Artiklite 9, 11 ja 12 kohaste lubade andmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, arvestades et kõnealuseid lubasid antakse käesolevas määruses selgelt kindlaks määratud kriteeriumite alusel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISALA
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1. Piiramata ELi toimimise lepingus sätestatud pädevuse jagunemist, reguleeritakse käesoleva määrusega liikmesriikide kahepoolsete investeerimislepingute staatust liidu õiguses ning kehtestatakse tingimused ja menetlused, mille kohaselt lubatakse liikmesriikidel kahepoolseid investeerimislepinguid muuta või sõlmida.
2. Käesolevas määruses tähendab termin „kahepoolne investeerimisleping” kolmanda riigiga sõlmitud mis tahes lepingut, mis sisaldab investeeringute kaitse sätteid. Käesolev määrus hõlmab üksnes kahepoolsete investeerimislepingute neid sätteid, mis käsitlevad investeeringute kaitset.
II PEATÜKK
OLEMASOLEVATE KAHEPOOLSETE INVESTEERIMISLEPINGUTE JÕUSSE JÄTMINE
Artikkel 2
Komisjoni teavitamine
Liikmesriigid teavitavad komisjoni hiljemalt 8. veebruariks 2013 või 30 päeva jooksul pärast nende liiduga ühinemise kuupäeva kõikidest sellistest kahepoolsetest investeerimislepingutest, mille nad on allkirjastanud kolmandate riikidega enne 1. detsembrit 2009 või enne nende ühinemiskuupäeva, vastavalt sellele, kumb on hilisem, mida nad soovivad käesoleva peatüki alusel kas jõusse jätta või jõustuda lasta. Sellistele teadetele lisatakse ka kõnealuste kahepoolsete investeerimislepingute koopiad. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ka kõnealuste lepingute staatuse mis tahes hilisematest muudatustest.
Artikkel 3
Lepingute jõusse jätmine
Ilma et see piiraks liikmesriikidel muude liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmist, võivad käesoleva määruse artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsed investeerimislepingud jääda jõusse või jõustuda ELi toimimise lepingu ja käesoleva määruse kohaselt seni, kuni liidu ja sama kolmanda riigi vahel jõustub kahepoolne investeerimisleping.
Artikkel 4
Avaldamine
1. Iga 12 kuu järel avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas loetelu kahepoolsetest investeerimislepingutest, millest on teavitatud artikli 2, artikli 11 lõike 6 või artikli 12 lõike 6 kohaselt.
2. Esimene käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kahepoolsete investeerimislepingute loetelu avaldatakse hiljemalt kolm kuud pärast artiklis 2 sätestatud teavitamise tähtaega.
Artikkel 5
Hindamine
Komisjon võib artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolseid investeerimislepinguid hinnata, analüüsides seda, kas mõni kõnealuste lepingute sätetest kujutab liidule tõsist takistust kolmandate riikidega läbirääkimiste pidamisel kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist.
Artikkel 6
Koostöökohustus
1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute sätted ei kujutaks liidule tõsist takistust läbirääkimiste pidamisel kolmandate riikidega kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist.
2. Kui komisjon teeb kindlaks, et artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolse investeerimislepingu säte või sätted on liidule tõsiseks takistuseks läbirääkimiste pidamisel kolmandate riikidega kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist, alustavad komisjon ja asjaomane liikmesriik omavahel viivitamata konsulteerimist ja koostööd, et määrata kindlaks asjakohased meetmed kõnealuse probleemi lahendamiseks. Konsulteerimine ei kesta kauem kui 90 päeva.
3. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võib komisjon 60 päeva jooksul pärast konsulteerimise lõppemist teatada asjakohastest meetmetest, mida kõnealune liikmesriik peab võtma lõikes 2 osutatud takistuste kõrvaldamiseks.
III PEATÜKK
LUBA MUUTA VÕI SÕLMIDA KAHEPOOLSEID INVESTEERIMISLEPINGUID
Artikkel 7
Luba muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut
Kui artiklites 8-11 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti, on liikmesriigil lubatud alustada kolmanda riigiga läbirääkimisi, et muuta olemasolevat kahepoolset investeerimislepingut või sõlmida uus.
Artikkel 8
Komisjoni teavitamine
1. Kui liikmesriik kavatseb alustada kolmanda riigiga läbirääkimisi, et muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut, teavitab ta oma kavatsusest kirjalikult komisjoni.
2. Lõikes 1 osutatud teatele lisatakse asjakohased dokumendid ja märge sätete kohta, mille üle läbirääkimisi peetakse või mida uuesti läbi räägitakse, läbirääkimiste eesmärk ja muu asjakohane teave.
3. Lõikes 1 osutatud teade edastatakse vähemalt viis kuud enne seda, kui algavad ametlikud läbirääkimised.
4. Kui liikmesriigi edastatud teave ei ole piisav, et anda artikli 9 kohaselt luba ametlike läbirääkimiste alustamiseks, võib komisjon taotleda lisateavet.
5. Kui artiklis 14 sätestatud konfidentsiaalsusnõudest ei tulene teisiti, teeb komisjon käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teate ning taotluse korral ka sellele lisatud dokumendid kättesaadavaks teistele liikmesriikidele.
Artikkel 9
Luba alustada ametlikke läbirääkimisi
1. Komisjon annab liikmesriikidele loa alustada kolmanda riigiga ametlikke läbirääkimisi, et muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut, välja arvatud juhul, kui ta jõuab järeldusele, et kõnealuste läbirääkimiste alustamine:
a)
oleks vastuolus liidu õigusega osas, mis läheb kaugemale vastuoludest, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja selle liikmesriikide vahel;
b)
oleks üleliigne, kuna komisjon on esitanud või on otsustanud esitada soovituse alustada asjaomase kolmanda riigiga läbirääkimisi vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 3;
c)
oleks vastuolus liidu välistegevuse põhimõtete ja eesmärkidega, nii nagu need on välja töötatud Euroopa Liidu lepingu V jaotise 1. peatükis ette nähtud üldsätete kohaselt, või
d)
kujutaks tõsist takistust läbirääkimiste pidamisele kolmandate riikide ja liidu vahel kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisele.
2. Lõikes 1 osutatud loa andmise osana võib komisjon nõuda, et liikmesriik hõlmaks läbirääkimistel ja lisaks tulevasse kahepoolsesse investeerimislepingusse või jätaks läbirääkimistelt ja tulevasest lepingust välja teatavad sätted, mida on vaja kooskõla tagamiseks liidu investeerimispoliitikaga või liidu õigusega.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud luba antakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul alates artiklis 8 osutatud teate saamisest. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90-päevast tähtaega lisateabe laekumise kuupäevast.
4. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 3 kohaselt tehtud otsustest.
5. Kui komisjon otsustab lõike 1 kohaselt luba mitte anda, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
Artikkel 10
Komisjoni osalemine läbirääkimistel
Komisjoni hoitakse kahepoolse investeerimislepingu muutmise või sõlmimise üle peetavate läbirääkimiste eri etappide jooksul kursis läbirääkimiste edenemise ja tulemustega ning komisjon võib avaldada soovi osaleda liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelistel investeeringut käsitlevatel läbirääkimistel.
Artikkel 11
Luba kirjutada alla ja sõlmida kahepoolne investeerimisleping
1. Enne kahepoolsele investeerimislepingule allakirjutamist teatab asjaomane liikmesriik komisjonile läbirääkimiste tulemustest ning edastab komisjonile asjaomase lepingu teksti.
2. Käesolevat artiklit kohaldatakse ka selliste kahepoolsete investeerimislepingute suhtes, mille üle peeti läbirääkimisi enne 9. jaanuari 2013, kuid mille suhtes ei kohaldata artiklis 2 või artiklis 12 ette nähtud teavitamiskohustust.
3. Teate saamisel hindab komisjon seda, kas läbirääkimiste tulemusel koostatud kahepoolne investeerimisleping on vastuolus artikli 9 lõigete 1 ja 2 nõuetega.
4. Kui komisjon leiab, et läbirääkimiste tulemusel on koostatud kahepoolne investeerimisleping, mis ei ole vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetega, annab ta liikmesriigile loa kõnealusele lepingule alla kirjutada ja see sõlmida. Selliste lepingute suhtes kohaldatakse artikleid 3, 5 ja 6, justkui neist oleks teavitatud artikli 2 kohaselt.
5. Käesoleva artikli lõike 4 kohane otsus tehakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud teate saamisest. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90-päevase tähtaja kulgemist lisateabe laekumise kuupäevast.
6. Kui komisjon otsustab lõike 4 kohaselt loa anda, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni kahepoolse investeerimislepingu sõlmimisest ja jõustumisest ning kõnealuse lepingu staatuse mis tahes hilisematest muudatustest.
7. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 4 kohaselt tehtud otsustest.
8. Kui komisjon otsustab lõike 4 kohaselt luba mitte anda, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 12
Liikmesriikide poolt 1. detsembri 2009 ja 9. jaanuari 2013 vahelisel ajavahemikul allkirjastatud lepingud
1. Kui liikmesriik on allkirjastanud 1. detsembri 2009. aasta ja 9. jaanuari 2013. aasta vahelisel ajavahemikul kahepoolse investeerimislepingu, teavitab asjaomane liikmesriik hiljemalt 8. veebruariks 2013 komisjoni sellistest lepingutest, mida ta soovib jätta jõusse või jõustuda lasta. Teatele lisatakse kõnealuste lepingute koopiad.
2. Teate saamisel hindab komisjon, kas käesoleva artikli lõike 1 kohaselt teavitatud kahepoolne investeerimisleping on vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 kehtestatud nõuetega.
3. Kui komisjon leiab, et käesoleva artikli lõike 1 kohaselt teavitatud kahepoolne investeerimisleping ei ole vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 osutatud nõuetega, annab ta loa selline leping jõusse jätta või lasta sel jõustuda liidu õiguse kohaselt.
4. Komisjon teeb käesoleva artikli lõikes 3 osutatud otsuse 180 päeva jooksul käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teate saamise kuupäevast. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 180-päevase tähtaja kulgemist lisateabe laekumise kuupäevast. Käesoleva artikli lõike 3 kohane otsus tehakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt.
5. Kui kahepoolne investeerimisleping ei ole lõike 3 kohaselt lubatud, ei astu liikmesriigid edasisi samme kõnealuse lepingu sõlmimiseks ning võtavad tagasi või tühistavad juba tehtud sammud.
6. Kui komisjon annab loa käesoleva artikli lõike 3 kohaselt, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni kahepoolse investeerimislepingu jõustumisest ja kõnealuse lepingu staatuse mis tahes hilisematest muudatustest. Selliste lepingute suhtes kohaldatakse artikleid 3, 5 ja 6, justkui neist oleks teavitatud artikli 2 kohaselt.
7. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 3 kohaselt tehtud otsustest.
8. Kui komisjon ei anna lõike 3 kohaselt luba, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
Artikkel 13
Liikmesriikide tegutsemine liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelise kahepoolse investeerimislepingu puhul
Kui kahepoolne investeerimisleping kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse, siis asjaomane liikmesriik:
a)
teatab komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest nõupidamistest, mis toimuvad lepingu sätete alusel. Komisjonile edastatakse nõupidamise päevakord ja kogu asjakohane teave, mis aitab tal neil nõupidamistel arutusele tulevaid teemasid mõista. Komisjon võib nõuda asjaomaselt liikmesriigilt lisateavet. Kui arutusele tulev küsimus võib mõjutada investeeringuid käsitleva liidu poliitika ja sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika rakendamist, võib komisjon nõuda, et asjaomane liikmesriik võtaks ettenähtud seisukoha;
b)
teatab komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest talle tehtud avaldustest selle kohta, et konkreetne meede on kahepoolse investeerimislepinguga vastuolus. Samuti teatab liikmesriik komisjonile viivitamata kõikidest kõnealuse lepingu alusel esitatud vaidluste lahendamise taotlustest, niipea kui liikmesriik sellistest taotlustest teada saab. Liikmesriik ja komisjon teevad igakülgset koostööd ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada tõhus kaitse, mille hulka võib asjakohasel juhul kuuluda ka komisjoni osalemine menetluses;
c)
taotleb enne kahepoolses investeerimislepingus sisalduva kolmanda riigi vastu suunatud vaidluste lahendamise mis tahes asjaomase mehhanismi käivitamist komisjoni nõusolekut ning kui komisjon seda taotleb, siis käivitab ta sellise mehhanismi. Selliste mehhanismide hulka kuuluvad konsultatsioonid kahepoolse investeerimislepingu teise poolega ja vaidluste lahendamine, kui see on lepinguga ette nähtud. Liikmesriik ja komisjon teevad vastavate mehhanismide raames ette nähtud menetluste läbiviimisel igakülgselt koostööd, mille hulka võib asjakohasel juhul kuuluda ka komisjoni osalemine vastavas menetluses.
Artikkel 14
Konfidentsiaalsus
Kui liikmesriigid teatavad artiklite 8 ja 11 kohaselt komisjonile läbirääkimistest ja nende tulemustest, võivad nad märkida, kas mingit esitatud teavet tuleb käsitada konfidentsiaalsena ning kas seda võib jagada teiste liikmesriikidega.
Artikkel 15
Läbivaatamine
1. Komisjon esitab hiljemalt 10. jaanuariks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta.
2. Aruanne sisaldab ülevaadet III peatüki alusel taotletud ja antud lubadest ning ülevaadet vajadusest jätkata kõnealuse peatüki kohaldamist.
3. Kui aruandes soovitatakse III peatüki kohaldamine lõpetada või selle sätteid muuta, lisatakse sellele aruandele asjakohane seadusandlik ettepanek.
Artikkel 16
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab investeerimislepingute komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 12. detsember 2012