NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 660/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1013/2006 o přepravě odpadů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem ochrany životního prostředí stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4) požadavky na přepravu odpadů v rámci Unie i mezi členskými státy a třetími zeměmi. V prosazování nařízení a kontrolách prováděných orgány zapojenými do kontrol v členských státech však byly zjištěny značné rozdíly a nedostatky.
(2)
Je nutné zavést odpovídající plánování kontrol přepravy odpadů s cílem vytvořit kapacitu potřebnou pro kontroly a účinně předcházet nedovolené přepravě. Ustanovení článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 o prosazování nařízení a kontrolách by proto měla být zpřísněna s cílem zajistit pravidelné a jednotné plánování těchto kontrol. Měly by být vytvořeny plány kontrol pro kontroly prováděné v souladu s těmito ustanoveními. Plány kontrol by měly vycházet z posouzení rizik a měly by obsahovat řadu klíčových prvků, jako jsou cíle, priority, zeměpisná oblast, na kterou se plány kontrol vztahují, informace o plánovaných kontrolách, úkoly přidělené orgánům zapojeným do kontrol, ujednání o spolupráci mezi těmito orgány zapojenými do kontrol v členském státě, v různých členských státech a případně i mezi těmito orgány v členských státech a ve třetích zemích a informace o školení pracovníků provádějících kontroly, jakož i o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění dotyčného plánu kontrol.
(3)
Plány kontrol mohou být vypracovány buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů.
(4)
Vzhledem k tomu, že plány kontrol jsou upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (5), vztahují se na tyto plány ustanovení uvedené směrnice, a to včetně případných výjimek podle článku 4 uvedené směrnice.
(5)
Veřejnosti by měly být zpřístupněny, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, výsledky kontrol a přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí.
(6)
V rámci Unie existují různá pravidla, pokud jde o pravomoc a možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech požadovat doklady za účelem prověření zákonnosti přepravy odpadů. Takové doklady by se mohly týkat mimo jiné toho, zda se u látky nebo předmětu jedná o odpad ve smyslu nařízení (ES) č. 1013/2006, nebo zda byl odpad správně zařazen a zda budou odpady přepraveny do zařízení šetrných k životnímu prostředí podle článku 49 uvedeného nařízení. Článek 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto měl stanovit možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech tyto doklady požadovat. Tyto doklady mohou být požadovány buď na základě obecných ustanovení, nebo pro jednotlivé případy. Pokud tyto doklady nejsou poskytnuty nebo jsou považovány za nedostatečné, převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčných odpadů by měly být považovány za nedovolenou přepravu a měla by se na ně použít příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1013/2006.
(7)
Nedovolená přeprava odpadů často pochází z nekontrolovaného sběru, třídění a uskladnění. Systematické provádění kontrol přepravy odpadů by tedy mělo přispět k identifikaci a řešení těchto nekontrolovaných činností a podpořit tak provádění nařízení (ES) č. 1013/2006.
(8)
Aby členské státy měly dostatek času připravit se na uplatňování opatření vyžadovaných podle článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 ve znění tohoto nařízení, je vhodné, aby první plány kontrol byly přijaty do 1. ledna 2017.
(9)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny podle nařízení (ES) č. 1013/2006, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(10)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu některých jiných než podstatných prvků nařízení (ES) č. 1013/2006. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 1013/2006 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(12)
Nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1013/2006 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„7a.
„opětovným použitím“ rozumí opětovné použití ve smyslu čl. 3 odst. 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (7);
35a.
„kontrolou“ rozumí činnosti prováděné dotčenými orgány, jejichž cílem je prověřit, zda zařízení, podnik, zprostředkovatel, obchodník, přeprava odpadů nebo související využívání nebo odstraňování splňují příslušné požadavky stanovené tímto nařízením.
(7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).“" 						
2)
V článku 26 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze informace a doklady uvedené v odstavci 1 předávat a vyměňovat prostřednictvím elektronické výměny údajů s elektronickým podpisem nebo elektronickým ověřením pravosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (8) nebo srovnatelného systému elektronického ověřování pravosti, který zajišťuje stejnou úroveň bezpečnosti.
K snazšímu provedení prvního pododstavce přijme Komise podle možností prováděcí akty, v nichž stanoví technické a organizační požadavky pro praktické provádění elektronické výměny údajů za účelem předávání dokumentů a informací. Komise zohlední veškeré příslušné mezinárodní normy a zajistí, aby tyto požadavky byly v souladu se směrnicí 1999/93/ES nebo alespoň poskytovaly stejnou úroveň bezpečnosti, jakou stanoví uvedená směrnice. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12).“" 						
3)
Článek 50 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Prostřednictvím opatření k prosazování tohoto nařízení členské státy mimo jiné stanoví kontroly zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků v souladu s článkem 34 směrnice 2008/98/ES a kontroly přeprav odpadů a souvisejícího využívání nebo odstraňování.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Do 1. ledna 2017 členské státy zajistí, aby s ohledem na celé jejich zeměpisné území byl vypracován jeden či více plánů, buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů, pro kontroly prováděné podle odstavce 2 (dále jen „plán kontrol“). Plány kontrol vychází z posouzení rizik vztahujících se na zvláštní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy a zohledňují, jsou-li dostupné a tam, kde je to vhodné, zpravodajské údaje, jako například údaje o vyšetřování policejními nebo celními orgány a analýzy trestné činnosti. Posouzení rizik se zaměří mimo jiné na určení minimálního počtu potřebných kontrol, včetně fyzických kontrol zařízení, podniků, zprostředkovatelů, obchodníků a přeprav odpadů nebo souvisejícího využívání nebo odstraňování. Plán kontrol obsahuje tyto prvky:
a)
cíle a priority kontrol, včetně popisu způsobu, jakým byly uvedené priority určeny;
b)
zeměpisnou oblast, na kterou se plán kontrol vztahuje;
c)
informace o plánovaných kontrolách, včetně fyzických kontrol;
d)
úkoly přidělené každému orgánu zapojenému do kontrol;
e)
ujednání o spolupráci mezi orgány zapojenými do kontrol;
f)
informace o školení pracovníků provádějících kontroly v záležitostech týkajících se kontrol a
g)
informace o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění daného plánu kontrol.
Plán kontrol se nejméně jednou za tři roky přezkoumává a případně aktualizuje. V rámci uvedeného přezkumu se posoudí, do jaké míry byly cíle a další prvky daného plánu kontrol provedeny.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Kontroly přeprav mohou být prováděny zejména:
a)
v místě vzniku za účasti původce, držitele nebo oznamovatele;
b)
v místě určení, včetně v místě předběžného a jiného než předběžného využití nebo odstraňování, za účasti příjemce nebo zařízení;
c)
na hranicích Unie nebo
d)
během přepravy uvnitř Unie.“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Kontroly přepravy zahrnují ověření dokladů, potvrzení totožnosti a případně i fyzickou kontrolu odpadů.“;
e)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Za účelem prověření, že látka nebo předmět, jež jsou přepravovány po silnici, železnici, letecky, po moři nebo po vnitrozemských vodních cestách, není odpadem, mohou orgány zapojené do kontrol, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU (9), požadovat, aby fyzická či právnická osoba, která má dotyčnou látku či dotyčný předmět v držení nebo která zařizuje jejich převoz, předložila doklad:
a)
o původu a místě určení dotyčné látky nebo dotyčného předmětu a
b)
o tom, že se nejedná o odpad, včetně případných dokladů týkajících se funkčnosti.
Pro účely prvního pododstavce se rovněž prověřuje ochrana dotyčné látky nebo dotyčného předmětu před poškozením v průběhu dopravy, nakládky a vykládky, jako například odpovídající zabalení a vhodné uspořádání.
4b. Orgány zapojené do kontrol mohou stanovit závěr, že dotyčná látka nebo dotyčný předmět je odpadem, pokud:
-
doklady uvedené v odstavci 4a nebo vyžadované podle jiných právních předpisů Unie za účelem prověření, zda látka či předmět není odpadem, nebyly předloženy ve lhůtě jimi stanovené nebo
-
považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, nebo považují ochranu před poškozením podle odst. 4a druhého pododstavce za nedostatečnou.
Za těchto okolností se převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčného odpadu považuje za nedovolenou přepravu. Použijí se na ně proto články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4c. Za účelem prověření, zda je přeprava odpadu v souladu s tímto nařízením, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby oznamovatel, osoba, která zařizuje přepravu, držitel, přepravce, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, jim předložili příslušné doklady ve lhůtě, kterou tyto orgány stanoví.
Za účelem prověření, zda přeprava odpadu, na kterou se vztahují obecné požadavky na informace podle článku 18, je určena k využití, které je v souladu s článkem 49, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby osoba, která přepravu zařizuje, předložila příslušné doklady poskytnuté zařízením k předběžnému a jinému než předběžnému využití odpadů, v případě potřeby schválené příslušným orgánem místa určení.
4d. Pokud nebyly orgánům zapojeným do kontrol poskytnuty doklady podle odstavce 4c v jimi stanovené lhůtě nebo pokud tyto orgány považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, považuje se dotyčná přeprava za nedovolenou přepravu. Na tuto přepravu se proto použijí články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4e. Do 18. července 2015 Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů předběžnou srovnávací tabulku kódů kombinované nomenklatury stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (10) a položek odpadů uvedených v přílohách III, IIIA, IIIB, IV, IVA a V tohoto nařízení. Komise tuto srovnávací tabulku průběžně aktualizuje, aby zohlednila změny této nomenklatury a položek uvedených v těchto přílohách a doplnila veškeré nové kódy harmonizovaného systému související s odpady, které Světová celní organizace případně přijme.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38)." 						
(10) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“;" 						
f)
Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Členské státy navzájem dvoustranně a mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovolené přepravě a její odhalování. Vyměňují si příslušné informace o přepravě odpadů, tocích odpadů, provozovatelích a zařízeních a sdílejí zkušenosti a poznatky týkající se donucovacích opatření včetně posouzení rizik provedeného podle odstavce 2a tohoto článku v rámci zavedených struktur, zejména prostřednictvím sítě kontaktních subjektů určených v souladu s článkem 54.“
4)
V článku 51 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před koncem každého kalendářního roku vypracují členské státy rovněž zprávu za předchozí rok na základě doplňujícího dotazníku v příloze IX a zašlou ji Komisi. Do jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisi členské státy rovněž zveřejní, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, část zprávy týkající se článku 24 a čl. 50 odst. 1, 2 a 2a, včetně tabulky 5 přílohy IX, spolu s jakýmkoli vysvětlením, které považují za vhodné. Komise sestaví seznam hypertextových odkazů členských států podle části přílohy IX týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a a zveřejní je na svých webových stránkách.“
5)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Změny příloh
1. Komisi je v souladu s článkem 58a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění:
a)
přílohy IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI a VII, aby se zohlednily změny dohodnuté v rámci Basilejské úmluvy a rozhodnutí OECD;
b)
příloha V, aby se zohlednily dohodnuté změny seznamu odpadů přijaté podle článku 7 směrnice 2008/98/ES;
c)
příloha VIII, aby se zohlednila rozhodnutí přijatá v rámci příslušných mezinárodních úmluv a dohod.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 58a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 58 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. července 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 58 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 58 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
7)
Článek 59 se zrušuje.
8)
Článek 59a se nahrazuje tímto:
„Článek 59a
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
9)
V článku 60 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Do 31. prosince 2020 Komise provede přezkum tohoto nařízení, přičemž zohlední mimo jiné zprávy vypracované podle článku 51, a o výsledcích tohoto přezkumu podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem. Komise v rámci tohoto přezkumu posoudí zejména účinnost čl. 50 odst. 2a v boji proti nedovolené přepravě, s přihlédnutím k environmentálním, sociálním a hospodářským aspektům.“
10)
Příloha IX se mění takto:
a)
část týkající se čl. 50 odst. 2 se nahrazuje tímto:
„Souhrnné informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 50 odst. 2, včetně:
-
počtu kontrol, včetně fyzických kontrol, zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu kontrol přeprav odpadů, včetně fyzických kontrol,
-
počtu předpokládaných případů nezákonného jednání ze strany zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu předpokládaných nedovolených přeprav zjištěných v rámci těchto kontrol.
Doplňující poznámky:“;
b)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2a, která zní:
„Čl. 50 odst. 2a
Informace o plánu (plánech) kontrol:
Počet plánů kontrol pro celé zeměpisné území:
Datum přijetí plánu (plánů) kontrol a období, na něž se vztahuje (vztahují):
Datum posledního přezkumu plánu (plánů) kontrol:
Orgány zapojené do kontrol a spolupráce mezi těmito orgány:
Uveďte osoby nebo subjekty, kterým lze oznámit podezření nebo nesrovnalosti:“;
c)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a, která zní:
„Odkaz na webové stránky, kde jsou elektronicky zpřístupněny informace zveřejňované členskými státy prostřednictvím internetu podle čl. 51 odst. 2.“
11)
V příloze IX, tabulce 5 se nadpis posledního sloupce nahrazuje tímto:
„Přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 1 bod 4 použije ode dne 1. ledna 2018.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 660/2014,
15. mai 2014,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1013/2006 (4) on kehtestatud nõuded jäätmesaadetiste kohta nii liidu piires kui ka liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel. Siiski on kontrollides osalevate liikmesriikide asutuste poolse nõuete täitmise jälgimise ja kontrollimise puhul tuvastatud lahknevusi ja puudusi.
(2)
Jäätmesaadetiste kontrollimiseks vajaliku suutlikkuse loomiseks ja ebaseaduslike saadetiste tõhusaks ennetamiseks on jäätmesaadetiste kontrolli vaja hoolikalt kavandada. Määruse (EÜ) nr 1013/2006 artiklis 50 sätestatud nõuete täitmise jälgimise ja kontrolli sätteid tuleks seetõttu tugevdada, et tagada nimetatud kontrollide korrapärane ja järjepidev kavandamine. Nimetatud sätete alusel läbi viidud kontrollimise jaoks tuleks koostada kontrollikavad. Kontrollikavad peaksid põhinema riskihindamisel ja hõlmama mitut põhielementi, nimelt eesmärgid, prioriteedid, hõlmatud geograafiline piirkond, teave kavandatavate kontrollide kohta, kontrollides osalevatele asutustele määratud ülesanded, liikmesriigi, erinevate liikmesriikide või asjakohasel juhul liikmesriigi ja kolmanda riigi asjaomaste kontrollides osalevate asutuste vahelise koostöö kord ning teave kontrollijate koolitamise ja asjaomase kontrollikava rakendamiseks vajalike inim-, finants- ja muude ressursside kohta.
(3)
Kontrollikavad võib koostada eraldi või muude kavade selgelt määratletud osana.
(4)
Kuna kontrollikavad on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/4/EÜ (5), kohaldatakse nende kavade suhtes kõnealuse direktiivi sätteid, sealhulgas kohaldataval juhul selle artiklis 4 sätestatud erandeid.
(5)
Kontrollide tulemused ja võetud meetmed, sh mis tahes määratud karistused, tuleks teha avalikkusele kättesaadavaks, sh elektrooniliselt interneti kaudu.
(6)
Üle kogu liidu kehtivad erinevad eeskirjad kontrollides osalevate liikmesriikide asutuste volituste ning nende võimaluste kohta nõuda tõendeid saadetiste seaduslikkuse kindlakstegemiseks. Sellised tõendid võivad olla muu hulgas seotud sellega, kas kõnealust ainet või eset saab käsitada jäätmetena määruse (EÜ) nr 1013/2006 tähenduses, kas jäätmed on õigesti liigitatud ning kas jäätmesaadetised veetakse kooskõlas määruse artikliga 49 keskkonnahoidlikesse käitluskohtadesse. Määruse (EÜ) nr 1013/2006 artikliga 50 tuleks seetõttu tagada kontrollis osalevatele liikmesriikide asutustele võimalus kõnealuseid tõendeid nõuda. Tõendeid võidakse nõuda kas üldsätete alusel või juhtumipõhiselt. Kui kõnealuseid tõendeid ei tehta kättesaadavaks või neid peetakse ebapiisavaks, tuleks asjaomase aine või eseme vedu või asjaomast jäätmesaadetist käsitada ebaseadusliku saadetisena ning seda tuleks käsitleda määruse (EÜ) nr 1013/2006 asjaomaste sätete kohaselt.
(7)
Ebaseaduslikud jäätmesaadetised tulenevad sageli kontrollimata kogumisest, sorteerimisest ja ladustamisest. Jäätmesaadetiste kontrollide süstemaatiline läbiviimine peaks seetõttu kaasa aitama kõnealuste kontrollimata tegevuste kindlaksmääramisele ja nende käsitlemisele, edendades seeläbi määruse (EÜ) nr 1013/2006 rakendamist.
(8)
Selleks et liikmesriikidel oleks piisavalt aega käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1013/2006 artikli 50 kohaselt nõutavate meetmete kohaldamise ettevalmistamiseks, on asjakohane võtta esimesed kontrollikavad vastu 1. jaanuariks 2017.
(9)
Seoses Lissaboni lepingu jõustumisega tuleb viia komisjonile määruse (EÜ) nr 1013/2006 kohaselt antud volitused vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklitega 290 ja 291.
(10)
Komisjonile tuleks ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt delegeerida õigus võtta vastu akte määruse (EÜ) nr 1013/2006 teatavate mitteolemuslike osade muutmiseks. On eriti oluline, et komisjon viiks ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(11)
Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 1013/2006 rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (6).
(12)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1013/2006 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1013/2006 muudetakse järgmiselt:
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:
„7a.
korduskasutamine - nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ (7) artikli 3 esimese lõigu punktis 13;
35a. kontroll- asjakohaste asutuste võetavad meetmed, et teha kindlaks, kas käitluskoht, ettevõtja, vahendaja, edasimüüja, jäätmesaadetis või sellega seotud taaskasutamine või kõrvaldamine vastab käesolevas määruses kehtestatud nõuetele.
(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3).”" 						
2)
Artikli 26 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Lõikes 1 loetletud teavet ja dokumente, mille suhtes asjaomased pädevad asutused ja teataja on kokku leppinud, võib esitada ja vahetada elektroonilise andmevahetuse süsteemi kaudu, kasutades Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/93/EÜ (8) kohast elektroonilist allkirja või elektroonilist autentimist või võrreldavat elektroonilist autentimissüsteemi, mis tagab samaväärse turvalisuse taseme.
Kui see on teostatav, võtab komisjon esimese lõigu rakendamise hõlbustamiseks vastu rakendusaktid, milles kehtestatakse tehnilised ja organisatsioonilised nõuded elektroonilise andmevahetuse praktiliseks rakendamiseks dokumentide ja teabe esitamisel. Komisjon võtab arvesse kõiki asjaomaseid rahvusvahelisi standardeid ning tagab, et nimetatud nõuded on kooskõlas direktiivi 1999/93/EÜ nõuetega või tagavad turvalisuse vähemalt samal tasemel nagu on tagatud kõnealuse direktiivi kohaselt. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 59a lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiiv 1999/93/EÜ elektroonilisi allkirju käsitleva ühenduse raamistiku kohta (EÜT L 13, 19.1.2000, lk 12).”" 						
3)
Artiklit 50 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Liikmesriigid sätestavad käesoleva määruse rakendamiseks ettenähtud meetmetega lisaks muule ka käitluskohtade, ettevõtjate, vahendajate ja edasimüüjate kontrollimise kooskõlas direktiivi 2008/98/EÜ artikliga 34 ning jäätmesaadetiste ja nendega seotud taaskasutamise või kõrvaldamise kontrollimise.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„2a. Liikmesriigid tagavad 1. jaanuariks 2017, et koostatakse kas eraldi või muude kavade selgelt määratletud osana üks või mitu kogu asjaomase liikmesriigi geograafilist territooriumit hõlmavat kava lõike 2 kohaselt läbiviidavate kontrollide jaoks („kontrollikava”). Kontrollikavad põhinevad konkreetseid jäätmevooge ja ebaseaduslike saadetiste allikaid käsitleval riskihindamisel, võttes olemasolu ja vajaduse korral arvesse luureandmeid, mis pärinevad nt politsei- või tolliuuringutest või kriminaaltegevuse analüüsimisest. Nimetatud riskihindamise eesmärgiks on muu hulgas vajalike kontrollide, sh käitluskohtade, ettevõtjate, vahendajate, edasimüüjate ja jäätmesaadetiste või nendega seotud taaskasutamise või kõrvaldamise füüsiliste kontrollide miinimumarvu kindlaksmääramine. Kontrollikava sisaldab järgmisi elemente:
a)
kontrollide eesmärgid ja prioriteedid, sh kõnealuste prioriteetide kindlaksmääramise kirjeldus;
b)
kõnealuse kontrollikavaga hõlmatud geograafiline piirkond;
c)
teave kavandatavate kontrollide kohta, sh füüsiliste kontrollide kohta;
d)
kontrollides osalevatele asutustele määratud ülesanded;
e)
kontrollides osalevate asutuste vahelise koostöö kord;
f)
teave kontrollijate koolitamise kohta kontrollidega seotud küsimustes ning
g)
teave kõnealuse kontrollikava rakendamiseks ette nähtud inim-, finants- ja muude ressursside kohta.
Kontrollikava vaadatakse läbi vähemalt iga kolme aasta järel ja seda ajakohastatakse asjakohasel juhul. Läbivaatamiste käigus hinnatakse, mil määral on saavutatud kõnealuse kontrollkava eesmärke ja rakendatud muid elemente.”;
c)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Jäätmesaadetiste kontroll võib toimuda eelkõige:
a)
päritolukohas, kus kontrollitakse jäätmetekitajat, -valdajat või jäätmetest teavitajat;
b)
sihtkohas, sh ajutise ja mitteajutise taaskasutamise ja kõrvaldamise puhul, kus kontrollitakse vastuvõtjat või käitluskohta;
c)
liidu piiridel ja/või
d)
jäätmesaadetise vedamise ajal liidu piires.”;
d)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Jäätmesaadetiste kontroll hõlmab dokumentide kontrolli, identifitseerimist ja vajaduse korral jäätmete füüsilist kontrolli.”;
e)
lisatakse järgmised lõiked:
„4a. Selleks et teha kindlaks, et maanteel, raudteel, õhus, merel või siseveeteel veetava aine või eseme puhul ei ole tegemist jäätmetega, võivad kontrollides osalevad asutused, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/19/EL (9) kohaldamist, nõuda füüsiliselt või juriidiliselt isikult, kelle valduses on asjaomane aine või ese või kes korraldab selle vedamist, dokumentaalsete tõendite esitamist järgmise kohta:
a)
asjaomase aine või eseme päritolu ja sihtkoht ning
b)
asjaolu, et tegemist ei ole jäätmetega, sh vajaduse korral tõendid seadme töökorras oleku kohta.
Käesoleva lõigu kohaldamisel tehakse kindlaks ka asjaomase aine või eseme kaitse tagamine selle transpordi ning peale- ja mahalaadimise käigus toimuda võivate kahjustuste eest (nt piisav pakendamine ja nõuetekohane virnastamine).
4b. Kontrollides osalevad asutused võivad otsustada, et asjaomase aine või eseme puhul on tegemist jäätmetega, kui:
-
nende poolt kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul ei ole neile esitatud lõikes 4a nimetatud või muude liidu õigusaktidega nõutud tõendeid selle kindlakstegemiseks, et aine või eseme puhul ei ole tegemist jäätmetega,
-
nad peavad neile kättesaadavaid tõendeid ja teavet otsuse tegemiseks ebapiisavaks või nad peavad lõike 4a teises lõigus osutatud kahjustuste vastast kaitset ebapiisavaks.
Sellises olukorras käsitatakse asjaomase aine või eseme vedu või asjaomast jäätmesaadetist ebaseadusliku saadetisena. Sellest tulenevalt käsitletakse saadetist artiklite 24 ja 25 kohaselt ning kontrollides osalev asutus teavitab sellest viivitamatult selle riigi pädevat asutust, kus asjaomane kontroll läbi viidi.
4c. Selleks et teha kindlaks, kas jäätmesaadetis on käesoleva määrusega kooskõlas, võivad kontrollides osalevad asutused nõuda teavitajalt, saadetise vedamist korraldavalt isikult, selle valdajalt, vedajalt, vastuvõtjalt ja jäätmeid vastuvõtvalt käitluskohalt nende poolt kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul neile asjakohaste dokumentaalsete tõendite esitamist.
Eelkõige selleks et teha kindlaks, et jäätmesaadetis, mille suhtes kehtivad käesoleva määruse artikli 18 kohased üldnõuded, kuulub taaskasutamisele kooskõlas artikliga 49, võivad kontrollides osalevad asutused nõuda saadetise vedamist korraldavalt isikult ajutise või mitteajutise taaskasutamiskoha poolt esitatud ja vajaduse korral sihtkoha pädeva asutuse poolt heakskiidetud asjakohaste dokumentaalsete tõendite esitamist.
4d. Kui kontrollides osalevatele asutustele ei ole nende kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul esitatud lõigetes 4c nimetatud tõendeid või kui nad peavad neile kättesaadavaid tõendeid ja teavet otsuse tegemiseks ebapiisavaks, käsitatakse asjaomaseid jäätmesaadetisi ebaseaduslike jäätmesaadetistena. Sellest tulenevalt käsitletakse seda jäätmesaadetist artiklite 24 ja 25 kohaselt ning kontrollides osalev asutus teavitab sellest viivitamatult selle riigi pädevat asutust, kus kontroll läbi viidi.
4e. Komisjon võtab 18. juuliks 2015 rakendusaktidega vastu nõukogu määruses (EMÜ) nr 2658/87 (10) sätestatud kombineeritud nomenklatuuri koodide ja käesoleva määruse III, IIIA, IIIB, IV, IVA ja V lisa jäätmeid käsitlevate kannete vahelise esialgse vastavustabeli. Komisjon ajakohastab vastavustabelit, et kajastada nimetatud nomenklatuuri ja nimetatud lisade asjaomastesse kannetesse tehtud muudatusi ning et hõlmata mis tahes uusi jäätmetega seotud harmoneeritud süsteemi koode, mida Maailma Tolliorganisatsioon võib vastu võtta.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 59a lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta direktiiv 2012/19/EL elektri- ja elektroonikaseadmetest tekkinud jäätmete kohta (ELT L 197, 24.7.2012, lk 38)." 						
(10) Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1).”;" 						
f)
Lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Liikmesriigid teevad omavahel kahe- ja mitmepoolset koostööd ebaseaduslike saadetiste ennetamise ja avastamise hõlbustamiseks. Nad vahetavad asjaomast teavet jäätmesaadetiste, jäätmevoogude, käitajate ja käitluskohtade kohta ning jagavad kogemusi ja teadmisi rakendusmeetmete kohta, sh käesoleva artikli lõike 2a kohaselt läbiviidud riskihindamist, väljakujunenud struktuuride raames, eelkõige kooskõlas käesoleva määruse artikliga 54 määratud kontaktisikute võrgustiku kaudu.”
4)
Artikli 51 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Enne iga kalendriaasta lõppu koostavad liikmesriigid IX lisas oleva aruandlusega seotud lisaküsimustiku põhjal ka eelmist aastat käsitleva aruande ja saadavad nimetatud aruande komisjonile. Ühe kuu jooksul pärast aruande esitamist komisjonile teevad liikmesriigid avalikkusele kättesaadavaks (sh elektrooniliselt interneti kaudu) ka aruande selle osa, mis on seotud artikliga 24 ja artikli 50 lõigetega 1, 2 ja 2a, sh IX lisa tabeliga 5, ning liikmesriikide poolt oluliseks peetavad selgitused. Komisjon koostab loetelu IX lisa selles osas, mis on seotud artikli 50 lõigetega 2 ja 2a, osutatud liikmesriikide hüperlinkidest ja teeb selle oma veebisaidil avalikkusele kättesaadavaks.”
5)
Artikkel 58 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 58
Lisade muutmine
1. Komisjoni volitatakse võtma kooskõlas artikliga 58a vastu delegeeritud õigusakte, et muuta järgmist:
a)
IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI ja VII lisa, et võtta arvesse Baseli konventsiooni ja OECD otsuse raames kokkulepitud muudatusi;
b)
V lisa, et kajastada jäätmenimistu kokkulepitud muudatusi, mis on vastu võetud direktiivi 2008/98/EÜ artikli 7 kohaselt;
c)
VIII lisa, et kajastada asjakohaste rahvusvaheliste konventsioonide ja lepingute kohaselt tehtud otsuseid.”
6)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 58a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 58 osutatud volitused delegeeritakse komisjonile viieks aastaks alates 17. juulist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 58 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 58 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
7)
Artikkel 59 jäetakse välja.
8)
Artikkel 59a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 59a
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab direktiivi 2008/98/EÜ artikli 39 alusel loodud komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.”
9)
Artiklisse 60 lisatakse järgmine lõige:
„2a. Komisjon vaatab 31. detsembriks 2020 käesoleva määruse läbi, võttes muu hulgas arvesse artikli 51 kohaselt koostatud aruandeid, ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule tulemuste kohta aruande, millele on vajaduse korral lisatud seadusandlik ettepanek. Kõnealuse läbivaatamise käigus analüüsib komisjon eelkõige artikli 50 lõike 2a tõhusust ebaseaduslike jäätmesaadetiste vastases võitluses, võttes arvesse keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja majanduslikke aspekte.”
10)
IX lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 50 lõikega 2 seonduv osa asendatakse järgmisega:
„Kokkuvõtlik teave artikli 50 lõike 2 kohaselt läbiviidud kontrollide tulemuste kohta, sh:
-
jäätmesaadetistega seotud käitluskohtade, ettevõtjate, vahendajate ja edasimüüjate kontrollide, sh füüsiliste kontrollide arv;
-
jäätmesaadetiste kontrollide, sh füüsiliste kontrollide arv;
-
jäätmesaadetistega seotud käitluskohtade, ettevõtjate, vahendajate ja edasimüüjate oletatavate rikkumiste arv;
-
kõnealuste kontrollide käigus kindlaks tehtud oletatavate ebaseaduslike jäätmesaadetiste arv.
Lisamärkused:”;
b)
lisatakse järgmine artikli 50 lõikega 2a seonduv osa:
„Artikli 50 lõige 2a
Teave kontrollikava(de) kohta
Kontrollikava(de) arv kogu geograafilise territooriumi kohta:
Kontrollikava(de) vastuvõtmise kuupäev ja nendega hõlmatud ajavahemik:
Kontrollikava(de) viimase läbivaatamise kuupäev:
Kontrollis osalevad asutused ja nende asutuste vaheline koostöö:
Palun näidata asutused või isikud, keda võib probleemidest või rikkumistest teavitada.”;
c)
lisatakse järgmine artikli 50 lõigetega 2 ja 2a seonduv osa:
„Link, mille kaudu tehakse elektrooniliselt kättesaadavaks kooskõlas artikli 51 lõikega 2 liikmesriikide poolt avalikustatud teave:”.
11)
IX lisa tabelis 5 asendatakse viimase veeru pealkiri järgmisega:
„Rakendatud meetmed, sealhulgas määratud karistused”.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Olenemata teisest lõigust kohaldatakse artikli 1 punkti 4 1. jaanuarist 2018.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. mai 2014