PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2014
o schválení účetních závěrek platebních agentur členských států týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2013
(oznámeno pod číslem C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 119 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (2), a zejména na článek 30 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 883/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o vedení účtů platebních agentur, výkazy výdajů a příjmů a podmínky následné úhrady výdajů v rámci EZZF a EZFRV (3), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (4), a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 119 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1306/2013 ve znění článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví některá přechodná ustanovení o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013, pokud jde o zdroje a jejich rozdělení v roce 2014, a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1308/2013, pokud jde o jejich použití v roce 2014 (5), stanoví, že na schvalování účetních závěrek pro výdaje vzniklé a platby provedené v zemědělském rozpočtovém roce 2013 se použije článek 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(2)
V souladu s článkem 30 nařízení (ES) č. 1290/2005 Komise schvaluje účetní závěrky platebních agentur uvedených v článku 6 uvedeného nařízení na základě ročních účetních závěrek předložených členskými státy, k nimž jsou připojeny informace požadované pro schválení účetních závěrek, osvědčení o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek a zprávy vypracované certifikačními subjekty.
(3)
S ohledem na čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 883/2006 se pro rozpočtový rok 2013 zohledňují výdaje vynaložené členskými státy od 16. října 2012 do 15. října 2013.
(4)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 885/2006 stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2013, od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(5)
Komise ověřila informace předložené členskými státy a sdělila před 31. březnem 2014 členským státům výsledky ověřování informací spolu s nezbytnými změnami.
(6)
Roční účetní závěrky a k nim přiložené doklady předložené některými platebními agenturami umožňují Komisi rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předložených ročních účetních závěrek. V příloze I jsou uvedeny schválené částky a částky, které mají být získány zpět od členských států nebo které jim mají být vyplaceny, ve vztahu k těm členským státům, jejichž účetní závěrky byly shledány jako úplné, přesné a správné.
(7)
Informace předložené některými dalšími platebními agenturami vyžadují doplňující šetření a jejich účetní závěrky nemohou být v tomto rozhodnutí schváleny. Dotčené platební agentury jsou uvedeny v příloze II.
(8)
Podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 883/2006 se při rozhodnutí o schválení ročních účetních závěrek přihlédne k překročení lhůt v měsících srpnu, září a říjnu. Některé výdaje vykázané některými členskými státy během těchto měsíců v roce 2013 byly vynaloženy po příslušných lhůtách. Tímto rozhodnutím by se proto měly schvalované částky příslušně snížit.
(9)
Na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1290/2005 a článku 9 nařízení (ES) č. 883/2006 Komise již snížila nebo pozastavila některé měsíční platby při vyúčtování výdajů pro rozpočtový rok 2013 z důvodu překročení stropů nebo nedodržení lhůt pro platby. Při přijímání tohoto rozhodnutí by Komise měla vzít v úvahu snížené nebo pozastavené částky, aby zamezila provádění jakýchkoli nepřípustných plateb nebo plateb mimo řádné lhůty a vyplácení částek, jež by se mohly později stát předmětem finanční opravy. Je-li to na místě, mohou se dotčené částky stát předmětem dalšího přezkoumání v rámci postupu schválení souladu podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(10)
Podle ustanovení čl. 10 odst. 1 druhého a třetího pododstavce nařízení (ES) č. 885/2006 má rozhodnutí o schválení účetní závěrky stanovit částky, které mají být účtovány EU a dotčenému členskému státu na základě článků 32 a 33 nařízení (ES) č. 1290/2005. V souladu s čl. 119 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1306/2013 se postup podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005 nadále použije na výdaje vzniklé a na platby provedené pro zemědělský rozpočtový rok 2013. Během zemědělského rozpočtového roku 2013 byly v platnosti články 32 a 33, a částky vyplývající z jejich uplatňování by proto měly být vzaty v úvahu v rozhodnutí o schválení účetní závěrky za rozpočtový rok 2013.
(11)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 by měl finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % nést dotyčný členský stát, pokud nebyly částky dotčené takovými nesrovnalostmi získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení obsahuje tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2014. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(12)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 a na základě článku 10 nařízení (ES) č. 885/2006 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k přijetí tohoto rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek, rozpočet EU. Členské státy, které se rozhodly, že nebudou ve zpětném získávání některých částek pokračovat, uvedou tyto částky spolu s odůvodněním v souhrnném seznamu předloženém v souladu s čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005. Komise by takové částky na základě tohoto rozhodnutí neměla účtovat dotčeným členským státům, a příslušné finanční následky by proto měl nést rozpočet EU. Za tímto účelem nejsou tímto rozhodnutím dotčena možná další rozhodnutí o schválení souladu, jež může Komise podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005 přijmout.
(13)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 není tímto rozhodnutím dotčeno přijetí dalších rozhodnutí týkajících se schválení souladu, která může Komise přijmout, aby z financování z prostředků Evropské unie vyloučila výdaje, jež nebyly vynaloženy v souladu s předpisy Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S výjimkou platebních agentur uvedených v článku 2 se schvalují účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2013.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí jednotlivými členskými státy vráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 2
Účetní závěrky platebních agentur členských států týkající se výdajů financovaných z EZZF za rozpočtový rok 2013 uvedené v příloze II jsou odděleny od tohoto rozhodnutí a budou předmětem pozdějšího rozhodnutí o schválení účetních závěrek.
Článek 3
Tímto rozhodnutím není dotčeno přijetí dalších rozhodnutí týkajících se schválení souladu, která může Komise přijmout podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, aby z financování z prostředků Evropské unie vyloučila výdaje, jež nebyly vynaloženy v souladu s předpisy Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. dubna 2014.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
29. aprill 2014,
Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) eelarveaastal 2013 rahastatud liikmesriikide makseasutuste kulude raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise kohta
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2792 all)
(2014/260/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artikli 119 lõiget 1,
võttes arvesse nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, (2) eriti selle artiklit 30,
võttes arvesse komisjoni 21. juuni 2006. aasta määrust (EÜ) nr 883/2006, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 rakenduseeskirjad seoses makseasutuste raamatupidamisarvestuse, kulu- ja tuludeklaratsioonide ning kulude hüvitamise tingimustega Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, (3) eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse komisjoni 21. juuni 2006. aasta määrust (EÜ) nr 885/2006, millega nähakse ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses makseasutuste ja teiste organite akrediteerimise ning EAGFi ja EAFRD raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, (4) eriti selle artiklit 10,
olles konsulteerinud põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 119 lõike 1 teise lõiguga (määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1310/2013 (millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal) artikliga 8) (5) on ette nähtud, et määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklit 30 kohaldatakse põllumajanduslikul eelarveaastal 2013 tekkinud kulude ja tehtud maksete raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks ja heakskiitmiseks.
(2)
Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 30 kontrollib komisjon kõnealuse määruse artiklis 6 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestust ja kiidab selle heaks liikmesriikide esitatud raamatupidamise aastaaruannete ja nendele lisatud kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajaliku teabe ning raamatupidamisarvestuse täielikkust, täpsust ja õigsust käsitleva tõendi, samuti sertifitseerimisasutuste koostatud aruannete põhjal.
(3)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 883/2006 artikli 5 lõike 1 teisele lõigule võetakse 2013. eelarveaastal arvesse liikmesriikide kulud ajavahemikul 16. oktoobrist 2012 kuni 15. oktoobrini 2013.
(4)
Määruse (EÜ) nr 885/2006 artikli 10 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et kõnealuse määruse artikli 10 lõike 1 esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse kohaselt liikmesriikidelt tagasi nõutavate või liikmesriikidele makstavate summade kindlaksmääramiseks lahutatakse vastaval eelarveaastal (st 2013) tehtud kuumaksed lõike 1 kohaselt sama aasta kohta kinnitatud kuludest. Komisjon lahutab kõnealuse summa sellisest kuumaksest või liidab summa sellisele kuumaksele, mis on seotud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsusele järgneval teisel kuul tehtud kulutustega.
(5)
Komisjon on kontrollinud liikmesriikide esitatud teavet ja edastanud liikmesriikidele enne 31. märtsi 2014 oma kontrolli tulemused koos vajalike muudatustega.
(6)
Teatavate makseasutuste puhul võib komisjon raamatupidamise aastaaruannete ja nende lisadokumentide kontrolli põhjal teha otsuse esitatud aastaaruannete täielikkuse, täpsuse ja õigsuse kohta. I lisas on kontrollitud ja heakskiidetud summad ning summad, mis nõutakse liikmesriigilt sisse või mis makstakse tagasi liikmesriigile, kelle aastaaruanne on osutunud täielikuks, täpseks ja tõepäraseks.
(7)
Teatavate teiste makseasutuste esitatud teave vajab täiendavat uurimist ja nende raamatupidamisarvestusi ei saa käesoleva otsusega heaks kiita. Asjaomased makseasutused on loetletud II lisas.
(8)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 883/2006 artikli 9 lõikele 4 tuleb augustis, septembris ja oktoobris toimunud tähtajaületamisi siiski raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuses arvestada. Osa kuludest, mis teatavad liikmesriigid nendel 2013. aasta kuudel deklareerisid, tehti pärast ettenähtud tähtaegu. Käesolevas otsuses tuleks seetõttu kindlaks määrata kontrollitavate ja heakskiidetavate summade vajalikud vähendamised.
(9)
Komisjon on vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 17 ja määruse (EÜ) nr 883/2006 artiklile 9 teatavaid eelarveaasta 2013 raamatupidamisarvestuse kannete alusel tehtavaid igakuiseid makseid juba vähendanud või need peatanud, kuna maksed on ülemmäära ületanud või ei ole nende puhul arvestatud tähtaegadega. Käesoleva otsuse tegemisel peaks komisjon vähendatavaid või peatatavaid summasid arvesse võtma, et vältida ebakohaseid või valel ajal tehtud makseid, samuti selliste summade tagasimaksmist, mille kohta tuleks hiljem teha finantskorrektsioon. Kõnealuseid summasid võib vajaduse korral täiendavalt uurida nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse raames vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 31. Seepärast ei piira käesolev otsus edaspidiste nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuste tegemist komisjoni poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 31.
(10)
Määruse (EÜ) nr 885/2006 artikli 10 lõike 1 teises ja kolmandas lõigus on sätestatud, et raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsusega määratakse summad, mida EL ja asjaomased liikmesriigid võivad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklite 32 ja 33 kohaselt uuesti kasutada. Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 119 lõike 1 teisele lõigule kohaldatakse põllumajanduslikul 2013. eelarve kantud kulude ja maksete puhul jätkuvalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 30 kohast menetlust. Põllumajanduslikul eelarveaastal 2013 olid artiklid 32 ja 33 jõus, seega tuleks nende kohaldamisest tulenevaid summasid võtta 2013. eelarveaasta raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitleva otsuse puhul arvesse.
(11)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 5 katab eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 50 % asjaomane liikmesriik, kui tagasinõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu. Kõnealuse määruse artikli 32 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid koos raamatupidamise aastaaruannetega esitama kokkuvõtva aruande eeskirjade eiramiste tõttu algatatud tagasinõudmismenetluste seisu kohta. Üksikasjalikud eeskirjad liikmesriikide aruandluskohustuse kohaldamise kohta seoses tagasinõutavate summadega on sätestatud määruses (EÜ) nr 885/2006. Kõnealuse määruse III lisas on sätestatud tabel, mille liikmesriigid pidid 2014. aastal esitama. Liikmesriikide täidetud tabelite alusel peaks komisjon otsustama, millised on finantstagajärjed, kui eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmist ei ole toimunud vastavalt nelja ja kaheksa aasta jooksul. Seepärast ei piira käesolev otsus edaspidiste nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuste tegemist komisjoni poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 8.
(12)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 6 ja määruse (EÜ) nr 885/2006 artiklile 10 võivad liikmesriigid otsustada tagasinõudmismenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba tehtud ja ettenähtud kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse 100 % eeskirjade eiramisega seotud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest ELi eelarvest. Summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ning tema otsuse põhjendused esitatakse koondaruannetes, mille asjaomased liikmesriigid esitavad vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 3. Komisjon ei peaks käesoleva otsusega kõnealuseid summasid asjaomaselt liikmesriigilt sisse nõudma ja vastavad finantstagajärjed peaksid olema kantud ELi eelarvest. Seepärast ei piira käesolev otsus edaspidiste nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuste tegemist komisjoni poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõikele 8.
(13)
Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 30 lõike 2 kohaselt ei piira käesolev otsus selliste edaspidiste nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuste tegemist, mida komisjon võib teha selleks, et jätta Euroopa Liidu rahastamise alt välja kulud, mis ei ole kantud Euroopa Liidu eeskirjade kohaselt,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Kiidetakse heaks liikmesriikide makseasutuste eelarveaasta 2013 raamatupidamisarvestused, mis käsitlevad Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGF) rahastatud kulusid, välja arvatud artiklis 2 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestused.
I lisas on sätestatud summad, mis käesoleva otsuse kohaselt nõutakse liikmesriigilt tagasi või mis makstakse liikmesriigile, kaasa arvatud need, mis tulenevad määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 32 lõike 5 kohaldamisest.
Artikkel 2
Liikmesriikide makseasutuste raamatupidamisarvestused, mis on esitatud II lisas ja mis käsitlevad eelarveaastal 2013 EAGFi rahastatud kulusid, jäetakse käesolevast otsusest välja ning nende kontrollimise ja heakskiitmise otsus tehakse hiljem.
Artikkel 3
Käesolev otsus ei piira selliste edaspidiste nõuetele vastavuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuste tegemist, mida komisjon võib teha vastavalt määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklile 31, et jätta Euroopa Liidu rahastamise alt välja kulud, mis ei ole kantud Euroopa Liidu eeskirjade kohaselt.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 29. aprill 2014