SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2060
ze dne 10. listopadu 2015,
kterou se zrušuje směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě konsensu dosaženého na zasedání Evropské rady dne 20. června 2000, že by příslušné informace měly být vyměňovány pro daňové účely na co možná nejširším základě, se v členských státech od 1. července 2005 uplatňuje směrnice Rady 2003/48/ES (1) s cílem umožnit, aby příjmy z úspor v podobě úrokových plateb vyplacených v jednom členském státě skutečným vlastníkům, kteří jsou fyzickými osobami s bydlištěm v jiném členském státě, podléhaly účinnému zdanění v souladu s právními předpisy členského státu, v němž mají bydliště, a tím odstranit narušení pohybu kapitálu mezi členskými státy, které by bylo neslučitelné s vnitřním trhem.
(2)
Celosvětový rozměr výzev spojených s přeshraničními daňovými podvody a daňovými úniky je středem pozornosti ve světě i v Unii. Neoznámené a nezdaněné příjmy značně snižují daňové příjmy členských států. Evropská rada dne 22. května 2013 uvítala, že skupiny G8, G20 a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pokračují v úsilí zaměřeném na vytvoření celosvětového standardu.
(3)
Směrnice Rady 2011/16/EU (2) stanoví povinnou automatickou výměnu některých informací mezi členskými státy. Rovněž stanoví postupné rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice na nové kategorie příjmu a majetku za účelem boje proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům.
(4)
Dne 9. prosince 2014 přijala Rada směrnici 2014/107/EU (3), kterou se změnila směrnice 2011/16/EU, aby se povinná automatická výměna informací rozšířila na široké spektrum příjmů v souladu s celosvětovým standardem, který vydala Rada OECD v červenci 2014, a zajistil se ucelený, jednotný a komplexní celounijní přístup k automatické výměně informací na vnitřním trhu.
(5)
Směrnice 2014/107/EU má obecně širší oblast působnosti než směrnice 2003/48/ES a stanoví, že v případech překrývání oblasti působnosti má přednost směrnice 2014/107/EU. Stále existují okrajové případy, ve kterých se použije pouze směrnice 2003/48/ES. Tyto okrajové případy jsou důsledkem mírných odlišností v přístupu mezi těmito dvěma směrnicemi a různých zvláštních výjimek. V těchto vymezených případech by uplatňování směrnice 2003/48/ES vedlo k tomu, že by se v rámci EU používaly dvojí standardy pro podávání informací. Nad menšími přínosy spojenými se zachováním takového dvojího podávání informací by převážily náklady.
(6)
Evropská rada dne 21. března 2014 vyzvala Radu, aby zajistila, že příslušné právní předpisy Unie budou plně v souladu s novým jednotným celosvětovým standardem pro automatickou výměnu informací vypracovaným OECD. Kromě toho při přijímání směrnice 2014/107/EU Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh na zrušení směrnice 2003/48/ES a sladila zrušení uvedené směrnice s datem použitelnosti uvedeným ve směrnici 2014/107/EU, a to s patřičným ohledem na výjimku stanovenou v uvedené směrnici pro Rakousko. Směrnice 2003/48/ES by se proto měla vztahovat na Rakousko po dobu dalšího jednoho roku. Podle postoje Rady je zrušení směrnice 2003/48/ES zapotřebí k tomu, aby se zamezilo dvojím oznamovacím povinnostem a aby se uspořily náklady daňových správ i hospodářských subjektů.
(7)
Podle směrnice Rady 2014/48/EU (4) mají členské státy do 1. ledna 2016 přijmout a zveřejnit právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí. Tyto předpisy mají členské státy používat ode dne 1. ledna 2017. Se zrušením směrnice 2003/48/ES by směrnice 2014/48/EU již nemusela být provedena.
(8)
Za účelem zajištění plynulého pokračování automatického předávání informací o finančních účtech by směrnice 2003/48/ES mělo být zrušena k témuž dni, jako je datum použitelnosti opatření stanovených ve směrnici 2014/107/EU.
(9)
Bez ohledu na zrušení směrnice 2003/48/ES by informace shromážděné platebními zprostředkovateli, hospodářskými subjekty a členskými státy do data jejího zrušení měly být zpracovány a předány v souladu s původním záměrem a povinnosti vzniklé před tímto datem by měly být splněny.
(10)
Ve vztahu ke srážkové dani vybírané v rámci přechodného období uvedeného ve směrnici 2003/48/ES by členské státy měly v zájmu ochrany nabytých práv skutečných vlastníků i nadále provádět započtení či vracení daně, jak bylo původně zamýšleno, a měly by na základě žádosti vydávat osvědčení, které by skutečným vlastníkům umožnilo zajistit, že srážková daň nebude vybírána.
(11)
Je třeba rovněž vzít v úvahu skutečnost, že vzhledem ke strukturálním rozdílům byla Rakousku povolena výjimka podle směrnice 2014/107/EU, která umožňuje odložit použitelnost uvedené směrnice o jeden rok až do 1. ledna 2017. V době přijetí směrnice 2014/107/EU však Rakousko oznámilo, že nebude tuto výjimku plně využívat. Místo toho hodlá Rakousko začít vyměňovat informace do září 2017, byť i jen o omezeném souboru účtů, přičemž v ostatních případech bude výjimka zachována. Proto by mělo být přijato zvláštní ustanovení, aby bylo zajištěno, že Rakousko a platební zprostředkovatelé a hospodářské subjekty usazené v Rakousku budou během období platnosti výjimky i nadále uplatňovat ustanovení směrnice 2003/48/ES, s výjimkou těch účtů, na které se vztahuje směrnice 2014/107/EU.
(12)
Tato směrnice respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie, včetně práva na ochranu osobních údajů a žádné ustanovení této směrnice uvedená práva nesnižuje nebo neomezuje.
(13)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zrušení směrnice 2003/48/ES s dočasnými výjimkami nezbytnými pro ochranu nabytých práv a zohlednění výjimky udělené Rakousku v rámci směrnice 2014/107/EU, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(14)
Směrnice 2003/48/ES by proto měla být zrušena,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se směrnice 2003/48/ES zrušuje s účinkem od 1. ledna 2016.
2. Aniž je dotčen odstavec 3, použijí se i nadále tyto povinnosti podle směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice Rady 2006/98/ES (5):
a)
povinnosti členských států a hospodářských subjektů usazených v těchto členských státech podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinnosti platebních zprostředkovatelů podle článku 8 a členských států platebních zprostředkovatelů podle článku 9 se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle čl. 13 odst. 2, se nadále uplatňují do 31. prosince 2016;
d)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle článku 14, pokud jde o srážkovou daň vybíranou v roce 2016 a v předchozích letech, se nadále uplatňují do doby, než uvedené povinnosti budou splněny.
3. Směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES se na Rakousko nadále použije do 31. prosince 2016, s výjimkou těchto povinností:
a)
povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle článku 12 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinností Rakouska a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
veškerých povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů usazených v Rakousku vyplývajících přímo nebo nepřímo z postupů uvedených v článku 13 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny.
Bez ohledu na první pododstavec se směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES nepoužije po 1. říjnu 2016 na úrokové platby, pokud jde o účty, pro něž byly splněny oznamovací povinnosti a povinnosti hloubkové kontroly obsažené v přílohách I a II směrnice 2011/16/EU a pro něž Rakousko sdělilo prostřednictvím automatické výměny informace uvedené v čl. 8 odst. 3a směrnice 2011/16/EU ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/16/EU.
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 10. listopadu 2015.
NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/2060,
10. november 2015,
millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/48/EÜ hoiuste intresside maksustamise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Tuginedes 20. juunil 2000 Euroopa Ülemkogul saavutatud konsensusele, et asjakohast teavet tuleks vahetada maksustamise eesmärgil võimalikult laialdaselt, kohaldavad liikmesriigid alates 1. juulist 2005 nõukogu direktiivi 2003/48/EÜ, (1) mille eesmärk on võimaldada hoiuste intresse, mis on ühes liikmesriigis tasutud tegelikele tulusaajatele, kes on teises liikmesriigis maksuresidendist füüsilised isikud, tegelikult maksustada vastavalt viimasena nimetatud liikmesriigi õigusnormidele, kõrvaldades seega siseturuga vastuolus olevad moonutused liikmesriikidevahelises kapitali liikumises.
(2)
Piiriülestest maksupettustest ja maksudest kõrvalehoidumisest tulenevate probleemide ülemaailmne aspekt on suur mureküsimus kogu maailmas ja liidus. Deklareerimata ja maksustamata tulud vähendavad märkimisväärselt riikide maksutulusid. 22. mail 2013 tõstis Euroopa Ülemkogu esile G8, G20 ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) kestvaid jõupingutusi ülemaailmse standardi väljatöötamisel.
(3)
Nõukogu direktiiviga 2011/16/EL (2) nähakse ette teatava teabe kohustuslik automaatne vahetamine liikmesriikide vahel. Direktiiviga nähakse samuti ette selle rakendamise järkjärguline laiendamine uutele tulu- ja kapitalikategooriatele, et võidelda piiriüleste maksupettuste ja piiriülese maksudest kõrvalehoidumise vastu.
(4)
Nõukogu võttis 9. detsembril 2014 vastu direktiivi 2014/107/EL, (3) millega muudeti direktiivi 2011/16/EL, et laiendada kohustuslikku automaatset teabevahetust kõikidele tululiikidele kooskõlas OECD nõukogu poolt 2014. aasta juulis avaldatud ülemaailmse standardiga, ning tagati sidus, järjepidev ja kõikehõlmav üleliiduline lähenemisviis finantskontosid käsitleva teabe automaatsele vahetusele siseturul.
(5)
Direktiivi 2014/107/EL reguleerimisala on põhimõtteliselt laiem kui direktiivi 2003/48/EÜ oma ja direktiiviga nähakse ette, et reguleerimisala kattumise korral on ülimuslik direktiiv 2014/107/EL. Siiski on veel jäänud juhtumeid, mille korral kohaldataks ainult direktiivi 2003/48/EÜ. Need juhud tulenevad kahe direktiivi lähenemisviiside väikestest erinevustest ja mitmesugustest konkreetsetest eranditest. Sellistel piiratud juhtudel toob direktiivi 2003/48/EÜ kohaldamine kaasa teabevahetuse topeltstandardid liidus. Sellisest topeltteabevahetusest tulenev kasu on väiksem kui sellega seotud kulud.
(6)
Euroopa Ülemkogu kutsus nõukogu 21. märtsil 2014 üles tagama, et asjakohane liidu õigus viidaks täielikult vastavusse OECDs välja töötatud uue automaatset teabevahetust käsitleva ülemaailmse standardiga. Lisaks kutsus nõukogu direktiivi 2014/107/EL vastuvõtmise ajal komisjoni üles esitama ettepanekut direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta ja viima kõnealuse direktiivi kehtetuks tunnistamine kooskõlla direktiivis 2014/107/EL kindlaks määratud kohaldamiskuupäevaga, võttes asjakohaselt arvesse selles Austria jaoks sätestatud erandit. Seepärast peaks direktiivi 2003/48/EÜ kohaldama Austria suhtes veel ühe täiendava aasta jooksul. Nõukogu seisukohta arvesse võttes oleks vaja direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistada, et vältida topeltteabevahetuse kohustust ja hoida kokku nii maksuametite kui ka ettevõtjate kulusid.
(7)
Nõukogu direktiivi 2014/48/EL (4) kohaselt peavad liikmesriigid 1. jaanuariks 2016 võtma vastu ja avaldama kõnealuse direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. Liikmesriigid peavad hakkama kõnealuseid sätteid kohaldama alates 1. jaanuarist 2017. Direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamisega ei oleks direktiivi 2014/48/EL enam vaja üle võtta.
(8)
Selleks, et tagada finantskontosid käsitleva teabe automaatse esitamise sujuv jätkumine, peaks direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamine jõustuma direktiivis 2014/107/EL kindlaks määratud meetmete kohaldamiskuupäevaga samal päeval.
(9)
Olenemata direktiivi 2003/48/EÜ kehtetuks tunnistamisest, tuleks makseagentide, ettevõtjate ja liikmesriikide poolt kuni kehtetuks tunnistamise kuupäevani kogutud teavet töödelda ja edastada nii, nagu algselt kavandatud, ja enne kõnealust kuupäeva tekkinud kohustused tuleks täita.
(10)
Seoses kinnipeetava maksuga, mida kogutakse direktiivis 2003/48/EÜ osutatud üleminekuperioodil, peaksid liikmesriigid tegelike tulusaajate omandatud õiguste kaitseks endiselt jätkama maksukrediidi andmist või tagasimaksete tegemist ning väljastama taotluse korral tõendeid, mis tagaksid, et tegelikelt tulusaajatelt ei nõutaks sisse kinnipeetavat maksu.
(11)
Tähelepanu tuleks pöörata asjaolule, et struktuurierinevusi arvesse võttes tehti Austriale direktiiviga 2014/107/EL erand, mis võimaldab tal lükata nimetatud direktiivi kohaldamist edasi ühe aasta võrra, kuni 1. jaanuarini 2017. Direktiivi 2014/107/EL vastuvõtmise ajal andis Austria teada, et ta ei kavatse erandit täies mahus kasutada. Selle asemel hakkab Austria piiratud arvu kontode puhul teavet vahetama 2017. aasta septembriks, säilitades erandi ülejäänud juhtudel. Seepärast tuleks lisada erisätted selle tagamiseks, et Austria ning seal asuvad makseagendid ja ettevõtjad jätkavad direktiivi 2003/48/EÜ sätete kohaldamist erandi kehtivuse ajal, välja arvatud nende kontode puhul, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2014/107/EL.
(12)
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, sealhulgas õigust isikuandmete kaitsele, ja ükski käesoleva direktiivi säte ei piira ega kaota neid õigusi.
(13)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki tunnistada direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks ajutiste eranditega, mis on vajalikud omandatud õiguste kaitsmiseks ja direktiiviga 2014/107/EL Austriale lubatud erandi arvesse võtmiseks, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid nõutava ühetaolisuse ja tõhususe tõttu paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(14)
Direktiiv 2003/48/EÜ tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
1. Kui lõigetest 2 ja 3 ei tulene teisiti, tunnistatakse direktiiv 2003/48/EÜ kehtetuks alates 1. jaanuarist 2016.
2. Piiramata lõike 3 kohaldamist, jätkatakse järgmiste direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ (5)) kohustuste kohaldamist:
a)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 4 lõike 2 kohaseid liikmesriikide ja seal asuvate ettevõtjate kohustusi kohaldatakse kuni 5. oktoobrini 2016 või seni, kuni need kohustused on täidetud;
b)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 8 kohaseid makseagentide kohustusi või artikli 9 kohaseid makseagentide liikmesriikide kohustusi kohaldatakse kuni 5. oktoobrini 2016 või seni, kuni need kohustused on täidetud;
c)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 13 lõike 2 kohaseid nende liikmesriikide kohustusi, kelle maksuresident on tegelik tulusaaja, kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2016;
d)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 14 kohaseid nende liikmesriikide kohustusi, kelle maksuresident on tegelik tulusaaja, kohaldatakse seni, kuni need kohustused on täidetud, pidades silmas 2016. aastal ja sellele eelnenud aastatel kogutud kinnipeetavat maksu.
3. Direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ) kohaldatakse Austria suhtes kuni 31. detsembrini 2016, välja arvatud järgmiste kohustuste osas:
a)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 12 kohased Austria kohustused ja seal asuvate makseagentide ja ettevõtjate makse aluseks olevad kohustused, mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud;
b)
direktiivi 2003/48/EÜ artikli 4 lõike 2 teise lõigu kohased Austria ja seal asuvate ettevõtjate kohustused, mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud;
c)
kõik Austria kohustused ja seal asuvate makseagentide ja ettevõtjate makse aluseks olevad kohustused, mis tekivad otseselt või kaudselt seoses direktiivi 2003/48/EÜ artiklis 13 osutatud menetlustega ning mida kohaldatakse kuni 30. juunini 2017 või seni, kuni need kohustused on täidetud.
Olenemata esimesest lõigust, ei kohaldata direktiivi 2003/48/EÜ (nagu seda on muudetud nõukogu direktiiviga 2006/98/EÜ) pärast 1. oktoobrit 2016 nende kontode intressimaksete suhtes, mille korral direktiivi 2011/16/EL I ja II lisas esitatud aruandlus- ja hoolsuskohustused on täidetud ning mille kohta on Austria automaatse teabevahetuse teel edastanud direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõikes 3a osutatud teabe direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõike 6 punktis b sätestatud tähtaja jooksul.
Artikkel 2
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 3
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 10. november 2015