NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 251/2014
ze dne 26. února 2014
o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1601/91
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 (3) a nařízení Komise (ES) č. 122/94 (4) se osvědčila při úpravě aromatizovaných vín, aromatizovaných vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (dále jen „aromatizované vinné výrobky“). Avšak s ohledem na technologické inovace, vývoj trhu a měnící se očekávání spotřebitelů je nezbytné aktualizovat pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu, označování a ochranu zeměpisných označení některých aromatizovaných vinných výrobků, přičemž se musí vzít v úvahu tradiční výrobní postupy.
(2)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost jsou potřebné další změny, aby byly pravomoci svěřené Komisi podle nařízení (EHS) č. 1601/91 uvedeny do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). S ohledem na oblast působnosti těchto změn je vhodné zrušit nařízení (EHS) č. 1601/91 a nahradit jej tímto nařízením. Nařízení (ES) č. 122/94 zavádí pravidla pro aromatizaci a přidávání alkoholu použitelná na některé aromatizované vinné výrobky, která by proto měla být z důvodu přehlednosti začleněna do tohoto nařízení.
(3)
Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (5), není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(4)
Aromatizované vinné výrobky jsou důležité pro spotřebitele, výrobce a zemědělské odvětví v Unii. Opatření platná pro aromatizované vinné výrobky by měla přispět k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, zabránění klamavým praktikám a dosažení transparentnosti trhu a spravedlivé hospodářské soutěže. Tato opatření tak budou chránit dobrou pověst, které aromatizované vinné výrobky z Unie dosáhly na vnitřním i světovém trhu, protože budou nadále zohledňovat tradiční postupy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků, ale i zvýšené požadavky na ochranu spotřebitele a informace. Rovněž by se mělo přihlížet k technologickým inovacím u výrobků, neboť tyto inovace přispívají ke zlepšení jejich jakosti, aniž by to mělo vliv na tradiční charakter dotyčných aromatizovaných vinných výrobků.
(5)
Výroba aromatizovaných vinných výrobků představuje důležité odbytiště pro zemědělské odvětví Unie, což by mělo být právním rámcem zřetelně vyjádřeno.
(6)
V zájmu spotřebitelů by se toto nařízení mělo vztahovat na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh Unie, ať už jsou vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích. S cílem udržet a zlepšit dobrou pověst aromatizovaných vinných výrobků z Unie na světovém trhu by se pravidla stanovená v tomto nařízení měla vztahovat rovněž na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
(7)
Pro zajištění přehlednosti a transparentnosti právních předpisů Unie týkajících se aromatizovaných vinných výrobků je nutné jasně vymezit výrobky, na které se uvedené právní předpisy vztahují, kritéria pro výrobu, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, a zejména obchodní označení. Rovněž by měla být stanovena zvláštní pravidla týkající se dobrovolného údaje o provenienci, která doplní pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Stanovením těchto pravidel se upravují všechny fáze výrobního řetězce a spotřebitelé jsou chráněni a řádně informováni.
(8)
Vymezení aromatizovaných vinných výrobků by měla i nadále respektovat tradiční jakostní postupy, ale měla by být aktualizována a zlepšena s ohledem na technologický rozvoj.
(9)
Aromatizované vinné výrobky by se měly vyrábět v souladu s určitými pravidly a omezeními, která zaručí, že očekávání spotřebitelů, pokud jde o jakost a výrobní metody, budou splněna. Mají-li být mezinárodní normy v této oblasti dodrženy, měly by být stanoveny výrobní metody a Komise by měla zpravidla brát v úvahu standardy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
(10)
Na aromatizované vinné výrobky by se měly vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 (7).
(11)
Ethanol použitý při výrobě aromatizovaných vinných výrobků by kromě toho měl být výhradně zemědělského původu, aby tyto výrobky odpovídaly očekáváním spotřebitelů a byly v souladu s tradičními jakostními postupy. Tímto způsobem se rovněž zajistí odbytiště pro základní zemědělské produkty.
(12)
Vzhledem k významu a složitosti odvětví aromatizovaných vinných výrobků je třeba stanovit zvláštní pravidla pro popis a obchodní úpravu aromatizovaných vinných výrobků a doplnit ustanovení o označování stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Tato zvláštní pravidla by rovněž měla zabránit zneužívání obchodních označení aromatizovaných vinných výrobků v případě výrobků, které nesplňují požadavky stanovené v tomto nařízení.
(13)
S ohledem na usnadnění poskytování srozumitelnějších informací spotřebitelům by mělo být umožněno, nahradit obchodní označení stanovené v tomto nařízení vžitým názvem výrobku ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.
(14)
Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (8) se použije mimo jiné na zpracované zemědělské výrobky určené k použití jako potraviny, mezi něž patří i aromatizované vinné výrobky. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky stanovené v uvedeném nařízení a v aktech přijatých v souladu s ním, mohou být tedy uvedeny na trh jako ekologické aromatizované vinné výrobky.
(15)
Při uplatňování politiky jakosti v souladu se Smlouvou o fungování EU a v zájmu vysoké úrovně jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením by členské státy měly mít možnost přijmout přísnější pravidla než ta, která jsou stanovena v tomto nařízení a která se týkají výroby, popisu, obchodní úpravy a označování aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením vyrobených na jejich území, v rozsahu, v jakém jsou tato pravidla v souladu s právem Unie.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (9), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10) a ustanovení o zeměpisných označeních v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (11) se nevztahují na aromatizované vinné výrobky, měla by být pro ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků stanovena zvláštní pravidla. Zeměpisná označení by měla být použita pro identifikaci aromatizovaných vinných výrobků jako výrobků pocházejících z území určité země, určitého regionu nebo místa na tomto území, jestliže lze určitou jakost, pověst nebo jinou vlastnost aromatizovaných vinných výrobků v podstatě přičíst jeho zeměpisnému původu, a tato zeměpisná označení by měla být zapsána Komisí do rejstříku.
(17)
Toto nařízení by mělo stanovit postup pro zápis, soulad, změnu a případné zrušení zeměpisných označení Unie a třetích zemí.
(18)
Orgány členských států by měly být odpovědné za zajišťování souladu s tímto nařízením a měla by být přijata ustanovení, aby Komise tento soulad mohla sledovat a ověřovat jeho dodržování.
(19)
Za účelem doplnění nebo změn některých prvků tohoto nařízení, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení výrobních postupů pro aromatizované vinné výrobky; kritéria pro vymezení zeměpisných oblastí a pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti; podmínky, za kterých mohou pro specifikace výrobku platit dodatečné požadavky; stanovení případů, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení a omezení, která platí pro druh žadatele, který může požádat o tuto ochranu; stanovení podmínek týkajících se žádosti o ochranu zeměpisného označení; přezkum prováděný Komisí a řízení o námitce a postupy pro změnu a zrušení zeměpisných označení; stanovení podmínek pro přeshraniční žádosti; stanovení dne podání žádosti a dne, od kterého je účinná ochrana a dne, od kterého je účinná její změna; stanovení podmínek týkajících se specifikace produktu, včetně podmínek, za nichž se změna považuje za menší a podmínek týkajících se žádostí o změnu specifikace výrobku chráněného zeměpisného označení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu a podmínek týkajících se schválení těchto změn; omezení týkající se chráněného názvu; povahu a druh oznamovaných informací při výměně informací mezi členskými státy a Komisí; způsoby oznamování; pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům a podmínky a způsob zveřejnění informací; Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, pokud jde o metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků; rozhodnutí o udělení ochrany zeměpisného označení a o zamítnutí žádostí o tuto ochranu, rozhodnutí o zrušení ochrany zeměpisného označení a o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení; rozhodnutí o schválení menší změny specifikací výrobku; informace o zeměpisném označení, které mají být obsaženy ve specifikaci výrobku; způsoby zpřístupnění rozhodnutí týkajících se ochrany nebo zamítnutí zeměpisných označení veřejnosti; podávání přeshraničních žádostí; kontroly a ověřování prováděné členskými státy; postup, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení; správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy a Komisí a pravidla pro poskytování informací nezbytných pro uplatňování ustanovení o žádostech o výměnu informací mezi členskými státy a Komisí, včetně způsobů správy oznamovaných informací, jakož i pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení a způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti; by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(21)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů, aniž vzhledem ke zvláštnímu charakteru uvedených aktů uplatní nařízení (EU) č. 182/2011, zveřejnit jednotný dokument v Úředním věstníku Evropské unie, rozhodnout o tom, zda zamítne žádost o ochranu zeměpisného označení z důvodu nepřípustnosti, a vytvořit a vést rejstřík zeměpisných značení chráněných podle tohoto nařízení, včetně údajů o stávajících zeměpisných označeních v tomto rejstříku nebo jejich výmazu z rejstříku.
(22)
Při přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by mohly vzniknout potíže, jimiž se toto nařízení nezabývá. Na Komisi by za tímto účelem měla být přenesena pravomoc přijmout nezbytná přechodná opatření.
(23)
K usnadnění hladkého přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by měl být poskytnut dostatečný časový prostor a stanovena vhodná úprava. V každém případě by mělo být uvádění stávajících zásob na trh povoleno od okamžiku uplatňování tohoto nařízení až do vyčerpání těchto zásob.
(24)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovení pravidel pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a dopadů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků.
2. Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení (EU) č. 1169/2011, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
3. Toto nařízení se vztahuje na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh v Unii bez ohledu na to, jsou-li vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích, jakož i na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„obchodním označením“ název kteréhokoli aromatizovaného vinného výrobku stanoveného v tomto nařízení;
2)
„popisem“ seznam specifických vlastností aromatizovaného vinného výrobku;
3)
„zeměpisným označením“ označení identifikující aromatizovaný vinný výrobek jako pocházející z oblasti, konkrétního místa nebo země, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost takového výrobku přičíst především jeho zeměpisnému původu.
KAPITOLA II
DEFINICE, POPIS, OBCHODNÍ ÚPRAVA A OZNAČENÍ AROMATIZOVANÝCH VINNÝCH VÝROBKŮ
Článek 3
Definice a klasifikace aromatizovaných vinných výrobků
1. Aromatizované vinné výrobky jsou výrobky získané z produktů v odvětví vína podle nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly aromatizovány. Dělí se do těchto kategorií:
a)
aromatizovaná vína;
b)
aromatizované vinné nápoje;
c)
aromatizované vinné koktejly.
2. Aromatizované víno je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části IV bodě 5 přílohy II a v části II bodech 1 a 3 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 75 % celkového objemu;
c)
do něhož může být přidán alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 14,5 % objemových, avšak méně než 22 % objemových a celkový obsah alkoholu nejméně 17,5 % objemových;
3. Aromatizovaný vinný nápoj je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol, není-li v příloze II uvedeno jinak;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 4,5 % objemových, avšak méně než 14,5 % objemových.
4. Aromatizovaný vinný koktejl je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 11 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
který může být přislazen;
f)
který má skutečný obsah alkoholu více než 1,2 % objemových, avšak méně než 10 % objemových.
Článek 4
Výrobní postupy a metody analýzy pro aromatizované vinné výrobky
1. Aromatizované vinné výrobky musí být vyrobeny v souladu s požadavky, omezeními a popisy stanovenými v přílohách I a II.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení povolených výrobních postupů pro získávání aromatizovaných vinných výrobků, přičemž zohlední očekávání spotřebitelů.
Při stanovení povolených výrobních postupů uvedených v prvním pododstavci zohlední Komise výrobní postupy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
3. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků. Tyto metody musí být založeny na příslušných metodách doporučených a zveřejněných Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV), pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl neúčinné nebo nevhodné. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Do přijetí těchto metod Komisí se použijí metody povolené dotyčným členským státem.
4. Na výrobky z vinné révy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků se použijí enologické postupy a omezení stanovené v souladu s článkem 74, čl. 75 odst. 4 a článkem 80 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 5
Obchodní označení
1. Pro jakýkoliv aromatizovaný vinný výrobek uváděný na trh v Unii se použijí obchodní označení stanovená v příloze II, pokud tento výrobek splňuje požadavky na odpovídající obchodní označení stanovené v uvedené příloze. Tato obchodní označení mohou být nahrazena vžitým názvem výrobku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. o) nařízení (EU) č. 1169/2011.
2. Jestliže aromatizované vinné výrobky splňují požadavky více než jednoho obchodního označení, je povoleno používání pouze jednoho z těchto obchodních označení, není-li v příloze II uvedeno jinak.
3. V popisu, obchodní úpravě nebo označení alkoholického nápoje, který nevyhovuje požadavkům stanoveným v tomto nařízení, nesmí být použito spojení slov nebo obratů, jako jsou „druh“, „typ“, „styl“, „značky“, „s příchutí“ nebo jakékoli jiné výrazy podobné jakémukoli obchodnímu označení.
4. Obchodní označení mohou být doplněna nebo nahrazena zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení.
5. Aniž je dotčen článek 26, obchodní označení nesmějí být doplněna chráněnými označeními původu nebo chráněnými zeměpisnými označeními, na něž mají nárok vinné výrobky.
Článek 6
Další údaje u obchodního označení
1. Obchodní označení uvedená v článku 5 mohou být rovněž doplněna těmito údaji týkajícími se obsahu cukru v aromatizovaném vinném výrobku:
a) „extra suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 30 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 15 % objemových;
b) „suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 50 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 16 % objemových;
c) „polosuchý“: pro výrobky s obsahem cukru 50 až 90 gramů na litr;
d) „polosladký“: pro výrobky s obsahem cukru vyšším než 90 a menším než 130 gramů na litr;
e) „sladký“: pro výrobky s obsahem cukru 130 gramů na litr nebo vyšším.
Obsah cukru uvedený v prvním pododstavci písm. a) až e) je vyjádřen jako invertní cukr.
Údaje „polosladký“ a „sladký“ mohou být doprovázeny údajem o obsahu cukru vyjádřeném v gramech invertního cukru na litr.
2. Pokud je obchodní označení doplněno údajem „šumivý“ nebo je tento údaj jeho součástí, musí množství použitého šumivého vína činit nejméně 95 %.
3. Obchodní označení mohou být rovněž doplněna odkazem na hlavní použitou látku určenou k aromatizaci.
Článek 7
Údaj o provenienci
Je-li uvedena provenience aromatizovaných vinných výrobků, musí odpovídat místu, kde byl aromatizovaný vinný výrobek vyroben. Provenience musí být uvedena slovy „vyrobeno v (…)“ nebo vyjádřena rovnocenným výrazem s doplněním názvu odpovídajícího členského státu nebo třetí země.
Článek 8
Používání jazyka v obchodní úpravě a označování aromatizovaných vinných výrobků
1. Obchodní označení uvedená kurzívou v příloze II se na etiketě ani při obchodní úpravě aromatizovaných vinných výrobků nepřekládají.
Další údaje podle tohoto nařízení vyjádřené slovy se uvádějí alespoň v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
2. Název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení se uvádí na etiketě v jazyce nebo jazycích, v němž je zapsáno, a to i tehdy, pokud se zeměpisným označením nahrazuje obchodní označení v souladu s čl. 5 odst. 4.
Píše-li se název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení jinou než latinskou abecedou, může se název rovněž uvést v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
Článek 9
Přísnější pravidla stanovená členskými státy
Členské státy mohou v rámci uplatňování politiky jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení, které jsou vyrobeny na jejich území, nebo pro zavedení nových zeměpisných označení stanovit pro výrobu a popis přísnější pravidla než ta, která jsou uvedena v článku 4 a v přílohách I a II, pokud jsou slučitelná s právem Unie.
KAPITOLA III
ZEMĚPISNÁ OZNAČENÍ
Článek 10
Obsah žádostí o ochranu
1. Žádosti o ochranu názvů jako zeměpisných označení zahrnují formální část, ve které se uvádí:
a)
název, který se má chránit;
b)
jméno a adresa žadatele;
c)
specifikace výrobku uvedená v odstavci 2 a
d)
jednotný dokument shrnující specifikaci výrobku uvedenou v odstavci 2.
2. Aby byl výrobek způsobilý pro užívání zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, musí být v souladu s příslušnou specifikací výrobku, která obsahuje alespoň:
a)
název, který se má chránit;
b)
popis výrobku, zejména jeho základní analytické vlastnosti, jakož i uvedení jeho organoleptických vlastností;
c)
případně zvláštní výrobní postupy a specifikace i příslušná omezení pro výrobu výrobku;
d)
vymezení příslušné zeměpisné oblasti;
e)
podrobné údaje potvrzující souvislost uvedenou v čl. 2 odst. 3;
f)
příslušné požadavky stanovené v unijních nebo vnitrostátních prvních předpisech, anebo pokud tak stanoví členské státy, stanovené organizací, která spravuje chráněná zeměpisná označení, s přihlédnutím ke skutečnosti, že tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminační a slučitelné s právem Unie;
g)
uvedení hlavní suroviny, z níž se aromatizovaný vinný výrobek získává;
h)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace výrobku, a jejich konkrétní úkoly.
Článek 11
Žádost o ochranu týkající se zeměpisné oblasti ve třetí zemi
1. Pokud se žádost o ochranu týká zeměpisné oblasti ve třetí zemi, musí obsahovat kromě údajů stanovených v článku 10 údaje, které potvrzují, že daný název je chráněn v zemi původu.
2. Žádost o ochranu zašle Komisi žadatel buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dané třetí země.
3. Žádost o ochranu se podává v některém z úředních jazyků Unie nebo se k ní přiloží ověřený překlad do některého z úředních jazyků Unie.
Článek 12
Žadatelé
1. Žádost o ochranu zeměpisného označení může podat jakákoli dotčená skupina výrobců nebo ve výjimečných případech jednotlivý výrobce. Na žádosti o ochranu se mohou podílet i další dotčené osoby.
2. Výrobci mohou podat žádost o ochranu pouze na aromatizované vinné výrobky, které vyrábějí.
3. V případě názvu označujícího přeshraniční zeměpisnou oblast může být podána společná žádost o ochranu.
Článek 13
Předběžné vnitrostátní řízení
1. Žádosti o ochranu zeměpisného označení aromatizovaných vinných výrobků pocházejících z Unie podléhají předběžnému vnitrostátnímu postupu v souladu s odstavci 2 až 7 tohoto článku.
2. Žádost o ochranu se podává členskému státu, na jehož území má zeměpisné označení původ.
3. Členský stát posoudí, zda žádost o ochranu splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
Členský stát v rámci vnitrostátního řízení zajistí vhodné zveřejnění žádosti o ochranu a stanoví alespoň dvouměsíční lhůtu ode dne zveřejnění, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, vznést proti navrhované ochraně námitku podáním řádně odůvodněného prohlášení danému členskému státu.
4. Pokud členský stát shledá, že zeměpisné označení nesplňuje příslušné požadavky nebo je obecně neslučitelné s právem Unie, žádost zamítne.
5. Pokud členský stát shledá, že příslušné požadavky jsou splněny:
a)
zveřejní jednotný dokument a specifikaci výrobku alespoň na internetu a
b)
postoupí Komisi žádost o ochranu obsahující tyto informace:
i)
jméno a adresu žadatele,
ii)
specifikaci výrobku uvedenou v čl. 10 odst. 2,
iii)
jednotný dokument uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. d),
iv)
prohlášení členského státu, že žádost podaná žadatelem podle jeho názoru splňuje požadované podmínky, a
v)
odkaz na zveřejnění uvedené v písmenu a).
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) se poskytují v některém z úředních jazyků Unie nebo se k nim přiloží ověřený překlad v některém z těchto jazyků.
6. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s tímto článkem do 28. března 2015.
7. Jestliže členský stát nemá vnitrostátní právní předpisy týkající se ochrany zeměpisných označení, může, ovšem pouze přechodně, udělit danému názvu ochranu podle této kapitoly na vnitrostátní úrovni. Tato ochrana je účinná ode dne, kdy byla Komisi podána žádost a její platnost končí dnem, kdy je podle této kapitoly přijato rozhodnutí o zápisu nebo o jeho zamítnutí.
Článek 14
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise zveřejní den podání žádosti o ochranu.
2. Komise přezkoumá, zda žádost o ochranu podle čl. 13 odst. 5 splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
3. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole jsou splněny, zveřejní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup uvedený v čl. 34 odst. 2 jednotný dokument podle čl. 10 odst. 1 písm. d) a odkaz na zveřejnění specifikace výrobku podle čl. 13 odst. 5 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole nejsou splněny, rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů o zamítnutí žádosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 15
Řízení o námitce
Během dvou měsíců ode dne zveřejnění uvedeného v čl. 14 odst. 3 může každý členský stát nebo třetí země nebo každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území jiného členského státu než osoba podávající žádost o ochranu, nebo na území třetí země, vznést u Komise námitku proti navrhované ochraně podáním řádně odůvodněného prohlášení týkajícího se podmínek způsobilosti podle této kapitoly.
Fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny ve třetí zemi, podávají prohlášení buď přímo, nebo prostřednictvím orgánů příslušné třetí země ve lhůtě dvou měsíců uvedené v prvním pododstavci.
Článek 16
Rozhodnutí o ochraně
Komise rozhodne na základě informací, které má k dispozici, po ukončení řízení o námitce uvedeného v článku 15 prostřednictvím prováděcích aktů buď o udělení ochrany zeměpisnému označení, které splňuje podmínky stanovené v této kapitole a je slučitelné s právem Unie, nebo o zamítnutí žádosti, nejsou-li uvedené podmínky splněny. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 17
Homonyma
1. Název, pro který byla podána žádost o ochranu a který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným podle tohoto nařízení, se zapíše s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a ke skutečnému riziku záměny.
2. Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o výrobky pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu daných výrobků odpovídá.
3. Zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, pokud je v praxi dostatečný rozdíl mezi homonymním názvem zapsaným později a názvem v rejstříku již zapsaným, a to s ohledem na potřebu zacházet s dotyčnými výrobci rovným způsobem a neuvádět spotřebitele v omyl.
Článek 18
Důvody zamítnutí ochrany
1. Názvy, které zdruhověly, nesmí být chráněny jako zeměpisné označení.
Pro účely této kapitoly se „názvem, který zdruhověl“ rozumí název aromatizovaného vinného výrobku, který přestože se váže k místu nebo regionu, kde byl tento výrobek původně vyráběn nebo uváděn na trh, se stal v Unii běžným názvem určitého aromatizovaného vinného výrobku.
Při určování, zda název zdruhověl, se přihlíží ke všem významným skutečnostem, zejména:
a)
ke stávající situaci v Unii, především v oblastech spotřeby;
b)
k příslušnému právu Unie nebo vnitrostátnímu právu.
2. Název nesmí být chráněn jako zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky a její proslulosti mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity aromatizovaného vinného výrobku.
Článek 19
Vztah k ochranným známkám
1. Pokud je zeměpisné označení chráněno podle tohoto nařízení, zamítne se žádost o zápis ochranné známky, používané způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, týkající se aromatizovaného vinného výrobku, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána po dni podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi a zeměpisné označení je následně chráněno.
Ochranné známky zapsané v rozporu s prvním pododstavcem se prohlásí za neplatné.
2. Aniž je dotčen čl. 17 odst. 2, může být ochranná známka používaná způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, o niž bylo zažádáno, nebo která je zapsána nebo zavedena svým používáním, umožňují-li to příslušné právní předpisy, na území Unie přede dnem podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi, i nadále používána a obnovena bez ohledu na ochranu zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (13) nebo nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (14).
V takovém případě se používání zeměpisného označení povolí společně s příslušnými ochrannými známkami.
Článek 20
Ochrana
1. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh aromatizovaný vinný výrobek, jenž byl vyroben v souladu s příslušnou specifikací výrobku.
2. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení a aromatizované vinné výrobky s těmito chráněnými názvy v souladu se specifikací výrobku jsou chráněny proti:
a)
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití chráněného názvu:
i)
u srovnatelného výrobku, který nevyhovuje specifikaci výrobku s chráněným názvem, nebo
ii)
pokud toto používání umožňuje těžit z dobré pověsti daného zeměpisného označení;
b)
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo služby nebo je-li chráněný název přeložen, přepsán nebo transliterován či doprovázen výrazy jako „druh“„typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku použitému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo na dokladech týkajících se daného vinařského výrobku, jakož i proti použití přepravního obalu, který by mohl vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ výrobku;
d)
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku.
3. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení nesmějí v Unii zdruhovět ve smyslu čl. 18 odst. 1.
4. Členské státy přijmou vhodná správní opatření a učiní právní kroky k tomu, aby zabránily neoprávněnému používání uvedenému v odstavci 2 zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení nebo toto používání zastavily.
Článek 21
Rejstřík
Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle v čl. 34 odst. 2, vytvoří a vede veřejně přístupný elektronický rejstřík zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, která jsou chráněna podle tohoto nařízení.
V rejstříku uvedeném v prvním pododstavci mohou být jako zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení zapsána zeměpisná označení týkající se výrobků ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou.
Článek 22
Určení příslušného orgánu
1. Členské státy určí příslušný orgán či orgány odpovědné za kontroly dodržování povinností stanovených touto kapitolou v souladu s kritérii stanovenými článkem 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (15).
2. Členské státy zajistí, aby mohl systém kontrol využívat každý hospodářský subjekt dodržující ustanovení této kapitoly.
3. Členské státy sdělí Komisi příslušný orgán nebo orgány uvedené v odstavci 1. Komise jejich názvy a adresy zveřejní a pravidelně je aktualizuje.
Článek 23
Ověření souladu se specifikacemi
1. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem v Unii, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
příslušný orgán nebo orgány uvedené v článku 22 nebo
b)
jeden nebo více kontrolních subjektů odpovědných za ověření ve smyslu čl. 2 druhého pododstavce bodu 5 nařízení (ES) č. 882/2004, které působí jako subjekty pro certifikaci výrobku v souladu s kritérii stanovenými v článku 5 uvedeného nařízení.
Náklady na toto ověření nesou hospodářské subjekty, jichž se týká.
2. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem ve třetí zemi, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
jeden nebo více orgánů veřejné správy určených třetí zemí nebo
b)
jeden nebo více subjektů pro certifikaci.
3. Subjekty uvedené v odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b) musí splňovat požadavky stanovené normou EN ISO/IEC 17065:2012 (Posuzování shody - požadavky na subjekty certifikující výrobky, procesy a služby) a musí být podle této normy schváleny.
4. Ověřují-li orgán nebo orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a) soulad se specifikací výrobku, musí poskytovat náležité záruky objektivity a nestrannosti a mít k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nezbytné k plnění svých úkolů.
Článek 24
Změny specifikace výrobku
1. Žadatel, který splňuje podmínky stanovené v článku 12, může žádat o schválení změny specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti uvedené v čl. 10 odst. 2 písm. d). V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
2. Pokud navrhovaná změna vyžaduje jednu nebo více změn v jednotném dokumentu podle čl. 10 odst. 1 písm. d), použijí se na žádost o změnu obdobně články 13 až 16. Jsou-li však navrhované změny pouze menšího rozsahu, Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne, zda schválí žádost bez ohledu na postup stanovený v čl. 14 odst. 2 a článku 15, a v případě schválení zveřejní údaje podle čl. 14 odst. 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Zrušení
Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické či právnické osoby s oprávněným zájmem rozhodnout prostřednictvím prováděcích aktů o zrušení ochrany zeměpisného označení, pokud již není zajištěn soulad s příslušnou specifikací výrobku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Články 13 až 16 se použijí obdobně.
Článek 26
Stávající zeměpisná označení
1. Zeměpisná označení aromatizovaných vinných výrobků uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1601/91 a jakékoli zeměpisné označení předložené ke schválení v některém členském státě a tímto členským státem schválené do 27. března 2014 jsou automaticky chráněna jako zeměpisná označení podle tohoto nařízení. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení zapíše tato zeměpisná označení do rejstříku stanoveného v článku 21 tohoto nařízení.
2. Členské státy v případě stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 předají Komisi:
a)
formální část podle čl. 10 odst. 1;
b)
vnitrostátní rozhodnutí o schválení.
3. Stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1, ke kterým nejsou do 28. března 2017 předloženy informace podle odstavce 2, ztrácejí ochranu podle tohoto nařízení. Komise učiní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 odpovídající formální kroky k výmazu těchto názvů z rejstříku uvedeného v článku 21.
4. Na stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1 tohoto článku se nepoužije článek 25.
Komise může z vlastního podnětu do 28. března 2018 prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 tohoto článku, pokud nejsou v souladu s čl. 2 bodem 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 27
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatek za účelem uhrazení nákladů, včetně nákladů vzniklých v rámci přezkumu žádostí o ochranu, prohlášení o námitkách, žádostí o změnu a o zrušení podle této kapitoly.
Článek 28
Přenesené pravomoci
1. Za účelem zohlednění specifických vlastností výroby ve vymezené zeměpisné oblasti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o:
a)
kritéria pro vymezení zeměpisné oblasti a
b)
pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. K zajištění jakosti a zpětné vysledovatelnosti výrobků je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 za účelem stanovení podmínek, za nichž může specifikace výrobku obsahovat dodatečné požadavky nad rámec požadavků uvedených v čl. 10 odst. 2 písm. f).
3. Za účelem zajištění práv nebo oprávněných zájmů výrobců nebo hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
případy, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení;
b)
omezení, pro určitý druh žadatele, který může požádat o ochranu zeměpisného označení;
c)
podmínky týkající se žádosti o ochranu zeměpisného označení, přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro změnu a zrušení zeměpisných označení;
d)
podmínky pro přeshraniční žádosti;
e)
stanoví den, kdy byla žádost podána;
f)
den, od kterého začíná ochrana;
g)
podmínky, za nichž se změna považuje za menší podle čl. 24 odst. 2;
h)
den, ke kterému změna vstoupí v platnost;
i)
podmínky týkající se žádostí o změnu specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. d).
4. Za účelem zajištění přiměřené ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článku 33, v nichž stanoví omezení týkající se chráněného názvu.
Článek 29
Prováděcí pravomoci
1. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou, pokud jde o:
a)
informace poskytované ve specifikaci výrobku, jde-li o souvislost uvedenou v čl. 2 bodu 3 mezi zeměpisnou oblastí a konečným výrobkem;
b)
způsoby zveřejňování rozhodnutí o ochraně nebo zamítnutí uvedených v článku 16;
c)
podávání přeshraničních žádostí;
d)
kontroly a ověření prováděná členskými státy, včetně testování.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou a týkající se postupu, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobné údaje o skutečnostech, dokladech a dalších dokumentech předkládaných spolu s žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 30
Nepřípustná žádost
V případě, že je žádost podaná podle této kapitoly považována za nepřípustnou, rozhodne Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 o zamítnutí žádosti jako nepřípustné.
KAPITOLA IV
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Kontroly a ověření aromatizovaných vinných výrobků
1. Za kontroly aromatizovaných vinných výrobků jsou odpovědné členské státy. Přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění souladu s ustanoveními tohoto nařízení, a zejména určí orgán nebo orgány příslušné pro kontrolu dodržování povinností stanovených tímto nařízením v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
2. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy týkající se plnění povinností vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 32
Výměna informací
1. Členské státy a Komise si navzájem oznámí veškeré informace nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení a pro dodržování mezinárodních závazků týkajících se aromatizovaných vinných výrobků. Tyto informace mohou být v případě potřeby předány nebo zpřístupněny příslušným orgánům třetích zemí a mohou být zveřejněny.
2. Aby byla oznámení uvedená v odstavci 1 rychlá, účinná, přesná a nákladově efektivní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací;
b)
způsoby oznamování;
c)
pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům;
d)
podmínky a způsob zveřejnění informací.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví:
a)
pravidla pro poskytování informací nezbytných k uplatňování tohoto článku;
b)
způsoby správy oznamovaných informací a pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení;
c)
způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 27. března 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 vstoupí v platnost pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro aromatizované vinné výrobky. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Nevydá-li výbor v případě prováděcích aktů uvedených čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a v čl. 29 odst. 1 písm. b) žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 1601/91 se zrušuje s účinkem od 28. března 2015.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III tohoto nařízení.
Článek 36
Přechodná opatření
1. Za účelem usnadnění přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/1991 na pravidla stanovená tímto nařízením je Komisi v souladu s článkem 33 svěřena pravomoc přijímat případně akty v přenesené pravomoci týkající se přijetí opatření pozměňujících toto nařízení či opatření odchylujících se od něj, která zůstanou v platnosti do 28. března 2018.
2. Aromatizované vinné výrobky, které nesplňují požadavky tohoto nařízení, avšak byly vyrobeny v souladu s nařízením (EHS) č. 1601/1991 před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
3. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky článků 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení, které byly vyrobeny před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob, jsou-li v souladu s nařízením (EHS) 1601/1991, pokud jde o všechny aspekty neupravené v článcích 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 28. března 2015. Čl. 36 odst. 1 a 3 se však použijí od 27. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 251/2014,
26. veebruar 2014,
aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks tunnistamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1601/91 (3) ja komisjoni määrus (EÜ) nr 122/94 (4) on osutunud edukaks aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide (edaspidi „aromatiseeritud veinitooted”) sektori reguleerimisel. Pidades silmas tehnilisi uuendusi, turu arengut ja tarbijate kasvavaid ootusi, on sellegipoolest vaja ajakohastada eeskirju, mida kohaldatakse teatavate aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse suhtes, võttes samas arvesse veinitoodete valmistamise tavasid.
(2)
Lissaboni lepingu jõustumise tõttu on vaja teha lisamuudatusi, et viia komisjonile määruse (EMÜ) nr 1601/91 kohaselt antud volitused vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklitega 290 ja 291. Arvestades nende muudatuste ulatust, on asjakohane tunnistada määrus (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks ja asendada see käesoleva määrusega. Määrusega (EÜ) nr 122/94 lisati eeskirjad mõnede aromatiseeritud veinitoodete suhtes kohaldatavate lõhna- ja maitseühendite ning alkoholi lisamise kohta ning selguse tagamiseks tuleks need lisada käesolevasse määrusesse.
(3)
Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse aromatiseeritud veinitoodete esitlemise ja märgistamise suhtes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1169/2011 (5).
(4)
Aromatiseeritud veinitooted on olulised liidu tarbijatele, tootjatele ja põllumajandussektorile. Aromatiseeritud veinitoodete suhtes kohaldatavad meetmed peaksid aitama saavutada tarbijakaitse kõrge taseme, turu läbipaistvuse ja ausa konkurentsi ning vältima ebaausat tegevust. Võttes jätkuvalt arvesse aromatiseeritud veinitoodete valmistamise tavasid ning kasvavat nõudmist tarbijakaitse ja teabe järele, kaitsevad võetavad meetmed liidus valmistatavate aromatiseeritud veinitoodete head mainet nii sise- kui ka maailmaturul. Toodete puhul, kus tehnoloogilised uuendused tagavad parema kvaliteedi, tuleks selliste uuendustega arvestada, kui see ei mõjuta asjaomaste aromatiseeritud veinitoodete traditsioonilisi omadusi.
(5)
Aromatiseeritud veinitoodete valmistamine on liidu põllumajandussektori oluline turuväljund, mida tuleks rõhutada õigusliku raamistikuga.
(6)
Tarbijate huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada kõigi liidus turule lastavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes, olenemata sellest, kas need on valmistatud liikmesriikides või kolmandates riikides. Selleks et säilitada ja parandada liidus valmistatud aromatiseeritud veinitoodete mainet maailmaturul, tuleks käesolevas määruses sätestatud eeskirju kohaldada ka liidus ekspordiks toodetavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes.
(7)
Aromatiseeritud veinitooteid käsitlevate liidu õigusaktide selguse ja läbipaistvuse tagamiseks on vaja selgelt määratleda nende õigusaktidega hõlmatud tooted, aromatiseeritud veinitoodete valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kriteeriumid ning eelkõige müüginimetused. Kehtestada tuleks ka sellised erieeskirjad vabatahtliku päritolu märgistuse kohta, mis täiendavad määruses (EL) nr 1169/2011 sätestatud eeskirju. Selliste eeskirjade kehtestamisega on tootmisahela kõik etapid reguleeritud; see kaitseb tarbijaid ning neid teavitatakse nõuetekohaselt.
(8)
Aromatiseeritud veinitoodete määratlused peaksid jätkuvalt järgima traditsioonilisi kvaliteedinõudeid, kuid neid tuleks tehnoloogia arengu tõttu uuendada ja täiustada.
(9)
Aromatiseeritud veinitooteid tuleks valmistada kooskõlas teatavate eeskirjade ja piirangutega, mis tagavad, et tarbijate ootustele vastatakse kvaliteedi ja valmistamisviiside osas. Rahvusvaheliste standardite täitmiseks kõnealuses valdkonnas tuleks kehtestada asjakohased valmistamisviisid ning komisjon peaks üldreeglina võtma arvesse Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud ja avaldatud meetodeid.
(10)
Aromatiseeritud veinitoodete suhtes tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1333/2008 (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1334/2008 (7).
(11)
Lisaks sellele peaks aromatiseeritud veinitoodete valmistamisel kasutatav etüülalkohol olema üksnes põllumajanduslikku päritolu, et vastata tarbijate ootustele ja traditsioonilisele kvaliteedile. See tagab ühtlasi turuväljundi põhilistele põllumajandussaadustele.
(12)
Arvestades aromatiseeritud veinitoodete sektori olulisust ja keerulisust, on asjakohane sätestada aromatiseeritud veinitoodete kirjeldamiseks ja esitlemiseks erieeskirjad, mis täiendavad määruses (EL) nr 1169/2011 sätestatud märgistamise eeskirju. Kõnealused erieeskirjad peaksid hoidma ära aromatiseeritud veinitoodete müüginimetuste kuritarvitamise toodete puhul, mis ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele.
(13)
Selleks et teha nimetused tarbijale arusaadavamaks, peaks olema võimalik lisada käesolevas määruses sätestatud müüginimetustele toote üldtuntud nimetus määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses.
(14)
Nõukogu määrust (EÜ) nr 834/2007 (8) kohaldatakse muu hulgas töödeldud põllumajandustoodete suhtes, mis on ette nähtud toiduna kasutamiseks, sealhulgas aromatiseeritud veinitoodete suhtes. Seetõttu võib nimetatud määruses ja selle alusel vastu võetud õigusaktides sätestatud nõuetele vastavaid aromatiseeritud veinitooteid turule lasta aromatiseeritud maheveinitoodetena.
(15)
Liikmesriikidel peaks kvaliteedipoliitikat rakendades ja selleks, et võimaldada saavutada geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete head kvaliteeti, olema võimalik võtta oma territooriumil valmistatud geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete jaoks vastu rangemad valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise eeskirjad, kui on sätestatud käesolevas määruses, niivõrd kuivõrd need eeskirjad on vastavuses liidu õigusega.
(16)
Võttes arvesse, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 110/2008, (9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1151/2012 (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (11) sätted geograafiliste tähiste kohta ei kehti aromatiseeritud veinitoodete kohta, tuleks sätestada aromatiseeritud veinitoodete geograafiliste tähiste kaitse erieeskirjad. Kasutada tuleks geograafilisi tähiseid, mis näitavad aromatiseeritud veinitoote pärinemist mingi riigi territooriumilt või territooriumi teatud piirkonnast või paikkonnast, kui aromatiseeritud veinitoote omadus, maine või mõni muu tunnus on olulisel määral seostatav toote geograafilise päritoluga, ning komisjon peaks selliseid geograafilisi tähiseid registreerima.
(17)
Käesolevas määruses tuleks sätestada kolmandate riikide ja liidu geograafiliste tähiste registreerimise, nendega seonduvate nõuete täitmise, geograafiliste tähiste muutmise ja võimaliku kehtetuks tunnistamise kord.
(18)
Käesoleva määruse järgimise eest peaksid vastutama liikmesriikide ametiasutused ning tuleks kehtestada vastav kord, et komisjonil oleks võimalik jälgida ja kontrollida määruse täitmist.
(19)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva määruse vähem olulisi osi, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses aromatiseeritud veinitoodete valmistamise protsesside kehtestamisega; geograafiliste piirkondade piiritlemise kriteeriumide ning geograafilistes piirkondades veinitoodete valmistamise eeskirjade, piirangute ja eranditega; tingimustega, mille kohaselt võib toote tehniline kirjeldus sisaldada lisanõudeid; juhtude määratlemisega, millal üksiktootja võib taotleda geograafilise tähise kaitset, ning piirangutega sellise taotleja kategooria suhtes, kes võib taotleda geograafilise tähise kaitset; nende tingimuste kehtestamisega, mida tuleb järgida geograafilise tähise kaitse taotlemisel, komisjonipoolse kontrolli puhul, vastuväidete esitamise menetluse ning geograafiliste tähiste muutmise ja kehtetuks tunnistamise menetluste puhul; piiriülestele taotlustele kohaldatavate tingimuste kehtestamisega; taotluse või nõude esitamise kuupäevaga, millest alates kaitse tekib või muudatus kohaldub; tingimuste kehtestamisega tootespetsifikaatide muutmiseks, sealhulgas selliste tingimuste kehtestamisega, mille esinemisel peetakse muudatust vähem oluliseks, ning muudatuste taotlemise ja heakskiitmise tingimuste kehtestamisega, mille puhul ei ole vaja koonddokumenti muuta; kaitstud nimetusele laienevate piirangutega; liikmesriikide ja komisjoni vahel vahetatava teabe laadiga, teavitamise viisiga, teabele juurdepääsu õigusi või teabesüsteemide avalikkusele kättesaadavaks tegemist käsitlevate eeskirjadega ning sellise teabe avaldamise tingimustega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(20)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused seoses aromatiseeritud veinitoodete koostise määramise analüüsimeetoditega; geograafilise tähise kaitse andmise ja sellest keeldumise otsustega; olemasoleva geograafilise tähise ja kehtestatava geograafilise tähise kaitse kehtetuks tunnistamise otsustega; geograafilise tähisega kaitstud toote tootespetsifikaadis vähem oluliste muudatuste tegemise taotluse rahuldamise otsustega; tootespetsifikaadis esitatava geograafilise tähise määratlusega seonduva teabega; geograafilise tähise kaitse andmise või sellest keeldumise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemise viisidega; piiriüleste taotluste esitamisega; liikmesriikide tehtava kontrolliga; geograafilise tähise kaitse taotluse või muutmise taotluse, sh nende vastuvõetavuse kontrollimise menetlemise eeskirjadega, olemasolevatele geograafilistele tähistele vastuväidete esitamise taotluste, sh nende vastuvõetavuse menetlemise ning olemasolevate geograafiliste tähiste kehtetuks tunnistamise või muutmise ja nendega seonduva teabe esitamise menetlemise eeskirjadega; liikmesriikide tehtava haldus- ja kohapealse kontrolli eeskirjadega; liikmesriikide ja komisjoni vahel toimuva teabevahetuse sätte kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise eeskirjadega; esitatava teabe haldamise korraga, teabe sisu, vormi, esitamise ajastamise, sageduse ning tähtpäevadega ja liikmesriikidele, kolmandate riikide pädevatele asutustele ning üldsusele teabe ning dokumentide edastamise või kättesaadavaks tegemise korraga tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (12).
(21)
Komisjon peaks rakendusaktidega ning nende eripära arvestades määrust (EL) nr 182/2011 kohaldamata avaldama koonddokumendi Euroopa Liidu Teatajas, otsustama, kas lükata geograafilise tähise kaitse taotlus tagasi kui vastuvõetamatu, ning looma käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste registri ja seda pidama, pidades sealhulgas olemasolevate geograafiliste tähiste registrisse kandmise või registrist kustutamise nimekirja.
(22)
Üleminek määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesoleva määruse eeskirjadele võib põhjustada raskusi, mida käesolevas määruses ei käsitleta. Seepärast tuleks komisjonile anda õigus võtta vastu vajalikke üleminekumeetmeid.
(23)
Määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesolevas määruses sätestatud eeskirjadele sujuvaks üleminekuks tuleks jätta piisavalt aega ning näha ette asjakohane menetlus. Igal juhul tuleks lubada olemasolevate varude turustamist pärast käesoleva määruse kohaldamist kuni nende varude ammendumiseni.
(24)
Kuna käesoleva määruse eesmärki kehtestada aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise ning samuti nende geograafiliste tähiste kaitse eeskirjad ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda selle ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise ning samuti nende geograafiliste tähiste kaitse kohta.
2. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse aromatiseeritud veinitoodete esitlemise ja märgistamise suhtes määrust (EL) nr 1169/2011.
3. Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi liidus turule lastavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes, olenemata sellest, kas need on valmistatud liikmesriikides või kolmandates riikides, ning samuti liidus ekspordiks toodetavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „müüginimetus”- käesolevas määruses sätestatud mis tahes aromatiseeritud veinitoote nimetus;
2) „kirjeldus”- aromatiseeritud veinitoote iseloomulike omaduste loetelu;
3) „geograafiline tähis”- tähis, mis näitab aromatiseeritud veinitoote pärinemist teatud piirkonnast, konkreetsest kohast või riigist, kui aromatiseeritud veinitoote kvaliteet, maine või mõned muud omadused on olulisel määral seostatavad toote geograafilise päritoluga.
II PEATÜKK
AROMATISEERITUD VEINITOODETE MÄÄRATLEMINE, KIRJELDAMINE, ESITLEMINE JA MÄRGISTAMINE
Artikkel 3
Aromatiseeritud veinitoodete määratlus ja liigitus
1. Aromatiseeritud veinitooted on tooted, mis on saadud veinisektori toodetest, nagu on osutatud määruses (EL) nr 1308/2013, ning mis on maitsestatud. Need on liigitatud järgmistesse kategooriatesse:
a)
aromatiseeritud veinid,
b)
aromatiseeritud veinijoogid,
c)
aromatiseeritud veinikokteilid.
2. Aromatiseeritud vein on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 II lisa IV osa punktis 5 ning VII lisa II osa punktides 1 ja 3-9, välja arvatud retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 75 % toote kogumahust;
c)
millele võib olla lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 14,5 mahuprotsenti ja alla 22 mahuprotsendi ning üldalkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 17,5 mahuprotsenti.
3. Aromatiseeritud veinijook on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4-9, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50 % toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 4,5 mahuprotsenti ja alla 14,5 mahuprotsendi.
4. Aromatiseeritud veinikokteil on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4-11, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50 % toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
mis võib olla magustatud;
f)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on üle 1,2 mahuprotsendi ja alla 10 mahuprotsendi.
Artikkel 4
Aromatiseeritud veinitoodete valmistamise protsess ja analüüsimeetodid
1. Aromatiseeritud veinitooteid valmistatakse vastavalt I ja II lisas sätestatud nõuetele, piirangutele ja kirjeldustele.
2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse aromatiseeritud veinitoodete lubatud valmistamise protsessid, võttes arvesse tarbijate soove.
Esimeses lõigus osutatud lubatud valmistamise protsessi kehtestamisel võtab komisjon arvesse OIV soovitatud ja avaldatud valmistamisprotsesse.
3. Komisjon võtab vajaduse korral rakendusaktiga vastu analüüsimeetodid aromatiseeritud veinitoodete koostise määramiseks. Kõnealused meetodid põhinevad OIV soovitatud ja avaldatud mis tahes asjakohasel meetodil, välja arvatud juhul, kui see ei oleks seatud eesmärgi saavutamiseks tõhus või sobiv. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Kuni selliste meetodite vastuvõtmiseni komisjoni poolt kasutatakse nende asemel asjaomases liikmesriigis lubatud meetodeid.
4. Aromatiseeritud veinitoodete valmistamiseks kasutatavate viinamarjasaaduste suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 74, artikli 75 lõike 4 ja artikli 80 kohaselt sätestatud veinivalmistustavasid ja piiranguid.
Artikkel 5
Müüginimetused
1. Liidus turule lastud aromatiseeritud veinitoote puhul kasutatakse müüginimetusi, mis on sätestatud II lisas, tingimusel et see toode vastab kõnealuses lisas vastavatele müüginimetustele sätestatud nõuetele. Müüginimetustele võib lisada määruse (EL) nr 1169/2011 artikli 2 lõike 2 punktis o määratletud üldtunnustatud nimetuse.
2. Juhul kui aromatiseeritud veinitoode vastab enam kui ühele müüginimetusele sätestatud nõuetele, on lubatud kasutada üksnes ühte nendest müüginimetusest, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti.
3. Sellise alkohoolse joogi kirjeldamisel, esitlemisel või märgistamisel, mis ei vasta käesoleva määruse nõuetele, ei kasutata koos mis tahes müüginimetusega täiendavaid sõnu või väljendeid, näiteks „samasugune”, „liiki”, „stiili”, „valmistatud”, „maitsega” või muid samalaadseid täiendeid.
4. Müüginimetusi võib täiendada või asendada käesoleva määruse kohaselt kaitstava geograafilise tähisega.
5. Ilma et see piiraks artikli 26 kohaldamist, ei täiendata müüginimetusi veinitoodete puhul lubatud kaitstud päritolunimetuste ega kaitstud geograafiliste tähistega.
Artikkel 6
Lisamärked müüginimetuste juurde
1. Artiklis 5 osutatud müüginimetusi võib täiendada ka järgmiste märgetega aromatiseeritud veinitoote suhkrusisalduse kohta:
a) „väga kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 30 grammi liitri kohta ning, kaldudes kõrvale artikli 3 lõike 2 punktist g, kui aromatiseeritud veini puhul on alkoholisisaldus mahuprotsentides vähemalt 15 mahuprotsenti;
b) „kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 50 grammi liitri kohta ning, kaldudes kõrvale artikli 3 lõike 2 punktist g, kui aromatiseeritud veinide puhul on alkoholisisaldus mahuprotsentides vähemalt 16 mahuprotsenti;
c) „poolkuiv”: kui toote suhkrusisaldus on 50-90 grammi liitri kohta;
d) „poolmagus”: kui toote suhkrusisaldus on 90-130 grammi liitri kohta;
e) „magus”: kui toote suhkrusisaldus on 130 grammi liitri kohta või rohkem.
Esimese lõigu punktides a-e märgitud suhkrusisaldus on väljendatud invertsuhkrus.
Märgetega „poolmagus” ja „magus” võib kaasneda märge suhkrusisalduse kohta, mis väljendatakse invertsuhkru grammides liitri kohta.
2. Kui müüginimetust on täiendatud märkega „vahuvein” või see sisaldab märget „vahuvein”, ei tohi kasutatud vahuveini kogus olla väiksem kui 95 %.
3. Müüginimetusi võib täiendada ka viitega kasutatud põhilisele maitseainele.
Artikkel 7
Viide lähtekohale
Kui osutatakse aromatiseeritud veinitoote lähtekohale, peab see vastama aromatiseeritud veinitoote valmistamise kohale. Lähtekohale osutatakse sõnadega „valmistatud […]” või väljendatakse seda samasisulise terminiga, täiendatuna vastava liikmesriigi või kolmanda riigi nimega.
Artikkel 8
Aromatiseeritud veinitoodete esitlemisel ja märgistamisel kasutatav keel
1. II lisas kaldkirjas sätestatud müüginimetused jäetakse etiketil ja aromatiseeritud veinitoote esitlemisel tõlkimata.
Käesolevas määruses sätestatud lisamärked esitatakse vähemalt ühes liidu ametlikus keeles.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstava geograafilise tähise nimetus on etiketil siiski keeles või keeltes, milles see on registreeritud, isegi kui müüginimetus on artikli 5 lõike 4 kohaselt asendatud geograafilise tähisega.
Kui käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise nimetuse puhul kasutatakse ladina tähestikust erinevat tähestikku, siis võib nimetus olla esitatud ka mõnes muus (ühes või enamas) liidu ametlikus keeles.
Artikkel 9
Liikmesriikide kehtestatud rangemad eeskirjad
Kvaliteedipoliitika rakendamisel käesoleva määruse alusel kaitstavate geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete suhtes, mida toodetakse nende oma territooriumil, või uute geograafiliste tähiste kehtestamise suhtes võivad liikmesriigid kehtestada valmistamise ja kirjeldamise rangemad eeskirjad, kui on artiklis 4 ning I ja II lisas osutatud, kui need on kooskõlas liidu õigusega.
III PEATÜKK
GEOGRAAFILISED TÄHISED
Artikkel 10
Kaitsetaotluste sisu
1. Geograafiliste tähistena esitatud nimetuste kaitse taotlused hõlmavad tehnilist toimikut, mis sisaldab:
a)
kaitstavat nimetust;
b)
taotleja nime ja aadressi;
c)
lõikes 2 osutatud tootespetsifikaati ning
d)
koonddokumenti, milles esitatakse kokkuvõte lõikes 2 osutatud tootespetsifikaadist.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise saamiseks peab toode vastama tootespetsifikaadile, milles on esitatud vähemalt järgmine teave:
a)
kaitstav nimetus;
b)
toote kirjeldus, eelkõige selle põhiliste analüütiliste omaduste kirjeldus ning märge organoleptiliste omaduste kohta;
c)
vajaduse korral valmistamise protsess ja spetsifikatsioon, samuti toote valmistamisel kehtivad asjakohased piirangud;
d)
asjaomase geograafilise piirkonna piiritlus;
e)
üksikasjad, mis näitavad artikli 2 punktis 3 osutatud seoseid;
f)
liidu või riigisiseses õiguses sätestatud või liikmesriikide poolt ette nähtud juhtudel kaitstud geograafilist tähist haldava organisatsiooni kehtestatud kohaldatavad nõuded, võttes arvesse asjaolu, et sellised nõuded peavad olema objektiivsed ja mittediskrimineerivad ja vastama liidu õigusele;
g)
märge peamise tooraine kohta, millest aromatiseeritud veinitoode on saadud;
h)
tootespetsifikaatide tingimuste täitmist kontrollivate asutuste või organite nimi ja aadress ning nende konkreetsed ülesanded.
Artikkel 11
Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud kaitsetaotlus
1. Kui kaitsetaotlus on seotud kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga, peaks see lisaks artiklis 10 sätestatud andmetele sisaldama tõendit, et kõnealune nimetus on oma päritolumaal kaitstud.
2. Kaitsetaotlus edastatakse komisjonile otse taotleja poolt või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste kaudu.
3. Kaitsetaotlus esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühte nimetatud keelde.
Artikkel 12
Taotlejad
1. Iga huvitatud tootjarühm või erandjuhtudel üksiktootja võib esitada taotluse geograafilise tähise kaitseks. Kaitse taotlemises võivad osaleda ka teised huvitatud isikud.
2. Tootja võib kaitsetaotluse esitada üksnes enda valmistatavate aromatiseeritud veinitoodete kohta.
3. Piiriülest geograafilist piirkonda tähistava nimetuse kohta võib esitada ühise kaitsetaotluse.
Artikkel 13
Riigisisene eelmenetlus
1. Liidu päritolu aromatiseeritud veinitoodete geograafilise tähise kaitse taotluste suhtes kohaldatakse riigisisest eelmenetlust kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 2-7.
2. Kaitsetaotlus esitatakse selles liikmesriigis, mille territooriumilt geograafiline tähis pärineb.
3. Liikmesriik vaatab kaitsetaotluse läbi, et kontrollida selle vastavust käesolevas peatükis sätestatud tingimustele.
Liikmesriik korraldab riigisisese menetluse, millega tagatakse kaitsetaotluse piisav avalikustamine ja nähakse ette vähemalt kahe kuu pikkune tähtaeg alates avalikustamisest, mille jooksul kõik tema territooriumil elavad või asutatud ning õigustatud huvi omavad füüsilised või juriidilised isikud võivad esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades liikmesriigile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse.
4. Kui liikmesriik leiab, et geograafiline tähis ei vasta asjaomastele nõuetele või et see ei vasta üldiselt liidu õigusele, lükkab ta taotluse tagasi.
5. Kui liikmesriik leiab, et asjaomased nõuded on täidetud,
a)
avaldab ta koonddokumendi ja tootespetsifikaadi vähemalt Internetis ning
b)
esitab komisjonile kaitsetaotluse, mis sisaldab järgmist teavet:
i)
taotleja nimi ja aadress;
ii)
artikli 10 lõikes 2 nimetatud tootespetsifikaat;
iii)
artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokument;
iv)
liikmesriigi kinnitus, et taotleja esitatud taotlus vastab nõutud tingimustele, ning
v)
punktis a osutatud avaldamise viide.
Esimese lõigu punktis b osutatud teave esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühte nimetatud keelde.
6. Liikmesriigid võtavad käesoleva artikli järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 28. märtsiks 2015.
7. Kui liikmesriigil puuduvad riigisisesed õigusnormid geograafiliste tähiste kaitse kohta, võib ta vastavalt käesolevas peatükis esitatud tingimustele anda nimetusele liikmesriigi tasandil kaitse üksnes ülemineku ajaks alates kuupäevast, mil selle kohta esitati komisjonile taotlus. Selline kaitse lakkab alates käesoleva peatüki kohase registreerimisotsuse või registreerimisest keeldumise otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 14
Komisjonipoolne kontroll
1. Komisjon avalikustab kaitsetaotluse esitamise kuupäeva.
2. Komisjon kontrollib, kas artikli 13 lõikes 5 viidatud kaitsetaotlused vastavad käesolevas peatükis sätestatud tingimustele.
3. Kui komisjon leiab, et käesolevas peatükis sätestatud tingimused on täidetud, avaldab ta artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi ja artikli 13 lõike 5 punktis a osutatud tootespetsifikatsiooni avaldamise viite Euroopa Liidu Teatajas.
4. Kui komisjon leiab, et käesolevas peatükis sätestatud tingimused ei ole täidetud, otsustab ta rakendusaktiga taotluse tagasi lükata. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 15
Vastuväidete esitamise menetlus
Kahe kuu jooksul alates artikli 14 lõikes 3 ette nähtud avaldamisest võivad kõik õigustatud huvi omavad liikmesriigid, kolmandad riigid, füüsilised või juriidilised isikud, kelle elukoht on või kes on asutatud muus liikmesriigis kui see, kus kaitset taotletakse, või kolmandas riigis, esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades komisjonile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse seoses käesolevas peatükis sätestatud abikõlblikkuse tingimustega.
Füüsilised isikud, kelle elukoht on kolmandas riigis, või juriidilised isikud, kes on asutatud kolmandas riigis, esitavad kõnealuse avalduse otse või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuse kaudu esimeses lõigus osutatud kahekuulise tähtaja jooksul.
Artikkel 16
Otsus kaitse alla võtmise kohta
Komisjonile kättesaadava teabe alusel ja artikli 15 kohase vastuväidete esitamise menetluse lõppemisel võtab komisjon rakendusaktiga käesolevas peatükis sätestatud tingimustele vastava ja liidu õigusega kooskõlas oleva geograafilise tähise kaitse alla või lükkab taotluse tagasi, kui kõnealused tingimused ei ole täidetud. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 17
Homonüümid
1. Kui kaitsetaotlus on esitatud sellise nimetuse registreerimiseks, mis on täielikult või osaliselt homonüümne käesoleva määruse sätete kohaselt juba registreeritud nimetusega, siis võetakse registreerimisel arvesse kohalikku ja tavapärast kasutust ning segiajamise ohtu.
2. Ei registreerita homonüümset nimetust, mis võib tekitada tarbijas eksliku arvamuse, et tooted on pärit muult territooriumilt, isegi kui nimetus on sõnasõnaliselt võetuna kõnealuste toodete tegeliku päritoluterritooriumi, -piirkonna või -koha osas täpne.
3. Registreeritud homonüümset nimetust lubatakse kasutada tingimusel, et tegelikult suudetakse tagada hiljem registreeritud homonüümi ja registris juba olemasoleva nimetuse eristamine, võttes arvesse vajadust kohelda asjaomaseid tootjaid erapooletult ning mitte eksitada tarbijaid.
Artikkel 18
Kaitse alla võtmisest keeldumise põhjused
1. Üldnimeks muutunud nimetusi geograafilise tähisena ei kaitsta.
Käesolevas peatükis tähendab „üldnimeks muutunud nimetus” aromatiseeritud veinitoote nimetust, mis hoolimata oma seotusest koha või piirkonnaga, kus toodet algselt toodeti või turule lasti, on liidus muutunud aromatiseeritud veinitoote üldnimeks.
Selleks et otsustada, kas nimetus on või ei ole muutunud üldnimeks, võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:
a)
hetkeolukorda liidus, eelkõige tarbimispiirkondades;
b)
asjakohast liidu või riigisisest õigust.
2. Nimetust ei kaitsta geograafilise tähisena juhul, kui selle kaitsmine võib kaubamärgi mainet ja tuntust arvesse võttes tarbijat aromatiseeritud veinitoote tegeliku olemuse suhtes eksitada.
Artikkel 19
Seos kaubamärkidega
1. Juhul kui geograafiline tähis on käesoleva määruse alusel kaitstud, keeldutakse aromatiseeritud veinitootega seonduva sellise kaubamärgi registreerimisest, mille kasutusele laieneb artikli 20 lõige 2, kui kaubamärgi registreerimise taotlus esitatakse komisjonile pärast geograafilise tähise kaitse taotluse esitamist ning geograafiline tähis võetakse seejärel kaitse alla.
Esimese lõigu sätteid rikkudes registreeritud kaubamärk tunnistatakse kehtetuteks.
2. Ilma et see piiraks artikli 17 lõike 2 kohaldamist, võib olenemata geograafilise tähise kaitsest jätkuvalt kasutada või uuendada kaubamärki, mille kasutusele laieneb artikli 20 lõige 2, mis on taotletud, registreeritud või asjaomaste õigusaktidega ette nähtud juhtudel liidu territooriumil kasutuses juurdunud enne komisjonile geograafilise tähise kaitse taotluse esitamise kuupäeva, tingimusel et selle tühistamiseks või kehtetuks tunnistamiseks puudub alus, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/95/EÜ (13) või nõukogu määruses (EÜ) nr 207/2009 (14).
Sellistel juhtudel lubatakse geograafilist tähist kasutada koos asjakohaste kaubamärkidega.
Artikkel 20
Kaitse
1. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilisi tähiseid võivad kasutada kõik ettevõtjad, kes turustavad aromatiseeritud veinitooteid, mis on valmistatud kooskõlas vastava tootespetsifikaadiga.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilisi tähiseid ning tootespetsifikaadiga kooskõlas kaitstud nimetusi kasutavaid aromatiseeritud veinitooteid kaitstakse
a)
kaitstud nimetuse otsese või kaudse kaubanduslikul eesmärgil kasutamise eest
i)
samalaadsetel toodetel, mis ei vasta kaitstud nimetuse tootespetsifikaadile, või
ii)
kui sellise kasutusega kaasneb geograafilise tähise maine ärakasutamine;
b)
väärkasutuse, imiteerimise või seoste tekitamise eest ka siis, kui toote või teenuse tegelik päritolu on näidatud või kui kaitstud nimetus on tõlgitud, transkribeeritud või translitereeritud või sellele on lisatud väljend „stiil”, „liik”, „meetod”, „valmistatud nagu”, „imitatsioon”, „maitse”, „samasugune” või muu samalaadne väljend;
c)
muude toote lähtekohta, päritolu, laadi või olulisi omadusi käsitlevate valede või eksitavate märgete eest, mis esitatakse asjaomase veinitoote sise- või välispakendil, reklaammaterjalides või tootega seotud dokumentides, ning selliste pakendite kasutamise eest, mis võivad jätta toote päritolust vale mulje;
d)
mis tahes muu tegevuse eest, mis võib tarbijale jätta vale mulje toote tegeliku päritolu kohta.
3. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilised tähised ei muutu liidus üldnimedeks artikli 18 lõike 1 tähenduses.
4. Liikmesriigid võtavad vajalikud haldus- ja kohtumeetmed, et hoida ära ja lõpetada käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste lõikes 2 osutatud ebaseaduslik kasutamine.
Artikkel 21
Register
Komisjon loob ilma artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktidega käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste elektroonilise registri, mis on avalikkusele kättesaadav, ja haldab seda.
Kolmandate riikide toodete geograafilised tähised, mida liidus kaitstakse sellise rahvusvahelise lepingu kohaselt, milles liit on osapool, võib kanda esimeses lõigus osutatud registrisse käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähistena.
Artikkel 22
Pädeva asutuse määramine
1. Liikmesriigid määravad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 (15) artiklis 4 kehtestatud kriteeriumide alusel käesolevas peatükis sätestatud kohustuste täitmise kontrollimise eest vastutava(d) pädeva(d) asutuse(d).
2. Liikmesriigid tagavad, et iga käesolevat peatükki järgival ettevõtjal on õigus olla kontrollisüsteemiga hõlmatud.
3. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõikes 1 osutatud pädeva(d) asutuse(d). Komisjon avalikustab nende nimed ja aadressid ning ajakohastab neid andmeid korrapäraselt.
Artikkel 23
Spetsifikaatide järgimise kontrollimine
1. Liidus asuva geograafilise piirkonnaga seotud käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagab aromatiseeritud veinitoote valmistamise ning selle müügiks ettevalmistamise ajal ja selle järel tootespetsifikaadile vastavuse iga-aastase kontrolli
a)
artiklis 22 osutatud pädev asutus või
b)
üks või mitu kontrolliorganit, kes vastutavad kontrollimise eest määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 2 teise lõike punkti 5 tähenduses ja kes tegutsevad toote sertifitseerimise asutusena kooskõlas kõnealuse määruse artiklis 5 sätestatud nõuetega.
Sellise kontrollimise kulud kannavad kontrollitavad ettevõtjad.
2. Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagab aromatiseeritud veinitoote valmistamise ning müügiks ettevalmistamise ajal ja selle järel tootespetsifikaadile vastavuse iga-aastase kontrolli
a)
kolmanda riigi määratud üks või mitu ametiasutust või
b)
üks või mitu sertifitseerimisasutust.
3. Lõike 1 punktis b ja lõike 2 punktis b osutatud sertifitseerimisasutused vastavad standardile EN ISO/IEC 17065:2012 („Vastavushindamine. Nõuded asutustele, kes sertifitseerivad tooteid, protsesse ja teenuseid”) ning neid akrediteeritakse kooskõlas kõnealuse standardi või juhendiga.
4. Kontrollides tootespetsifikaadile vastavust, peab lõike 1 punktis a ning lõike 2 punktis a osutatud asutus olema piisavalt objektiivne ja erapooletu ning tema käsutuses peavad olema kvalifitseeritud töötajad ja ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid.
Artikkel 24
Tootespetsifikaatide muutmine
1. Artikli 12 tingimustele vastav taotleja võib taotleda käesoleva määrusega kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise heakskiitmist, eelkõige selleks, et võtta arvesse teaduse ja tehnika edusamme või määrata uuesti kindlaks artikli 10 lõike 2 punktis d viidatud geograafiline piirkond. Taotlustes kirjeldatakse ja põhjendatakse taotletud muudatusi.
2. Kui kavandatud muudatus toob kaasa ühe või mitu muudatust artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendis, kohaldatakse artikleid 13-16 muutmistaotluse suhtes mutatis mutandis. Kui aga taotletavad muudatused on väikesed, otsustab komisjon rakendusaktiga, kas kiita muutmistaotlus heaks ilma artikli 14 lõikes 2 ning artiklis 15 sätestatud menetluskorda järgimata, ning heakskiitmise korral avaldab komisjon seejärel artikli 14 lõikes 3 osutatud elemendid. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 25
Kehtetuks tunnistamine
Komisjon võib omal algatusel või õigustatud huvi omava liikmesriigi, kolmanda riigi või füüsilise või juriidilise isiku asjakohaselt põhjendatud taotluse alusel rakendusaktiga otsustada geograafilise tähise kaitse kehtetuks tunnistada, kui asjaomasele tootespetsifikaadile vastavus ei ole enam tagatud. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikleid 13-16 kohaldatakse mutatis mutandis.
Artikkel 26
Olemasolevad geograafilised tähised
1. Määruse (EMÜ) nr 1601/91 II lisas loetletud aromatiseeritud veinitoodete geograafilised tähised ning liikmesriigile esitatud ja selle liikmesriigi poolt enne 27. märtsi 2014 heaks kiidetud mis tahes geograafilised tähised võetakse automaatselt käesoleva määruse kohase kaitse alla. Komisjon kannab need käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga käesoleva määruse artiklis 21 sätestatud registrisse.
2. Lõikes 1 osutatud olemasolevate geograafiliste tähistega seoses edastavad liikmesriigid komisjonile
a)
artikli 10 lõikes 1 ette nähtud tehnilised toimikud;
b)
riigisisesed otsused heakskiitmise kohta.
3. Lõikes 1 osutatud geograafilised tähised, mille kohta ei esitata lõikes 2 osutatud teavet 28. märtsiks 2017, arvatakse käesoleva määruse kaitse alt välja. Komisjon võtab artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga vajalikud meetmed, et kõrvaldada sellised nimetused artiklis 21 sätestatud registrist.
4. Artiklit 25 ei kohaldata käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasolevate geograafiliste tähiste suhtes.
Kuni 28. märtsini 2018 võib komisjon otsustada omal algatusel rakendusaktiga kehtetuks tunnistada käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasoleva geograafilise tähise kaitse, kui see ei vasta artikli 2 punktile 3. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 27
Tasu
Liikmesriikidel on õigus nõuda oma kulude katteks tasu, sealhulgas nende kulude katteks, mis tekivad seoses käesoleva peatüki kohaste kaitsetaotluste, vastuväidete ning muutmise ja kehtetuks tunnistamise taotluste läbivaatamisega.
Artikkel 28
Delegeeritud volitused
1. Selleks et võtta arvesse aromatiseeritud veinitoodete valmistamise eripära piiritletud geograafilises piirkonnas, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte järgmistes valdkondades:
a)
asjaomase geograafilise piirkonna piiritlemise kriteeriumid ning
b)
piiritletud geograafilises piirkonnas veinitoodete valmistamise eeskirjad, piirangud ja erandid.
2. Selleks et tagada toote kvaliteet ja jälgitavus, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, kehtestamaks tingimused, mille kohaselt võib tootespetsifikaat sisaldada lisanõudeid võrreldes artikli 10 lõike 2 punktiga f.
3. Selleks et kaitsta tootjate ja ettevõtjate õigusi ja õigustatud huve, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte:
a)
määramaks kindlaks juhud, millal üksiktootja võib taotleda geograafilise tähise kaitset;
b)
määramaks kindlaks piirangud sellise taotleja kategooria suhtes, kes võib taotleda geograafilise tähise kaitset;
c)
kehtestamaks tingimused, mida tuleb geograafilise tähise kaitse taotlemisega seoses järgida, komisjonipoolne kontroll, vastuväidete esitamise menetlus ning geograafiliste tähiste muutmise ja kehtetuks tunnistamise menetlused;
d)
kehtestamaks piirüleste taotluste suhtes kohaldatavad tingimused;
e)
määramaks taotluse või nõude esitamise kuupäev;
f)
määramaks kaitse alguse kuupäeva;
g)
kehtestamaks tingimused, mille kohaselt käsitatakse muudatust väikesena artikli 24 lõike 2 tähenduses;
h)
määramaks kuupäeva, mil muudatus jõustub;
i)
kehtestamaks käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise taotluse esitamise ja heakskiitmise tingimused, kui selline taotlus ei hõlma muudatusi artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendis.
4. Selleks et tagada piisav kaitse, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad kaitstud nimetustele seatavaid piiranguid.
Artikkel 29
Rakendamisvolitused
1. Komisjon võib rakendusaktiga võtta vajalikud meetmed, mis seonduvad käesoleva peatükiga ning käsitlevad
a)
tootespetsifikaadis esitatavat teavet geograafilise piirkonna ja lõpptoote vahelise seose kohta, millele on osutatud artikli 2 punktis 3;
b)
artiklis 16 osutatud kaitse andmise või tagasilükkamise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemise viise;
c)
piirüleste taotluste esitamist;
d)
liikmesriikide tehtavaid kontrolle, sealhulgas analüüsid.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Komisjon võib rakendusaktiga võtta kõik vajalikud meetmed, mis seonduvad käesoleva peatükiga ning käsitlevad geograafilise tähise kaitse või muutmise taotluste läbivaatamise menetlust, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, samuti vastuväidete, kehtetuks tunnistamise ja muutmise taotluste menetlust, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, ning olemasolevate kaitstud geograafiliste tähiste puhul esitatavat teavet, eelkõige seoses
a)
näidisdokumentide ja edastamisvormidega;
b)
tähtaegadega;
c)
faktide, tõendite ja tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või nõudega.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 30
Vastuvõetamatu taotlus või nõue
Kui käesoleva peatüki kohaselt esitatud taotlust või nõuet käsitatakse vastuvõetamatuna, otsustab komisjon selle kui vastuvõetamatu tagasi lükata artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga.
IV PEATÜKK
ÜLD-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 31
Aromatiseeritud veinitoodete kontrollimine
1. Aromatiseeritud veinitoodete kontrollimise eest vastutavad liikmesriigid. Nad võtavad käesoleva määruse sätete järgimiseks vajalikud meetmed ja eelkõige määravad nad ühe pädeva asutuse, mis vastutab, või pädevad asutused, mis vastutavad käesoleva määrusega kehtestatud kohustuste täitmise kontrollimise eest kooskõlas määrusega (EÜ) nr 882/2004.
2. Komisjon võtab vajaduse korral rakendusaktiga vastu käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste täitmise üle liikmesriikide tehtava haldus- ja kohapealse kontrolli eeskirjad.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 32
Teabevahetus
1. Liikmesriigid ja komisjon teevad üksteisele teatavaks käesoleva määruse kohaldamiseks ja aromatiseeritud veinitooteid käsitlevate rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks vajaliku teabe. Kõnealust teavet võib vajaduse korral edastada või kättesaadavaks teha kolmanda riigi pädevatele asutustele ning selle võib avalikustada.
2. Lõikes 1 osutatud teabe edastamiseks kiirelt, tõhusalt, täpselt ja kulutõhusalt antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada
a)
esitatava teabe laad ja liik;
b)
teavitamise viis;
c)
eeskirjad seoses juurdepääsuõigustega kättesaadavaks tehtud teabele või teabesüsteemidele;
d)
teabe avaldamise tingimused ja vahendid.
3. Komisjon kehtestab rakendusaktiga
a)
eeskirjad käesoleva artikli kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise kohta;
b)
esitatava teabe haldamise korra, samuti eeskirjad teatiste sisu, vormi, ajastuse, sageduse ja tähtaegade kohta;
c)
teabe või dokumentide liikmesriikidele, kolmandate riikide pädevatele asutustele ja avalikkusele edastamise ja kättesaadavaks tegemise kohta.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 33
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 4 lõikes 2, artiklis 28, artikli 32 lõikes 2 ja artikli 36 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 27. märtsist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2, artiklis 28, artikli 32 lõikes 2 ja artikli 36 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 4 lõike 2, artikli 28, artikli 32 lõike 2 ja artikli 36 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 34
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab aromatiseeritud veinitoodete komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee ei esita artikli 4 lõike 3 esimeses lõigus ja artikli 29 lõike 1 punktis b osutatud rakendusaktide puhul oma arvamust, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ning kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
Artikkel 35
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EMÜ) nr 1601/91 tunnistatakse kehtetuks alates 28. märtsist 2015.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse käesoleva määruse III lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.
Artikkel 36
Üleminekumeetmed
1. Et hõlbustada üleminekut määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesolevas määruses sätestatutele, antakse komisjonile vajaduse korral õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse meetmed käesoleva määruse muutmiseks või sellest erandite tegemiseks, mis jäävad kehtima kuni 28. märtsini 2018.
2. Käesoleva määruse nõuetele mittevastavate, kuid kooskõlas määrusega (EMÜ) nr 1601/91 enne 27. märtsi 2014 valmistatud aromatiseeritud veinitoodete turule laskmist võib jätkata kuni varude ammendumiseni.
3. Aromatiseeritud veinitooteid, mis vastavad käesoleva määruse artiklite 1-6 ja artikli 9 nõuetele ning mis on valmistatud enne 27. märtsi 2014, võib turule lasta kuni varude ammendumiseni, eeldusel et need tooted vastavad määrusele (EMÜ) nr 1601/91 kõigis punktides, mida ei ole reguleeritud käesoleva määruse artiklite 1-6 ja artikliga 9.
Artikkel 37
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 28. märtsist 2015. Artikli 36 lõikeid 1 ja 3 kohaldatakse siiski alates 27. märtsist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 26. veebruar 2014