NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/479
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech vývozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Měla by být stanovena společná pravidla pro vývoz z Unie.
(4)
Ve všech členských státech je vývoz téměř úplně liberalizován. Za těchto podmínek je tudíž možné přijmout za zásadu Unie, že vývoz do třetích zemí nepodléhá žádným množstevním omezením, s výhradou výjimek stanovených tímto nařízením a aniž jsou dotčena opatření, jež mohou členské státy přijmout v souladu se Smlouvou.
(5)
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření, by měla být informována Komise.
(6)
Je nezbytné, aby zkoumání vývozních podmínek, vývoje vývoznu, různých hledisek hospodářské a obchodní situace a nutnosti přijetí případných opatření, prováděné zejména na základě informací týkajících se možné potřeby ochranných opatření, probíhalo na úrovni Unie.
(7)
Z tohoto zkoumání může vyplynout, že by Unie měla uplatnit dohled nad určitým vývozem nebo zavést prozatímní ochranná opatření jako ochranu proti nepředvídaným praktikám.
(8)
Ochranná opatření vynucená zájmy Unie by měla být přijímána s náležitým ohledem na stávající mezinárodní závazky.
(9)
Je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém alokace ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčeny předpisy Unie přijaté za stejným účelem. Toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu se závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny průmyslové i zemědělské produkty. Jeho používání by se mělo doplňovat s používáním právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštních předpisů vydaných na základě článku 352 Smlouvy vztahujících se na na zboží vyrobené ze zemědělských produktů. Je však třeba zabránit tomu, aby se ustanovení tohoto nařízení a ustanovení uvedených právních předpisů, zejména jejich ochranné doložky, překrývala.
(11)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁKLADNÍ ZÁSADA
Článek 1
Vývoz produktů z Unie do třetích zemí je volný, to znamená, že nepodléhá žádným množstevním omezením s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA II
POSTUP PRO KONZULTACE A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V UNII
Článek 2
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření ve smyslu kapitoly III, oznámí to Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 (6). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 4
Za účelem posouzení hospodářské a obchodní situace ve vztahu k určitému produktu může Komise požadovat po členských státech, aby jí poskytly statistické údaje o vývoji trhu s tímto produktem a za tím účelem vykonávaly v souladu se svými právními předpisy a s postupem, jejž Komise určí, dohled nad jeho vývozem. Členské státy přijmou veškerá opatření, jež jsou nezbytná pro uskutečnění požadavků Komise, a předávají Komisi požadované údaje. Komise uvědomí ostatní členské státy.
KAPITOLA III
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 5
1. Za účelem zabránění kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo za účelem nápravy takové situace, a pokud zájmy Unie vyžadují okamžitý zásah, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu a s přihlédnutím k povaze produktů a dalším zvláštnostem dotyčných transakcí podmínit vývoz produktu předložením vývozního povolení, které se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 nebo, v naléhavých případech, podle čl. 3 odst. 3.
2. Přijatá opatření se oznamují Evropskému parlamentu, Radě a členským státům. Tato opatření jsou okamžitě použitelná.
3. Opatření mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
4. Je-li Komise požádána členským státem o zásah, rozhodne o této žádosti v souladu s odstavcem 1 do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
5. Pokud Komise uplatní odstavec 1 tohoto článku, rozhodne o přijetí vhodných opatření uvedených v článku 6 ve lhůtě dvanácti pracovních dnů ode dne vstupu opatření, které přijala, v platnost. Pokud do šesti týdnů ode dne vstupu opatření v platnost nejsou žádná opatření přijata, považuje se takové opatření za zrušené.
Článek 6
1. Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout vhodná opatření,
a)
aby zabránila kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo k nápravě takové situace;
b)
aby umožnila plnění mezinárodních závazků přijatých Unií nebo všemi jeho členskými státy, zejména v oblasti obchodu se základními produkty.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
3. Při zavádění množstevních omezení vývozu se přihlíží zejména:
a)
k objemu zboží vyváženého na základě smluv uzavřených za běžných podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost a oznámených Komisi dotyčným členským státem podle jeho vnitrostátních předpisů a
b)
k tomu, aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledovaného zavedením množstevních omezení.
Článek 7
1. V průběhu uplatňování opatření uvedených v článcích 5 a 6 může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
ověřit, zda je uplatňování opatření stále nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některé opatření uvedené v článcích 5 a 6 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
U produktů uvedených v příloze I jsou členské státy do doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu s mezinárodními závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Unií v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím podle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise sdělí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům.
Článek 9
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7).
Článek 10
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování množstevních omezení vývozu členským státem z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 11
Tímto nařízením není dotčeno používání právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů ani zvláštních předpisů přijatých podle článku 352 Smlouvy vztahujících se na zboží vyrobené ze zemědělských produktu. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
Článek 5 tohoto nařízení se však nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, pro které pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi stanoví možnost uplatnění množstevních omezení vývozu. Článek 4 se nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, u kterých pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi vyžadují vystavení licence nebo jiného vývozního dokladu.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1061/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/479,
11. märts 2015,
ühiste ekspordieeskirjade kohta
(kodifitseeritud tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrust (EÜ) nr 1061/2009 (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.
(2)
Ühine kaubanduspoliitika peaks põhinema ühtsetel põhimõtetel.
(3)
Seepärast tuleks sätestada liidu ekspordi ühised eeskirjad.
(4)
Eksport on kõikides liikmesriikides peaaegu täielikult liberaliseeritud. Seetõttu on võimalik liidu põhimõttena kehtestada, et kolmandatesse riikidesse suunduvale ekspordile ei seata mingeid piiranguid, kui käesolevas määruses sätestatud eranditest ei tulene teisiti, ja ilma et see piiraks meetmeid, mida liikmesriigid võivad võtta vastavalt asutamislepingule.
(5)
Komisjonile tuleks teatada, kui liikmesriik leiab, et turu ebahariliku arengu tõttu võivad vajalikuks osutuda kaitsemeetmed.
(6)
On oluline, et liidu tasandil ja nõuandekomitees kontrollitaks eelkõige selle teabe alusel ekspordi tingimusi, ekspordi suundumusi, majanduse ja kaubanduse olukorra eri tahke ja vajaduse korral võetavaid meetmeid.
(7)
Selle kontrolli tulemusena võib ilmneda, et liit peaks teatava ekspordi üle järelevalvet teostama, või et kaitseks ettenägematute asjaolude vastu tuleks rakendada kaitsemeetmeid.
(8)
Liidu huvide seisukohast vajalikud kaitsemeetmed tuleks vastu võtta olemasolevaid rahvusvahelisi kohustusi nõuetekohaselt silmas pidades.
(9)
Ilma et see piiraks samal eesmärgil vastuvõetud liidu sätete kohaldamist, on vaja lubada liikmesriikidel, kes on seotud rahvusvaheliste kohustustega, millega luuakse tegelike või võimalike tarneraskuste puhuks naftasaaduste jaotamise süsteem lepinguosaliste vahel, täita sellest tulenevaid kohustusi kolmandate riikide ees. Seda võimalust tuleks kohaldada, kuni Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu asjakohased meetmed kooskõlas liidu või kõigi liikmesriikide võetud kohustustega.
(10)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada kõikide toodete suhtes, nii tööstus- kui ka põllumajandustoodete suhtes. See peaks kohalduma põllumajandusturgude ühist korraldust kehtestavate õigusaktide ja vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 352 vastuvõetud töödeldud põllumajandustooteid käsitlevate eriõigusaktide täiendusena. Siiski tuleks vältida käesoleva määruse sätete ja nende õigusaktide sätete kattumist, eelkõige kaitseklauslite osas.
(11)
Käesoleva määruse rakendamine nõuab ühetaolisi tingimusi kaitsemeetmete vastuvõtmiseks. Need meetmed peaks vastu võtma komisjon kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (5),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDPÕHIMÕTE
Artikkel 1
Toodete eksport Euroopa Liidust kolmandatesse riikidesse on vaba, see tähendab, et toodete suhtes ei kohaldata mingeid koguselisi piiranguid, välja arvatud need, mida kohaldatakse kooskõlas käesoleva määrusega.
II PEATÜKK
LIIDU TEAVITAMIS- JA NÕUSTAMISKORD
Artikkel 2
Kui liikmesriik leiab, et turu ebahariliku arengu tõttu võib osutuda vajalikuks rakendada kaitsemeetmeid III peatüki tähenduses, teatab ta sellest komisjonile, kes teavitab teisi liikmesriike.
Artikkel 3
1. Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2015/478 (6) alusel loodud kaitsemeetmete komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 5.
Artikkel 4
Teatava toote osas majandusliku ja kaubandusliku olukorra hindamiseks võib komisjon liikmesriikidelt nõuda selle toote turusuundumusi kajastavate statistiliste andmete esitamist ja nõuda selleks, tegutsedes vastavalt siseriiklikule õigusele ja komisjoni kindlaksmääratud korrale, niisuguse toote ekspordi üle järelevalve teostamist. Liikmesriigid teevad kõik, et rahuldada komisjoni nõudmisi ja edastavad komisjonile nõutud andmed. Komisjon teavitab teisi liikmesriike.
III PEATÜKK
KAITSEMEETMED
Artikkel 5
1. Vältimaks esmatarbekaupade puudusest tulenevat kriitilist olukorda või parandamaks niisugust olukorda, ning kui liidu huvid nõuavad kohest sekkumist, võib komisjon liikmesriikide taotlusel või omal algatusel ja võttes arvesse toodete omadusi ja kõnealuste tehingute muud eripära, kehtestada toote ekspordi suhtes ekspordiloa esitamise nõude, mille väljaandmist reguleerivad sätted ja mille suhtes kehtivad piirangud, mis komisjon kehtestab kooskõlas artikli 3 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega või kiireloomulistel juhtudel artikli 3 lõike 3 kohaselt.
2. Euroopa Parlamenti, nõukogu ja liikmesriike teavitatakse võetud meetmetest. Meetmed jõustuvad kohe.
3. Need meetmed võivad piirduda teatavatesse riikidesse suunduva ekspordiga või liidu teatavatest piirkondadest tuleva ekspordiga. Need ei mõjuta tooteid, mis on juba teel liidu piirile.
4. Kui liikmesriik on taotlenud komisjoni sekkumist, teeb viimane lõike 1 kohase otsuse kõige rohkem viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamise kuupäevast.
5. Kui komisjon on tegutsenud vastavalt käesoleva artikli lõikele 1, teeb ta hiljemalt kaheteistkümne tööpäeva jooksul oma võetud meetme jõustumise kuupäevast otsuse artiklis 6 sätestatud asjakohaste meetmete vastuvõtmise kohta. Kui pärast kuue nädala möödumist võetud meetme jõustumise kuupäevast ei ole ühtegi meedet vastu võetud, loetakse see meede tühistatuks.
Artikkel 6
1. Kui liidu huvid seda nõuavad, võib komisjon, toimides kooskõlas artikli 3 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega, võtta vastu asjakohased meetmed:
a)
vältimaks esmatarbekaupade puudusest tuleneva kriitilise olukorra teket või parandamaks niisugust olukorda;
b)
võimaldamaks liidu või kõikide liikmesriikide võetud rahvusvaheliste kohustuste täitmist eelkõige esmatarbekaupade osas.
2. Esimeses lõikes osutatud meetmed võivad piirduda teatavatesse riikidesse suunduva ekspordiga või liidu teatavatest piirkondadest tuleva ekspordiga. Need ei mõjuta tooteid, mis on juba teel liidu piirile.
3. Koguseliste piirangute määramisel võetakse eelkõige arvesse:
a)
enne käesoleva peatüki tähenduses kaitsemeetme jõustumist tavalistel tingimustel sõlmitud ja asjaomase liikmesriigi siseriiklike õigusaktide kohaselt komisjonile teatavaks tehtud lepingute alusel eksporditavate toodete hulka ja
b)
vajadust mitte kahjustada selle eesmärgi saavutamist, milleks koguselised piirangud kehtestati.
Artikkel 7
1. Kui artiklites 5 ja 6 osutatud meede on kasutusel, võib komisjon liikmesriigi taotlusel või omal algatusel:
a)
uurida meetme mõju;
b)
teha kindlaks, kas meetme edasine kohaldamine on vajalik.
Kui komisjoni arvates on meetme edasine kohaldamine vajalik, teavitab ta sellest liikmesriike.
2. Kui komisjon leiab, et mõni artikliga 5 või 6 ette nähtud meede tuleks tühistada või et seda peab muutma, siis toimib komisjon kooskõlas artikli 3 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
IV PEATÜKK
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 8
Ilma et see piiraks asjakohases valdkonnas vastuvõetud liidu eeskirjade kohaldamist ning kuni Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu asjakohased meetmed kooskõlas liidu või kõigi liikmesriikide võetud kohustustega, lubatakse liikmesriikidel I lisas loetletud toodete puhul rakendada erakorralist jaotamissüsteemi, mille korral kehtib enne käesoleva määruse jõustumist võetud rahvusvahelistes kohustustes ettenähtud jaotamiskohustus kolmandate riikide ees.
Liikmesriigid teatavad komisjonile meetmetest, mida nad kavatsevad vastu võtta. Komisjon edastab vastuvõetud meetmed nõukogule ja teistele liikmesriikidele.
Artikkel 9
Komisjon lisab nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 (7) artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.
Artikkel 10
Ilma et see piiraks muude liidu sätete kohaldamist, ei takista käesolev määrus liikmesriike kehtestamast või kohaldamast ekspordi koguselisi piiranguid, selleks et tagada kõlblus, avalik kord või julgeolek ning inimeste, loomade või taimede elu ja tervise kaitse ning kunstilise, ajaloolise või arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkuse kaitse või tööstus- ja kaubandusomandi kaitse.
Artikkel 11
Käesoleva määruse kohaldamine ei piira põllumajandusturgude ühist korraldust kehtestavate õigusaktide ja vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 352 vastuvõetud selliste eriõigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad töödeldud põllumajandustooteid. Käesolev määrus toimib nimetatud õigusakte täiendavana.
Sellegipoolest ei kohaldata käesoleva määruse artiklit 5 nimetatud õigusaktides käsitletud toodete puhul, mille suhtes liidu kaubandusreeglites suhetes kolmandate riikidega nähakse ette koguseliste ekspordipiirangute kohaldamine. Artiklit 4 ei kohaldata nende toodete puhul, mille kohta nimetatud reeglites on kehtestatud litsentsi või muu ekspordidokumenti esitamise nõue.
Artikkel 12
Määrus (EÜ) nr 1061/2009 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas III lisas esitatud vastavustabeliga.
Artikkel 13
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 11. märts 2015