NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/514
ze dne 18. prosince 2014
o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1) a zejména s ohledem na čl. 67 odst. 5 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je nezbytné upřesnit obsah informací, které příslušné orgány členských států musí čtvrtletně podávat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU, aby tak tento orgán mohl posoudit, jak funguje pas pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy v Unii, podmínky provozování činnosti pro alternativní investiční fondy a jejich správce a případný dopad rozšíření působnosti pasu.
(2)
Je důležité zajistit, aby informace podávané příslušnými orgány byly věcné a umožňovaly provést informované posouzení. Všechny příslušné orgány by proto měly podávat informace, které umožňují soudržné posouzení v celé Unii, a zároveň by měla být zachována možnost poskytnout také jakékoli další informace, které by mohly považovat za užitečné, pokud jde o hodnocení celkového fungování pasu EU, vnitrostátních pravidel upravujících neveřejné nabízení a rovněž možného dopadu rozšíření působnosti pasu na fondy a správce ze třetích zemí. Aby bylo zajištěno, že se jednotný soubor požadavků na podávání zpráv uplatní přímo na všechny příslušné orgány, je nezbytné stanovit pravidla pro informace, jež mají být poskytovány orgánu pro cenné papíry a trhy, formou nařízení.
(3)
V zájmu posouzení využívání pasu EU je důležité shromažďovat kvantitativní údaje o správcích alternativních investičních fondů a o alternativních investičních fondech, jež využívají pasy uvedené v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, údaje o jurisdikcích, v nichž dochází k přeshraničním činnostem, a rovněž o druzích přeshraničních činností.
(4)
Nezbytným prvkem celkového fungování pasu EU je účinná spolupráce mezi příslušnými orgány. Pro posouzení účinnosti je nezbytné shromáždit informace o spolupráci mezi příslušnými orgány při výkonu jejich pravomocí v souladu s články 45 a 50 směrnice 2011/61/EU. To znamená posouzení případů, kdy se překrývají různé pravomoci, přijatých opatření v reakci na tuto situaci a rovněž účinnosti spolupráce, pokud jde o načasování, věcnost a důkladnost.
(5)
Pas EU je založen na systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU. Příslušné orgány by proto měly podávat informace o provozování tohoto systému, zvláště pokud jde o načasování, bezproblémovost, kvalitu oznámených informací a případné odchylky při jeho uplatňování.
(6)
Aby bylo možné provést objektivní posouzení, měly by mít příslušné orgány povinnost podávat informace o fungování pasu také z hlediska investorů, zvláště pokud jde o dopady na jejich ochranu. Příslušné orgány by měly také podávat informace o stížnostech, které podali investoři v souvislosti se správci alternativních investičních fondů nebo s těmito fondy usazenými v jiném členském státě, než ve kterém má investor bydliště, o dotazech investorů týkajících se rozdělení pravomocí mezi příslušnými orgány z různých členských států a o jakýchkoli záležitostech, které vyvstaly v souvislosti s opatřeními ohledně nabízení fondů.
(7)
Při posouzení fungování pasu je nutno náležitě zohledňovat úlohu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy při odstraňování rozdílného přístupu příslušných orgánů k přeshraniční správě a nabízení fondů. Příslušné orgány by proto měly sdělovat své názory na užitečnost, načasování, kvalitu a jakékoli další záležitosti týkající se zapojení orgánu pro cenné papíry a trhy.
(8)
V zájmu posouzení fungování nynějších vnitrostátních režimů, které umožňují mimounijním správcům a mimounijním alternativním investičním fondům působit v jednotlivých členských státech, je třeba znát beze zbytku podrobnosti týkající se právních rámců přijatých těmito jednotlivými členskými státy, jejich specifické rysy a odlišnosti ve srovnání s pravidly, jež se uplatňují na unijní správce a unijní alternativní investiční fondy. Rovněž je důležité shromažďovat kvantitativní informace o počtu mimounijních alternativních investičních fondů nabízených v členských státech a mimounijních správců, kteří v členských státech spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy. Tyto informace by měly rovněž obsahovat údaje o opatřeních v oblasti prosazování práva a dohledu a rovněž o doplňujících informacích, které dodaly mimounijní orgány dohledu na základě žádosti.
(9)
Příslušné orgány by poté, co se zapojí do vyjednávání mnohostranných memorand o porozumění, měly sdělovat informace o všech dohodách o spolupráci uzavřených s orgány dohledu třetích zemí, o nichž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy dosud neví. Aby bylo možné posoudit fungování dohod o spolupráci, je důležité shromažďovat informace o účinnosti těchto dohod, např. kvantitativní i kvalitativní informace o využívání různých pravomocí stanovených v těchto dohodách. Mezi tyto informace patří i požadavky na informace, inspekce na místě a sdílení informací. Účinnost spolupráce by měla být posuzována z hlediska významnosti, důkladnosti, načasování a úplnosti poskytované pomoci.
(10)
Příslušné orgány by měly podávat informace o veškerých prvcích režimu třetí země, které de facto nebo de iure způsobují omezení nebo obtíže při výkonu dohledových funkcí příslušného orgánu členského státu nebo s ohledem na přímé přijímání informací od mimounijních subjektů. Kromě toho by měly být shromažďovány informace o stížnostech ze strany investorů, jakož i o opatřeních, jež příslušné orgány v reakci na tyto stížnosti přijaly.
(11)
Posouzení vzájemného působení mezi oběma systémy zavedenými pro správu nebo nabízení alternativních investičních fondů by mělo vycházet z důkazů, které odrážejí celkovou situaci na vnitřním trhu, a také z krátkodobých i dlouhodobých posouzení vývoje na trhu, včetně možných narušení trhu či hospodářské soutěže. Posouzení, zda mají členské státy a jednotlivé třetí země rovné podmínky, například pokud jde o regulační zátěž, podmínky hospodářské soutěže nebo dohled, by měla být založena na důkazech. Příslušné orgány by měly podávat konkrétní informace o obecných nebo konkrétních záležitostech týkajících se třetích zemí a uvádět jejich příčiny.
(12)
Příslušné orgány by měly při podávání informací o možných narušeních trhu a hospodářské soutěže zohledňovat veškeré subjekty kolektivního financování a jejich správce. Je důležité určit, zda a do jaké míry jsou unijní alternativní investiční fondy a subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů zavedené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (2) a jejich správci potenciálně dotčeni zavedením pasu třetí země. Je to významné zvláště s ohledem na to, že se definice mimounijních správců alternativních investičních fondů ve směrnici 2011/61/EU vztahuje na všechny subjekty kolektivního investování usazené v třetích zemích, včetně těch, na které by se jinak vztahovala směrnice 2009/65/ES, pokud by byly usazeny v některém členském státě. Aby bylo možné zhodnotit celkový dopad na trh, je kromě toho nezbytné určit potenciální dopad na další zprostředkovatele působící v odvětví správy majetku, jako jsou depozitáři nebo poskytovatelé služeb,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příslušné orgány podávají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU tyto informace:
a)
informace o fungování pasu EU pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy, jak je stanoveno v článcích 2 až 7;
b)
informace o fungování nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v členských státech a o správě nebo nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v členských státech v souladu s příslušnými vnitrostátními režimy, jak je stanoveno v článcích 8 až 13;
c)
informace o dopadu fungování systémů uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce, jak je stanoveno v článku 14.
Článek 2
V souvislosti s využíváním pasu podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet unijních správců alternativních investičních fondů povolených podle článku 7 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet unijních správců, kteří nabízejí podílové jednotky nebo akcie unijních alternativních investičních fondů podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů a jejich podfondů, které jsou nabízeny podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
c)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy podle článku 33 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů spravovaných podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
d)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiných členských státech prostřednictvím pobočky podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiném členském státě přímo podle článku 33 směrnice 2011/61/EU.
Článek 3
Pokud jde o problémy, které vyvstanou v souvislosti s účinnou spoluprací mezi příslušnými orgány, podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
b)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 5 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
c)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 6 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
d)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření v souladu v čl. 45 odst. 7 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
f)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 8 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
g)
počet zaslaných a přijatých oznámení podle čl. 50 odst. 5 směrnice 2011/61/EU a uvedení opatření přijatých v důsledku oznámení;
h)
pokud jde o žádosti o pomoc vydané příslušným orgánem:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí a obtíže, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
i)
pokud jde o žádosti o pomoc, které obdržel příslušný orgán od příslušných orgánů v jiných členských státech:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
průměrná doba do vydání odpovědi;
j)
počet ověření na místě nebo šetření, která příslušný orgán provedl v jiném členském státě v souladu s čl. 54 odst. 1 směrnice 2011/61/EU a počet žádostí o ověření na místě nebo šetření v jiném členském státě, které byly zamítnuty.
Článek 4
Pokud jde o problémy, jež vyvstaly v souvislosti s účinným fungováním systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
průměrná doba, která uplyne mezi přijetím oznámení se všemi nezbytnými dokumenty od správce alternativního investičního fondu a okamžikem, kdy přijímající příslušný orgán podá oznámení příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
b)
průměrná doba, která uplyne, než příslušný orgán domovského členského státu správce alternativního investičního fondu tomuto správci oznámí, že může provádět přeshraniční činnosti; tato doba se počítá od data předání oznámení s dokumenty příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
c)
počet žádostí příslušného orgánu hostitelské země o objasnění skutečností, které se týkají oznámení;
d)
počet sporů příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu týkajících se postupu oznamování.
Článek 5
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů týkající se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných z jiného členského státu a rovněž alternativních investičních fondů nabízených podle článku 43 směrnice 2011/61/EU, podají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu týkajících se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných správcem usazeným v jiném členském státě, uváděné důvody a způsob, jakým byly tyto stížnosti vyřízeny;
b)
důkazy o nejasnostech ze strany investorů, pokud jde o rozdělení úkolů dohledu mezi příslušné orgány domovské a hostitelské země;
c)
veškeré záležitosti týkající se fungování opatření přijatých správcem a týkajících se nabízení alternativních investičních fondů a opatření, která byla přijata, aby se zabránilo nabízení podílových jednotek nebo akcií alternativních investičních fondů neprofesionálním investorům, jak je požadováno v příloze IV písm. h) směrnice 2011/61/EU.
Článek 6
Pokud jde o zprostředkování ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány podají informace o míře spokojenosti se zprostředkováním provedeným tímto orgánem ve věcech týkajících se fungování pasu pro unijní správce spravující nebo nabízející unijní alternativní investiční fondy.
Článek 7
Pokud jde o účinnost shromažďování a sdílení informací o sledování systémových rizik, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán obdržel informaci od jiného příslušného orgánu, která se týkala sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
opakované informace poskytované v souladu s první větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace získané na dvoustranném základě o významných zdrojích rizika u protistrany předané v souladu s druhou větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet situací, kdy příslušný orgán sdílel s jiným příslušným orgánem informace, které se týkaly sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
informace podávané pravidelně podle článku 25 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU.
Článek 8
Pokud jde o nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v souladu s čl. 36 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet unijních správců, jimž příslušný orgán povolil nabízet ve své jurisdikci mimounijní alternativní investiční fondy v souladu s článkem 36 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených mimounijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán unijním správcům ohledně nabízení mimounijních alternativních investičních fondů;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené unijním správcům v souvislosti s nabízením mimounijních alternativních investičních fondů.
Článek 9
Pokud jde o nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří nabízejí alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně nabízení alternativních investičních fondů podle čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené příslušným orgánem mimounijním správcům alternativních investičních fondů v souvislosti s povinnostmi stanovenými v článcích 22, 23, 24 a 26 až 30 směrnice 2011/61/EU.
Článek 10
Pokud jde o správu unijních alternativních investičních fondů mimounijními správci na základě příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je taková správa povolena, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu, a počet spravovaných unijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně správy unijních alternativních investičních fondů.
Článek 11
Pokud jde o existenci a účinnost dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem členského státu a orgánem dohledu mimounijní země pro účely dohledu nad systémovými riziky, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
existence dvoustranných dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem a orgány dohledu v třetích zemích jiných než těch, které byly sjednány a schváleny pod záštitou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a dotčených třetích zemí;
b)
pokud jde o žádosti o informace nebo pomoc, které podá příslušný orgán orgánům třetí země v souladu s dohodami o spolupráci:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí, včetně obtíží, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
c)
počet návštěv na místě, o jejichž vykonání svým jménem požádal příslušný orgán v souladu s dohodami o spolupráci orgán dohledu třetí země, a rovněž počet žádostí o inspekce na místě, které byly zamítnuty;
d)
počet situací, kdy orgán dohledu třetí země podal v souladu s dohodami o spolupráci nevyžádanou informaci ohledně:
-
jakékoli významné události, která by mohla mít negativní vliv na subjekt, nad nímž je vykonáván dohled,
-
vymáhání nebo regulačních opatření či sankcí, včetně zrušení, přerušení nebo úpravy příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán sdílel s jinými příslušnými orgány informaci, kterou obdržel v souladu s dohodami o spolupráci od orgánů dohledu třetí země pro účely sledování systémového rizika.
Článek 12
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů ve vztahu k nabízení a správě fondů podle příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu, které se týkají alternativních investičních fondů nabízených v dané jurisdikci podle příslušného vnitrostátního režimu;
b)
vymáhání nebo regulační opatření či sankce uložené příslušným orgánem, včetně zrušení, pozastavení nebo změny příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v dané jurisdikci, nebo k mimounijním alternativním investičním fondům nabízeným v dané jurisdikci unijními správci.
Článek 13
Pokud jde o vlastnosti regulačního a dohledového rámce třetí země, které by mohly bránit účinnému výkonu dohledových pravomocí příslušného orgánu, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
problémy nebo překážky při uplatňování regulačního a dohledového rámce, se kterými se příslušný orgán setkal při výkonu svých dohledových pravomocí nad mimounijními správci alternativních investičních fondů nebo mimounijními alternativními investičními fondy;
b)
problémy při získávání informací přímo od mimounijních správců alternativních investičních fondů.
Článek 14
Pokud jde o dopad fungování systémů uvedených v čl. 1 písm. a) a b), příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
důkazy, že správci alternativních investičních fondů, kteří byli usazeni v jejich jurisdikci, se přesunuli do třetích zemí, přičemž upřesní souhrnné údaje o počtu alternativních investičních fondů a majetku ve správě za každou třetí zemi a důvody tohoto přesunu;
b)
podrobné informace o jakémkoli zjištěném nebo očekávaném narušení trhu nebo hospodářské soutěže mezi unijními a mimounijními subjekty kolektivního investování a rovněž unijními a mimounijními správci těchto subjektů;
c)
důkazy, že unijní správci subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci se setkali s obtížemi nebo omezeními při usazování nebo při nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v jakékoliv třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
d)
důkazy, že v třetích zemích existují obtíže nebo omezení, jež ve svém důsledku odrazují unijní správce subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci od rozhodnutí usadit se nebo nabízet subjekty kolektivního investování, které spravují, v jakékoli třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
e)
informace uvádějící jakékoli všeobecné nebo konkrétní obtíže, s nimiž se unijní správci subjektů kolektivního investování setkávají při usazování nebo nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v třetích zemích, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/514,
18. detsember 2014,
teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010, (1) eriti selle artikli 67 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vaja on määrata kindlaks liikmesriikide pädevate asutuste poolt vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 igas kvartalis Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) esitatava teabe sisu, et võimaldada tal hinnata ELi alternatiivseid investeerimisfonde (ELi AIFid) liidus valitsevate või turustavate ELi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate (ELi AIFide valitsejad) Euroopa tegevusloa toimimist, AIFide ja nende valitsejate tegutsemistingimusi ja Euroopa tegevusloa laiendamise võimalikku mõju.
(2)
Oluline on tagada, et pädevate asutuste esitatud teave on asjakohane ja suudab toetada teadlikku hindamist. Kõik pädevad asutused peaksid seega esitama teabe, mis võimaldab kogu liidus ühtset hindamist, säilitades samas võimaluse esitada ka lisateavet, mida nad võiksid pidada kasulikuks, et hinnata Euroopa tegevusloa üldist toimimist, väärtpaberite suunatud pakkumisi reguleerivaid siseriiklikke norme, samuti Euroopa tegevusloa kolmandate riikide fondidele ja valitsejatele laiendamise võimalikku mõju. Selleks et tagada ühtsete aruandlusnõuete kohaldamine otse kõigi pädevate asutuste suhtes, on vaja kehtestada ESMA-le esitatavale teabele normid määruse vormis.
(3)
Selleks et hinnata Euroopa tegevusloa kasutust, on vaja koguda kvantitatiivseid andmeid AIFide valitsejate ja AIFide kohta, kes kasutavad direktiivi 2011/61/EL artiklites 32 ja 33 sätestatud tegevusluba, andmeid jurisdiktsioonide kohta, kus toimub piiriülene tegevus, samuti piiriüleste tegevuste liikide kohta.
(4)
Pädevate asutuste vaheline tõhus koostöö on oluline aspekt Euroopa tegevusloa üldises toimimises. Tõhususe hindamiseks on vaja koguda teavet koostöö kohta pädevate asutuste vahel, kes täidavad oma ülesandeid vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklitele 45 ja 50. See tähendab selliste juhtude hindamist, kus rakendatakse eri pädevusi, võetakse reageerimiseks meetmeid, aga ka koostöö tõhususe hindamist ajastatuse, asjakohasuse ja üksikasjade seisukohast.
(5)
Euroopa tegevusluba põhineb direktiivi 2011/61/EL artiklitega 32 ja 33 kehtestatud teatamissüsteemil. Seepärast peaksid pädevad asutused esitama teavet kõnealuse süsteemi toimimise kohta, eelkõige teatatud teabe õigeaegsuse, kvaliteedi ja teatamise sujuvuse seisukohast ning kõigi selle kasutamisest tulenevate võimalike kõrvalekallete kohta.
(6)
Et võimaldada objektiivset hindamist, peaks pädevatel asutustel olema kohustus esitada teave Euroopa tegevusloa toimimise kohta ka investorite vaatenurgast, eriti seoses mõjuga investorite kaitsele. Pädevad asutused peaksid esitama ka teabe investorite esitatud kaebuste kohta muus kui investori asukohaliikmesriigis asutatud AIFide valitsejate või AIFide peale, investorite järelepärimiste kohta seoses pädevuste jaotamisega eri liikmesriikide pädevate asutuste vahel ja mis tahes küsimuste kohta, mis on tekkinud seoses turustuskokkulepetega.
(7)
Euroopa tegevusloa toimimise hindamisel tuleb nõuetekohaselt võtta arvesse ESMA rolli pädevate asutuste vaheliste erinevuste kõrvaldamisel seoses piiriülese valitsemise või turustamisega. Seepärast peaksid pädevad asutused esitama oma seisukohad ESMA kaasatuse kasulikkuse, ajastuse, kvaliteedi või mis tahes muu küsimuse kohta.
(8)
Et hinnata selliste kehtivate siseriiklike kordade toimimist, millega võimaldatakse kolmandate riikide AIFide valitsejatel ja AIFidel tegutseda üksikutes liikmesriikides, on vaja olla täiesti teadlik eri liikmesriikide vastuvõetud õigusraamistike üksikasjadest, nende eripäradest ja erinevustest, võrrelduna normidega, mida kohaldatakse ELi AIFide valitsejate ja ELi AIFide suhtes. Samuti on oluline koguda kvantitatiivset teavet kolmandate riikide AIFide arvu kohta, mida turustatakse liikmesriikides, ja kolmandate riikide AIFide valitsejate arvu kohta, kes valitsevad või turustavad AIFe liikmesriikides. Selline teave peaks sisaldama ka andmeid täite- ja järelevalvemeetmete kohta, samuti lisateabe kohta, mis on kolmandate riikide järelevalveasutustelt saadud taotluse alusel.
(9)
Pädevad asutused peaksid esitama teabe kolmandate riikide järelevalveasutustega sõlmitud koostöökokkulepete kohta, millest ESMA ei ole veel teada saanud tänu osalemisele mitmepoolsete vastastikuse mõistmise memorandumite läbirääkimistes. Selleks et suuta hinnata koostöökokkulepete toimimist, on oluline koguda teavet selliste kokkulepete tulemuslikkuse kohta, nt kvantitatiivset ja kvalitatiivset teavet kõnealuste kokkulepetega ette nähtud eri volituste kasutamise kohta. See hõlmab teabetaotlusi, kohapealseid külastusi ja teabejagamist. Koostöö tulemuslikkust tuleks hinnata saadud abi asjakohasuse, üksikasjalikkuse, ajastuse ja terviklikkuse seisukohast.
(10)
Pädevad asutused peaksid andma teavet kolmanda riigi korra kõigi aspektide kohta, mis kas de facto või de jure piiravad liikmesriigi pädevaid asutusi järelevalvefunktsioonide täitmisel või kolmandate riikide üksustelt otse teabe saamisel või tekitavad neile sellega seoses probleeme. Lisaks tuleks teavet koguda investorite kaebuste kohta, samuti meetmete kohta, mida pädevad asutused on neile reageerimiseks võtnud.
(11)
AIFide valitsemiseks või turustamiseks loodud kahe süsteemi koostoimimise hindamine peaks põhinema tõendusmaterjalil, mis peegeldab siseturu üldist olukorda, samuti turu arengu lühiajalistel ja pikaajalistel hindamistel, hõlmates võimalikke turuhäireid või konkurentsimoonutusi. Hindamised tuleks teha sellise tõendusmaterjali alusel, mis käsitleb liikmesriikide ja üksikute kolmandate riikide vahel valitsevaid võrdseid tingimusi näiteks regulatiivse koormuse, konkurentsitingimuste või järelevalve osas. Pädevad asutused peaksid esitama konkreetse teabe eri kolmandate riikidega seotud üldiste või spetsiifiliste probleemide kohta ja märkima kõnealuste probleemide allika.
(12)
Esitades teavet võimalike turuhäirete ja konkurentsimoonutuste kohta, peaksid pädevad asutused võtma arvesse kõiki ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjaid ja nende valitsejaid. Oluline on kindlaks teha, kas ja mil määral nii ELi AIFe kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ (2) alusel asutatud vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjaid, samuti nende valitsejaid, võib mõjutada kolmanda riigi tegevusloa kasutusevõtmine. See on eriti oluline, kui võtta arvesse, et kolmandate riikide AIFide valitsejate määratlus direktiivis 2011/61/EL hõlmab kõiki kolmandates riikides asutatud ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjaid, sealhulgas neid, mille suhtes kohaldataks direktiivi 2009/65/EÜ, kui nad oleks asutatud liikmesriigis. Lisaks on selleks, et saaks mõõta üldist mõju turule, vaja teha kindlaks võimalik mõju teistele vahendajatele, kes tegutsevad varade valitsemise sektoris, nt depositooriumidele või teenuseosutajatele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Pädevad asutused esitavad vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) järgmise teabe:
a)
artiklites 2 kuni 7 sätestatud teave selle kohta, kuidas toimib Euroopa tegevusluba ELi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate (AIFide valitsejad) jaoks, kes valitsevad ja/või turustavad ELi alternatiivseid investeerimisfonde (AIFid);
b)
artiklites 8-13 sätestatud teave selle kohta, kuidas toimib ELi AIFide valitsejate poolne kolmandate riikide AIFide turustamine liikmesriikides ning kolmandate riikide AIFide valitsejate poolne AIFide valitsemine ja/või turustamine liikmesriikides vastavalt kohaldatavatele siseriiklikele kordadele;
c)
artiklis 14 sätestatud teave käesoleva lõike punktides a ja b osutatud süsteemide toimimise mõju kohta.
Artikkel 2
Seoses Euroopa tegevusloa kasutamisega esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 7 tegevusloa saanud ELi AIFide valitsejate arv;
b)
direktiivi 2011/61/EL artikli 32 alusel ELi AIFide osakuid või aktsiaid turustavate ELi AIFide valitsejate arv, direktiivi 2011/61/EL artikli 32 alusel turustatavate ELi AIFide ja AIFide investeerimisüksuste arv ning jaotus päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi lõikes;
c)
direktiivi 2011/61/EL artikli 33 alusel ELi AIFe valitsevate ELi AIFide valitsejate arv, direktiivi 2011/61/EL artikli 33 alusel valitsetavate ELi AIFide arv ning jagunemine päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi vahel;
d)
nende ELi AIFide valitsejate arv, kes vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 33 valitsevad teises liikmesriigis asutatud ELi AIFe filiaali kaudu, ning nende ELi AIFide valitsejate arv, kes vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 33 valitsevad teises liikmesriigis asutatud ELi AIFe otse.
Artikkel 3
Probleemide kohta, mis on esinenud seoses pädevate asutuste vahelise tõhusa koostööga, esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
nende juhtude arv, mil pädev asutus on teavitanud AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädevat asutust direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 5 kirjeldatud olukorrast, märkides olukorra liigi;
b)
nende juhtude arv, mil pädev asutus, pärast teavitamist vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse poolt direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 5 kirjeldatud viisil, on võtnud kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikes 5 sätestatud meetmeid, märkides võetud meetmete liigi;
c)
nende juhtude arv, mil pädev asutus pärast AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teavitamist direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 5 kirjeldatud olukorrast on võtnud kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikes 6 sätestatud meetmeid, märkides võetud meetmete liigi;
d)
nende juhtude arv, mil pädev asutus on teavitanud AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädevat asutust direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 7 kirjeldatud olukorrast, märkides olukorra liigi;
e)
nende juhtude arv, mil pädev asutus, pärast teavitamist vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse poolt direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 7 kirjeldatud viisil, on võtnud vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikele 7 meetmeid, märkides võetud meetmete liigi;
f)
nende juhtude arv, mil pädev asutus pärast AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teavitamist direktiivi 2011/61/EL artikli 45 lõikes 7 kirjeldatud olukorrast on võtnud kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikes 8 sätestatud meetmeid, märkides võetud meetmete liigi;
g)
direktiivi 2011/61/EL artikli 50 lõike 5 alusel saadetud ja saadud teadete arv, märkides teate alusel võetud meetmed;
h)
seoses pädeva asutuse esitatud abitaotlustega:
-
taotluste arv ja liik;
-
tagasilükatud taotluste arv ja tagasilükkamise põhjused;
-
mil määral oldi saadud abiga rahul ja esinenud raskused;
-
keskmine vastuse saamise aeg;
i)
seoses abitaotlustega, mille pädev asutus on saanud teise liikmesriigi pädevatelt asutustelt:
-
taotluste arv ja liik;
-
tagasilükatud taotluste arv ja tagasilükkamise põhjused;
-
keskmine vastuse andmise aeg;
j)
kohapealsete kontrollide või uurimiste arv, mida pädev asutus on teises liikmesriigis teinud vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 54 lõikele 1, ja teises liikmesriigis kohapealse kontrolli või uurimise taotluste arv, mis lükati tagasi.
Artikkel 4
Seoses probleemidega, mis on esinenud seoses direktiivi 2011/61/EL artiklitega 32 ja 33 kehtestatud teatamissüsteemi tulemusliku toimimisega, esitab pädev asutus järgmise teabe:
a)
keskmine aeg AIFi valitsejalt nõuetekohase teate saamisest kuni hetkeni, mil teate saanud pädev asutus teavitab vastuvõtva liikmesriigi pädevat asutust;
b)
keskmine aeg, mis kulub AIFi valitseja päritoluliikmesriigi pädeval asutusel talle teatamiseks, et ta võib alustada piiriülest tegevust, arvutatuna teatise edastamise kuupäevast vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele;
c)
nende taotluste arv, mille vastuvõtva riigi pädevad asutused on esitanud teatega seoses selgituste saamiseks;
d)
teavitamise protsessiga seotud selliste vaidluste arv, kuhu on kaasatud nii päritolu- kui ka vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused.
Artikkel 5
Investorikaitse probleemide kohta seoses AIFidega, mida turustatakse või valitsetakse teisest liikmesriigist, samuti seoses AIFidega, mida turustatakse direktiivi 2011/61/EL artikli 43 alusel, esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
investorite poolt pädevale asutusele esitatud selliste kaebuste arv ja liik, mis seonduvad teises liikmesriigis asutatud AIFi valitseja turustatavate või valitsetavate AIFidega, samuti esitatud põhjused ja kuidas need kaebused lahendati;
b)
tõendusmaterjal investorite hulgas selguse puudumise kohta seoses järelevalveülesannete jaotumisega päritolu- ja vastuvõtva riigi pädevate asutuste vahel;
c)
mis tahes probleemid seoses AIFi valitseja kehtestatud AIFide turustamise korra toimimisega ja seoses sellise korra toimimisega, millega välditakse AIFi osakute või aktsiate turustamist jaeinvestoritele, nagu nõutud direktiivi 2011/61/EL IV lisa punkti h alusel.
Artikkel 6
Seoses ESMA-poolse vahendamisega esitavad pädevad asutused teabe sellega rahulolu taseme kohta küsimustes, mis käsitlevad ELi AIFe valitsevate ja/või turustavate ELi AIFide valitsejate Euroopa tegevusloa toimimist.
Artikkel 7
Teabe kogumise ja jagamise tulemuslikkuse kohta seoses süsteemsete riskide järelevalvega esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
nende juhtude arv, mil pädev asutus on saanud teiselt pädevalt asutuselt teavet seoses süsteemsete riskide järelevalvega, eristades järgmist:
-
korduv teave, mis on tehtud kättesaadavaks vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 25 lõike 2 esimesele lausele;
-
selline kahepoolne teave vastaspoole riski oluliste allikate kohta, mis on edastatud vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 25 lõike 2 teisele lausele;
-
juhtumipõhine teave, mida on vahetatud kahepoolselt vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 53;
b)
nende juhtude arv, mil pädev asutus on jaganud teavet teise pädeva asutusega seoses süsteemsete riskide järelevalvega, eristades järgmist:
-
vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 25 korrapäraselt esitatud teave;
-
vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 53 kahepoolselt vahetatud juhtumipõhine teave.
Artikkel 8
Seoses kolmandate riikide AIFide turustamisega ELi AIFide valitsejate poolt vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 36 lõikele 1 esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
milliste õigussätete alusel on selline turustamine lubatud, sealhulgas kohaldatavate eritingimuste kirjeldus;
b)
ELi AIFide valitsejate arv, kellele pädev asutus on andnud loa turustada kolmandate riikide AIFe oma jurisdiktsioonis vastavalt direktiivi 2011/61/EL artiklile 36, ning turustatavate kolmandate riikide AIFide arv;
c)
nende teabetaotluste arv, mille pädev asutus on adresseerinud ELi AIFide valitsejatele seoses kolmandate riikide AIFide turustamisega;
d)
täite- või järelevalvemeetmed või karistused, mida on ELi AIFide valitsejate suhtes kohaldatud seoses kolmandate riikide AIFide turustamisega.
Artikkel 9
Seoses AIFide turustamisega kolmandate riikide AIFide valitsejate poolt vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 42 lõikele 1 esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
milliste õigussätete alusel on selline turustamine lubatud, sealhulgas kohaldatavate eritingimuste kirjeldus;
b)
nende kolmandate riikide AIFide valitsejate arv, kes turustavad AIFe pädeva asutuse jurisdiktsioonis vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 42 lõikele 1, ja turustatavate AIFide arv;
c)
nende teabetaotluste arv, mille pädev asutus on adresseerinud kolmandate riikide AIFide valitsejatele seoses AIFide turustamisega vastavalt direktiivi 2011/61/EL artikli 42 lõikele 1;
d)
täite- või järelevalvemeetmed või karistused, mida pädev asutus on kolmandate riikide AIFide valitsejate suhtes kohaldanud seoses direktiivi 2011/61/EL artiklites 22, 23, 24 ja 26-30 sätestatud kohustustega.
Artikkel 10
Seoses ELi AIFide valitsemisega kolmandate riikide AIFide valitsejate poolt vastavalt siseriiklikele kordadele esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
milliste õigussätete alusel on selline valitsemine lubatud, sealhulgas kohaldatavate eritingimuste kirjeldus;
b)
selliste kolmandate riikide AIFide valitsejate arv, kes valitsevad ELi AIFe pädeva asutuse jurisdiktsioonis, ja valitsetavate ELi AIFide arv;
c)
nende teabetaotluste arv, mille pädev asutus on adresseerinud kolmandate riikide AIFide valitsejatele seoses ELi AIFide valitsemisega.
Artikkel 11
Seoses süsteemsete riskide järelevalvet käsitlevate liikmesriigi pädeva asutuse ja kolmanda riigi järelevalveasutuse vaheliste koostöökokkulepete olemasolu ja tõhususega esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
muude pädeva asutuse ja kolmanda riigi järelevalveasutuse vaheliste kahepoolsete koostöökokkulepete olemasolu kui need, mille üle on läbirääkimisi peetud ja kokku lepitud ESMA raames asjaomaste kolmandate riikidega;
b)
seoses teabe- või abitaotlustega, mille pädev asutus on esitanud kolmanda riigi pädevatele asutustele vastavalt koostöökokkulepetele:
-
taotluste arv ja liik;
-
tagasilükatud taotluste arv ja tagasilükkamise põhjused;
-
mil määral oldi saadud abiga rahul ja esinenud raskused;
-
keskmine vastuse saamise aeg;
c)
kohapealsete külastuste arv, mille tegemist tema nimel on pädev asutus vastavalt koostöökokkulepetele kolmanda riigi järelevalveasutuselt taotlenud, samuti nende kohapealsete külastuste arv, millest keelduti;
d)
nende juhtude arv, mil vastavalt koostöökokkulepetele saadi kolmanda riigi järelevalveasutuselt omal algatusel esitatud teavet järgmise kohta:
-
mis tahes teada olev oluline sündmus, mis võiks negatiivselt mõjutada järelevalvealust üksust;
-
täite- või järelevalvemeetmed või karistused, sealhulgas asjaomaste tegevuslubade või registreerimise tagasivõtmine, peatamine või muutmine, mis käsitlevad kolmandate riikide AIFide valitsejaid, kes turustavad või valitsevad AIFe pädeva asutuse jurisdiktsioonis, või on nendega seotud;
e)
nende juhtude arv, mil pädev asutus on vastavalt koostöökokkulepetele jaganud teiste pädevate asutustega kolmanda riigi järelevalveasutustelt saadud teavet, et teostada süsteemsete riskide järelevalvet.
Artikkel 12
Investorikaitse küsimuste kohta seoses kohaldatavate siseriiklike kordade alusel turustamise ja valitsemisega esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
investorite poolt pädevale asutusele esitatud selliste kaebuste arv ja liik, mis seonduvad kohaldatava siseriikliku korra alusel selles jurisdiktsioonis turustatavate AIFidega;
b)
täite- või järelevalvemeetmed või karistused, mida pädev asutus on kohaldanud, sealhulgas asjaomaste tegevuslubade või registreerimise tagasivõtmine, peatamine või muutmine, mis käsitlevad kolmandate riikide AIFide valitsejaid, kes turustavad või valitsevad AIFe kõnealuses jurisdiktsioonis või kolmandate riikide AIFe, mida turustavad kõnealuses jurisdiktsioonis ELi AIFide valitsejad, või on nendega seotud.
Artikkel 13
Seoses kolmanda riigi õigus- ja järelevalveraamistiku aspektidega, mis võivad takistada pädeval asutustel järelevalvefunktsioonide tõhusat täitmist, esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
probleemid või takistused õigus- ja järelevalveraamistiku kohaldamisel, mis pädeval asutusel tekkisid, täites järelevalvefunktsiooni kolmandate riikide AIFide valitsejate või kolmandate riikide AIFide puhul;
b)
probleemid teabe saamisega otse kolmandate riikide AIFide valitsejatelt.
Artikkel 14
Seoses artikli 1 punktides a ja b osutatud süsteemide toimimise mõjuga esitavad pädevad asutused järgmise teabe:
a)
tõendusmaterjal selle kohta, et AIFide valitsejad, kes olid asutatud nende jurisdiktsioonis, on liikunud kolmandatesse riikidesse, esitades koondnäitajad AIFide arvu ja valitsetavate varade kohta kolmandate riikide lõikes ja nimetatud liikumise põhjused;
b)
üksikasjalik teave kõigi tuvastatud või prognoositud turuhäirete või konkurentsimoonutuste kohta ELi ja kolmandate riikide ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate vahel, samuti ELi ja kolmandate riikide ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate valitsejate vahel;
c)
tõendusmaterjal selle kohta, et ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate ELi valitsejad, kes on saanud tegevusloa nende jurisdiktsioonis, on kokku puutunud probleemide või piirangutega mis tahes kolmandas riigis tegevuse alustamisel või seal nende poolt valitsetavate ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate turustamisel, täpsustades kolmanda riigi;
d)
tõendusmaterjal kolmandates riikides esinevate probleemide või piirangute kohta, mis takistavad ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate ELi valitsejatel, kes on saanud tegevusloa nende jurisdiktsioonis, otsustamast alustada tegevust mis tahes kolmandas riigis või turustada seal nende valitsetavaid ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjaid, täpsustades kolmanda riigi;
e)
teave mis tahes muu üldise või konkreetse probleemi kohta, mis ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate ELi valitsejatel esineb kolmandates riikides tegevuse alustamisel või seal nende valitsetavate ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate turustamisel, täpsustades kolmanda riigi.
Artikkel 15
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. detsember 2014