NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1015/2014
ze dne 22. července 2014,
kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a zrušuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 154/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 ze dne 25. října 2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (1), a zejména na čl. 5 odst. 3 a čl. 10 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 4 nařízení (EU) č. 978/2012 (dále jen „nařízení o GSP“) stanoví kritéria pro poskytnutí celních preferencí v rámci obecného režimu systému všeobecných preferencí (dále jen „systém GSP“).
(2)
Ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o GSP stanoví, že země, která byla Světovou bankou během tří po sobě následujících let zařazena mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, by neměla využívat preferencí v rámci systému GSP.
(3)
Podle čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení o GSP by preference v rámci systému GSP neměly být poskytnuty zemi, která využívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém GSP v podstatě pro veškerý obchod.
(4)
Seznam zemí zvýhodněných v rámci obecného režimu systému GSP je stanoven v příloze II nařízení o GSP. Článek 5 nařízení o GSP stanoví, že příloha II má být do 1. ledna každého roku přezkoumána, tak aby v ní byly zohledněny změny oproti kritériím stanoveným v článku 4. Kromě toho stanoví, že země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty mají mít dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému GSP. Uplatňování režimu GSP proto pokračuje po dobu jednoho roku ode dne vstupu změny statusu země na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) v platnost a po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 písm. b).
(5)
Turkmenistán byl v letech 2012, 2013 a 2014 Světovou bankou zařazen mezi země s vyššími středními příjmy. Proto již Turkmenistán není podle čl. 4 odst. 1 písm. a) způsobilý pro status země zvýhodněné v rámci systému GSP a měl by být vyňat z přílohy II nařízení o GSP. Rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP by se mělo použít od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost. V zájmu jednotného uplatňování by měl být Turkmenistán vyňat z přílohy II s účinkem od 1. ledna 2016.
(6)
Preferenční ujednání pro přístup na trh se v různé dny roku 2013 začala uplatňovat s těmito zeměmi: s Peru dne 1. března 2013, s Kolumbií, Hondurasem, Nikaraguou a Panamou dne 1. srpna 2013, s Kostarikou a Salvadorem dne 1. října 2013 a s Guatemalou dne 1. prosince 2013. Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování změny statusu země v rámci systému GSP a v souladu s nařízením o GSP by Peru, Kolumbie, Honduras, Nikaragua, Panama, Kostarika, Salvador a Guatemala měly být vyňaty z přílohy II s účinkem od 1. ledna 2016.
(7)
V čl. 9 odst. 1 nařízení o GSP jsou stanovena specifická kritéria způsobilosti pro poskytování celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (dále jen „režim GSP+“). Klíčovou podmínkou je, že se musí jednat o zemi zvýhodněnou v rámci systému GSP. Seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ je stanoven v příloze III nařízení o GSP.
(8)
Jelikož Kostarika, Guatemala, Salvador, Panama a Peru přestanou být zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP, nebudou již ani zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 nařízení o GSP. Tyto země by proto měly být vyňaty z přílohy III nařízení o GSP s účinkem od 1. ledna 2016.
(9)
Podle nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1421/2013 (2) přestane být Ekvádor od 1. ledna 2015 zemí zvýhodněnou v rámci systému GSP. V důsledku toho, v souladu s článkem 9 nařízení o GSP, přestane být Ekvádor zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ a s účinkem od téhož data by měl být vyňat z přílohy III nařízení o GSP.
(10)
Poté, co dne 1. ledna 2014 vstoupilo v platnost nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1421/2013, se již nepoužije nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 154/2013 (3), které stanovilo konsolidované znění přílohy II a rovněž vynětí Íránu a Ázerbájdžánu ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP. Proto by mělo být v zájmu právní srozumitelnosti zrušeno nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 154/2013. Odchylně od nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1421/2013 by však nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 154/2013 mělo být i nadále použitelné do 22. února 2014, pokud jde o Ázerbájdžán a Írán. Proto je třeba objasnit, že Írán a Ázerbájdžán měly status země zvýhodněné v rámci systému GSP v období od 1. ledna 2014 do 22. února 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (EU) č. 978/2012
Nařízení (EU) č. 978/2012 se mění takto:
1)
V příloze II se ze sloupců A a B vypouštějí tyto země a odpovídající abecední kódy:
CO
Kolumbie
CR
Kostarika
GT
Guatemala
SV
Salvador
HN
Honduras
NI
Nikaragua
PA
Panama
PE
Peru
TM
Turkmenistán
2)
Příloha III se mění takto:
a)
ze sloupců A a B se vypouští tato země a odpovídající abecední kód:
EC
Ekvádor
b)
ze sloupců A a B se vypouštějí tyto země a odpovídající abecední kódy:
CR
Kostarika
GT
Guatemala
SV
Salvador
PA
Panama
PE
Peru
Článek 2
Zrušení
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 154/2013 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odchylně od nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1421/2013 nabývá zrušení účinku dne 23. února 2014, pokud jde o Ázerbájdžán a Írán.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 se použije ode dne 1. ledna 2016.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. a) se použije ode dne 1. ledna 2015.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. b) se použije ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1015/2014,
22. juuli 2014,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 978/2012 II ja III lisa üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 154/2013 kehtetuks tunnistamise kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL) nr 978/2012 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 732/2008 kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3 ja artikli 10 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 978/2012 („GSP määrus”) artiklis 4 on sätestatud kriteeriumid, mille alusel antakse üldise soodustuste süsteemi („GSP”) üldise korra kohaseid tariifseid soodustusi.
(2)
GSP määruse artikli 4 lõike 1 punktis a on sätestatud, et kui riik on Maailmapanga liigituse kohaselt kõrge või üle keskmise sissetulekuga riik kolme järjestikuse aasta vältel, siis ei peaks tema suhtes kohaldama GSP üldist soodustuste süsteemi.
(3)
GSP määruse artikli 4 lõike 1 punktis b on sätestatud, et kui riigi puhul kehtib sooduskord liidu turule pääsuks GSP raames pakutavate tariifsete soodustustega samadel või soodsamatel tingimustel peaaegu kogu kaubavahetuse ulatuses, ei peaks tema suhtes kohaldama GSP üldist soodustuste süsteemi.
(4)
GSP üldise korra raames soodustatud riikide loetelu on kehtestatud GSP määruse II lisas. GSP määruse artiklis 5 on sätestatud, et II lisa tuleb läbi vaadata iga aasta 1. jaanuariks, et kajastada artiklis 4 sätestatud kriteeriumide osas toimunud muudatusi. Peale selle on GSP määruses sätestatud, et soodustatud riigile ja ettevõtjatele tuleb anda piisavalt aega, et kohaneda GSP raames antud staatuse muutumisega. Vastavalt artikli 4 lõike 1 punktile a jätkatakse GSP üldise korra kohaldamist ühe aasta jooksul pärast riigi staatuse muutmise jõustumise kuupäeva ja vastavalt artikli 4 lõike 1 punktis b sätestatule kahe aasta jooksul pärast liidu turule pääsu sooduskorra kohaldamise kuupäeva.
(5)
Maailmapank on liigitanud Türkmenistani aastatel 2012, 2013 ja 2014 üle keskmise sissetulekuga riikide sekka. Seetõttu ei vasta Türkmenistan vastavalt artikli 4 lõike 1 punktile a enam GSP raames soodustatud riigi staatuse tingimustele ning tuleks GSP määruse II lisast välja jätta. Kui riik jäetakse GSP raames soodustatud riikide loetelust välja, tuleb hakata vastavat muudatust kohaldama alates kuupäevast, mil möödub üks aasta kõnealuse otsuse jõustumisest. Ühetaolise kohaldamise tagamiseks peaks Türkmenistani II lisast väljajätmise otsus jõustuma 1. jaanuaril 2016.
(6)
Järgnevate riikide puhul hakati liidu turule pääsemise sooduskorda kohaldama eri kuupäevadel aastal 2013: Peruu 1. märtsist 2013; Colombia, Honduras, Nicaragua ja Panama 1. augustist 2013; Costa Rica ja El Salvador 1. oktoobrist 2013 ja Guatemala 1. detsembrist 2013. Selleks et tagada nende riikide GSP staatuse muutuse ühetaoline kohaldamine vastavalt GSP määrusele, peaks Peruu, Colombia, Honduras, Nicaragua, Panama, Costa Rica, El Salvadori ja Guatemala II lisast väljajätmise otsus jõustuma 1. jaanuaril 2016.
(7)
GSP määruse artikli 9 lõikega 1 on kehtestatud spetsiaalsed abikõlblikkuse kriteeriumid taotlevale riigile tariifsete soodustuste andmiseks säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra („GSP+”) raames. Üks oluline tingimus on see, et tegemist peab olema GSP raames soodustatud riigiga. GSP+ raames soodustatud riikide loetelu on esitatud GSP määruse III lisas.
(8)
Kuna need riigid ei kuulu enam GSP raames soodustatud riikide sekka, siis arvatakse Costa Rica, Guatemala, El Salvador, Panama ja Peruu vastavalt GSP määruse artikli 9 lõikele 1 välja ka GSP+ raames soodustatud riikide hulgast. Seetõttu tuleks need riigid alates 1. jaanuarist 2016 kohaldatavast GSP määruse III lisast välja jätta.
(9)
Vastavalt komisjoni delegeeritud määrusele (EL) nr 1421/2013 (2) arvatakse 1. jaanuaril 2015 GSP raames soodustatud riikide hulgast välja ka Ecuador. Seega vastavalt GSP määruse artiklile 9 arvatakse Ecuador välja ka GSP+ raames soodustatud riikide hulgast ja tuleks samal kuupäeval kustutada ka GSP määruse III lisast.
(10)
Pärast delegeeritud määruse (EL) nr 1421/2013 jõustumist 1. jaanuaril 2014 kaotas komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 154/2013, (3) milles oli esitatud II lisa konsolideeritud versioon ning sätestatud ka Iraani ja Aserbaidžaani väljaarvamine GSP raames soodustatud riikide hulgast, kehtivuse. Seepärast tuleks õigusselguse eesmärgil delegeeritud määrus (EL) nr 154/2013 kehtetuks tunnistada. Erandina delegeeritud määrusest (EL) nr 1421/2013 tuleks delegeeritud määrust (EL) nr 154/2013 Aserbaidžaani ja Iraani suhtes kohaldada veel kuni 22. veebruarini 2014. Sellest tulenevalt tuleb veel täpsustada, et Iraanil ja Aserbaidžaanil oli ajavahemikus 1. jaanuar 2014 kuni 22. veebruar 2014 GSP raames soodustatud riigi staatus,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EL) nr 978/2012 muutmine
Komisjoni määrust (EL) nr 978/2012 muudetakse järgmiselt.
1)
II lisa veergudest A ja B eemaldatakse vastavalt järgmised riigid ja nende tähestikulised koodid:
CO
Colombia
CR
Costa Rica
GT
Guatemala
SV
El Salvador
HN
Honduras
NI
Nicaragua
PA
Panama
PE
Peruu
TM
Türkmenistan
2)
III lisa muudetakse järgmiselt:
a)
veergudest A ja B eemaldatakse vastavalt järgmised riigid ja nende tähestikulised koodid:
EC
Ecuador
b)
veergudest A ja B eemaldatakse vastavalt järgmised riigid ja nende tähestikulised koodid:
CR
Costa Rica
GT
Guatemala
SV
El Salvador
PA
Panama
PE
Peruu
Artikkel 2
Kehtetuks tunnistamine
Delegeeritud määrus (EL) nr 154/2013 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
Erandina delegeeritud määrusest (EL) nr 1421/2013 jõustub Aserbaidžaani ja Iraani puudutav kehtetuks tunnistamine 23. veebruaril 2014.
Artikkel 3
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikli 1 lõiget 1 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Artikli 1 lõike 2 punkti a kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Artikli 1 lõike 2 punkti b kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 22. juuli 2014