ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/444
ze dne 13. března 2015
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106 této smlouvy,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní předpisy Komise týkající se ochrany utajovaných informací Evropské unie je třeba revidovat a aktualizovat, aby se zohlednil institucionální, organizační, provozní a technický vývoj.
(2)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1).
(3)
Komise, Rada a Evropská služba pro vnější činnost se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(4)
Je důležité, aby zásady, standardy a pravidla pro ochranu utajovaných informací nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států v příslušných případech uplatňoval i Evropský parlament a další orgány, instituce a jiné subjekty Unie.
(5)
Rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces se zaměřuje na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
(6)
V rámci Komise se fyzickou bezpečností zaměřenou na ochranu utajovaných informací rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
(7)
Správou utajovaných informací EU se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole těchto informací během celého jejich životního cyklu a která doplňují opatření stanovená v kapitolách 2, 3 a 5 tohoto rozhodnutí, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, jejich ohrožení nebo ztrátu zjistit a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, uchovávání, evidence, kopírování, překladů, snižování stupně utajení, odtajňování, přenášení a ničení utajovaných informací EU a doplňují obecné předpisy pro správu dokumentů Komise (rozhodnutí 2002/47/ES (2), ESUO, Euratom a 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny:
a)
nařízení (Euratom) č. 3 (4);
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6);
d)
nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 (7);
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A MINIMÁLNÍ STANDARDY
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
2)
„kryptografickými materiály“ šifrovací algoritmy, hardwarové a softwarové kryptografické moduly a prostředky, včetně prováděcích pravidel a související dokumentace, a klíčový materiál;
3)
„odtajněním“ odstranění veškerých stupňů utajení;
4)
„hloubkovou ochranou“ uplatňování řady bezpečnostních opatření, která jsou uspořádána jako několik obranných linií;
5)
„dokumentem“ jakékoli zaznamenané informace bez ohledu na jejich fyzickou podobu či povahu;
6)
„snížením stupně utajení“ označení informace nižším stupněm utajení;
7)
„nakládáním“ s utajovanými informacemi EU veškeré možné činnosti, jimž mohou být podrobovány utajované informace EU během celého svého životního cyklu. K těmto činnostem patří vytváření, evidence, zpracovávání, přenášení, snižování stupně utajení, odtajňování a ničení informací. V souvislosti s komunikačními a informačními systémy tento pojem zahrnuje rovněž jejich shromažďování, zobrazování, přenos a uchovávání;
8)
„držitelem“ řádně oprávněná osoba, která jednoznačně potřebuje znát utajované informace EU, má některé z nich v držení, a je tedy odpovědná za jejich ochranu;
9)
„prováděcími pravidly“ soubor pravidel nebo bezpečnostních upozornění přijatý v souladu s kapitolou 5 rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10)
„materiálem“ jakékoli médium, datový nosič nebo část technického zařízení či vybavení, ať vyhotovené, či v procesu zhotovování;
11)
„původcem“ orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, členský stát, třetí stát nebo mezinárodní organizace, z jejichž pověření byly utajované informace vytvořeny nebo uvedeny do struktur Unie;
12)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
13)
„procesem řízení bezpečnostních rizik“ celý proces rozpoznávání, kontrolování a minimalizace nejistých událostí, které mohou ovlivnit bezpečnost organizace nebo jakýchkoli systémů, které používá. Zahrnuje všechny činnosti týkající se rizik, včetně hodnocení, řešení, přijímání a sdělování;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
15)
„hrozbou“ možná příčina nežádoucího incidentu, jež může vést k poškození určité organizace nebo jakéhokoli systému, který používá; hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné (zlovolné) a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku;
16)
„zranitelností“ jakákoli slabina, které může být využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami. Zranitelnost může být výsledkem opomenutí nebo může souviset s nedostatky v rámci kontrol, pokud jde o jejich intenzitu, úplnost nebo důslednost, a může být technické, procedurální, fyzické, organizační nebo provozní povahy.
Článek 2
Předmět a oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise.
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Tímto rozhodnutím není dotčeno rozhodnutí 2002/47/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutí 2004/563/ES, Euratom.
Článek 3
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi Evropské unie“ se rozumí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE/EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení, jež neoznačují stupeň utajení, ale mají uvést oblast činnosti, k níž se informace vztahují, identifikovat původce, omezovat distribuci či použití nebo uvádět informace o způsobilosti k předání.
Článek 4
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Každý člen Komise či útvaru Komise zajistí, aby utajované informace EU, jež vytváří, byly odpovídajícím způsobem utajeny, jasně označeny jako utajované informace EU a stupeň utajení si zachovaly pouze po nezbytnou dobu.
2. Aniž je dotčen článek 26, bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit stupeň utajení utajovaných informací EU, odtajnit je a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení stupně utajení uvedených v čl. 3 odst. 2.
3. Je-li to vhodné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla pro nakládání s utajovanými informacemi EU, včetně příručky pro stanovování stupňů utajení.
Článek 5
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, v souladu s pravidly stanovenými v kapitole 4.
3. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Komise utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 6
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a na místě vyhodnocené hrozbě zlovolných nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
2. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
3. Plány zajištění kontinuity provozu v každém útvaru zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na uchovávání těchto informací.
Článek 7
Provádění tohoto rozhodnutí
1. Je-li to nezbytné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla, která toto rozhodnutí doplní či podpoří.
2. Útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření spadající do jejich pravomoci, aby zajistily, že se při nakládání s utajovanými informacemi EU či jinými utajovanými informacemi nebo při jejich uchovávání uplatňuje toto rozhodnutí a příslušná prováděcí pravidla.
3. Bezpečnostní opatření přijatá při provádění tohoto rozhodnutí musí být v souladu s bezpečnostními zásadami v Komisi stanovenými v článku 3 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost zřídí v rámci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní orgán Komise. Bezpečnostní orgán Komise má pravomoci, které mu ukládá toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.
5. V rámci každého útvaru Komise má místní bezpečnostní úředník (LSO), jak je uveden v článku 20 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost při ochraně utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím následující obecné úkoly:
a)
vyřizovat žádosti o bezpečnostní oprávnění pro zaměstnance;
b)
podílet se na bezpečnostním školení a informativních schůzích;
c)
mít dohled nad vedoucím registru v daném útvaru;
d)
podávat zprávy o případech narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU;
e)
mít v držení náhradní klíče a písemné záznamy o nastavení každého kódu;
f)
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU nebo vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 8
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby, jež je v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí bezpečnostnímu orgánu Komise.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody se domnívat, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, provede se bezpečnostní šetření v souladu s článkem 13 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
5. Přijmou se veškerá náležitá opatření, aby bylo možné:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně zapojeni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
6. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
KAPITOLA 2
PERSONÁLNÍ BEZPEČNOST
Článek 9
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
1)
„Oprávněním pro přístup k utajovaným informacím EU“ se rozumí rozhodnutí, jež na základě ujištění ze strany příslušného orgánu členského státu přijímá bezpečnostní orgán Komise a podle něhož může být úředníkovi Komise, jinému zaměstnanci nebo vyslanému národnímu odborníkovi, u něhož byla zjištěna potřeba znát utajované informace a jenž byl řádně informován o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data; osoba odpovídající tomuto popisu se označuje za „osobu s bezpečnostním oprávněním“.
2)
„Personálním bezpečnostním opravňováním“ se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU bude umožněn pouze osobám, které:
a)
utajované informace potřebují znát;
b)
případně mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení a
c)
byly poučeny o svých povinnostech.
3)
„Bezpečnostní prověrkou personálu“ se rozumí prohlášení příslušného orgánu členského státu, které je vydáno po skončení bezpečnostního řízení vedeného příslušnými orgány členského státu a kterým se osvědčuje, že určité osobě může být za podmínky, že bylo stanoveno, že utajované informace potřebuje znát, a že byla náležitě poučena o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data.
4)
„Potvrzením o bezpečnostní prověrce personálu“ se rozumí osvědčení vydané příslušným orgánem, kterým se osvědčuje, že určitá osoba je držitelem platné bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění vydaného bezpečnostním orgánem Komise, a které udává, k jakému stupni utajovaných informací EU může být dané osobě umožněn přístup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššímu), uvádí dobu platnosti příslušné bezpečnostní prověrky či bezpečnostního oprávnění a datum skončení platnosti vlastního potvrzení.
5)
„Bezpečnostním řízením“ se rozumí postupy šetření prováděné příslušným orgánem členského státu v souladu s jeho právními předpisy za účelem získání jistoty, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, které by bránily tomu, aby byla určité osobě udělena bezpečnostní prověrka až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího).
Článek 10
Základní principy
1. Určité osobě lze udělit přístup k utajovaným informacím EU pouze v případě, že:
1)
byla zjištěna potřeba této osoby znát utajované informace;
2)
tato osoba byla poučena o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU a o souvisejících bezpečnostních standardech a pokynech a vzala na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
3)
má v případě utajovaných informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jiné řádné oprávnění z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Všechny osoby, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí předtím, než je jim k takovým utajovaným informacím EU umožněn přístup, získat bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení. Dotčená osoba musí předložit písemný souhlas s tím, že podstoupí bezpečnostní prověrku personálu. Pokud tak neučiní, znamená to, že této osobě nemůže být přiděleno místo, funkce nebo úkol, které zahrnují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším.
3. Bezpečnostní prověrka personálu je koncipována tak, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím k její loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
4. Loajalita, důvěryhodnost a spolehlivost určité osoby pro účely bezpečnostní prověrky pro přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se ověřuje prostřednictvím bezpečnostního řízení, jež provádějí příslušné orgány členského státu v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
5. Bezpečnostní orgán Komise nese výhradní odpovědnost za komunikaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány nebo jinými příslušnými vnitrostátními orgány ohledně všech záležitostí týkajících se bezpečnostních prověrek. Veškeré kontakty mezi útvary Komise a jejich zaměstnanci a vnitrostátními bezpečnostními orgány a jinými příslušnými orgány probíhají prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise.
Článek 11
Udělování bezpečnostního oprávnění
1. Každý generální ředitel nebo vedoucí útvaru v Komisi určí v rámci svého útvaru pozice, jejichž držitelé potřebují mít k plnění svých úkolů přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, a v důsledku toho potřebují mít bezpečnostní oprávnění.
2. Jakmile je známo, že bude určitá osoba jmenována na pracovní místo vyžadující přístup k utajovaným informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, informuje LSO daného útvaru Komise bezpečnostní orgán Komise, který uvedené osobě předá dotazník bezpečnostní prověrky vydaný vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů. Osoba vydá písemný souhlas s podstoupením bezpečnostní prověrky a vyplněný dotazník vrátí v co nejkratší lhůtě bezpečnostnímu orgánu Komise.
3. Bezpečnostní orgán Komise předá vyplněný dotazník bezpečnostní prověrky vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů, a požádá o provedení bezpečnostního řízení pro stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž bude dotyčná osoba potřebovat přístup.
4. Jsou-li bezpečnostnímu orgánu Komise v souvislosti s osobou, která požádala o bezpečnostní prověrku, známy informace významné pro bezpečnostní řízení, oznámí je bezpečnostní orgán Komise postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
5. Po skončení bezpečnostního řízení a co nejdříve poté, co příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán oznámí svůj celkový posudek výsledků bezpečnostního řízení, bezpečnostní orgán Komise:
a)
může dotyčné osobě vydat povolení pro přístup k utajovaným informacím EU a oprávnit ji k přístupu k utajovaným informacím EU až do odpovídajícího stupně a po dobu, kterou sám stanoví, nejdéle však na 5 let, pokud je výsledkem bezpečnostního řízení ujištění, že nejsou známy žádné nepříznivé skutečnosti, které by zpochybňovaly loajalitu, důvěryhodnost a spolehlivost dané osoby;
b)
v případě, že z bezpečnostního řízení takové ujištění nevyplývá, oznámí tuto skutečnost v souladu s příslušnými pravidly a předpisy dotyčné osobě, která jej může požádat o slyšení, a pak má bezpečnostní orgán Komise možnost požádat příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Je-li výsledek bezpečnostního řízení potvrzen, nelze oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU vydat.
6. Bezpečnostní řízení spolu se získanými výsledky podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě, včetně předpisů týkajících se opravných prostředků. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
7. Komise uzná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU udělené jakýmkoli jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, za předpokladu, že je toto oprávnění i nadále platné. Oprávnění se vztahují na veškeré úkoly přidělené dotyčné osobě v rámci Komise. Orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, kde dotyčná osoba nastupuje k výkonu zaměstnání, vyrozumí o změně zaměstnavatele příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán.
8. Nenastoupí-li dotyčná osoba do služby do 12 měsíců od oznámení výsledku bezpečnostního řízení bezpečnostnímu orgánu Komise nebo dojde-li k přerušení služby dotyčné osoby v délce 12 měsíců, během nichž není tato osoba zaměstnána v Komisi ani v žádném jiném orgánu, instituci či jiném subjektu Unie ani na pracovním místě ve vnitrostátních správních orgánech některého členského státu, oznámí bezpečnostní orgán Komise tuto skutečnost příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu za účelem potvrzení, že bezpečnostní prověrka je i nadále platná a odpovídající.
9. Pokud bezpečnostní orgán Komise zjistí informace týkající se bezpečnostního rizika, jež představuje osoba, která je držitelem platného bezpečnostního oprávnění, oznámí tuto skutečnost postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
10. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán informuje bezpečnostní orgán Komise o tom, že v případě osoby, která je držitelem platného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, již není platné ujištění podle odst. 5 písm. a), může bezpečnostní orgán Komise vnitrostátní bezpečnostní orgán požádat, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán negativní skutečnosti potvrdí, zruší se výše uvedené oprávnění, dané osobě se zamezí v přístupu k utajovaným informacím EU a daná osoba je odvolána z pracovních míst, u nichž je přístup k utajovaným informacím EU možný nebo v jejichž rámci by mohla ohrožovat bezpečnost.
11. Jakékoli rozhodnutí zrušit či pozastavit oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU v případě osoby spadající do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a případné odůvodnění se oznámí dotyčné osobě, která může požádat bezpečnostní orgán Komise o slyšení. Informace poskytované vnitrostátním bezpečnostním orgánem podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise učiněná v této souvislosti podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
12. Útvary Komise zajistí, aby národní odborníci vyslaní na pracovní místa v Komisi, jež vyžadují bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, před nástupem do služby předložili platnou bezpečnostní prověrku personálu nebo potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu podle vnitrostátních právních předpisů bezpečnostnímu orgánu Komise, který jim na základě toho udělí bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do stupně utajení rovnocenného stupni uvedenému ve vnitrostátní bezpečnostní prověrce, jež bude platné nejvýše po dobu jejich vyslání.
13. Členové Komise, kteří mají na základě smlouvy přístup k utajovaným informacím EU z titulu své funkce, musí být poučeni o svých bezpečnostních povinnostech při ochraně utajovaných informací EU.
14. Záznamy o bezpečnostních prověrkách a oprávněních udělených pro přístup k utajovaným informacím EU vede bezpečnostní orgán Komise v souladu s tímto rozhodnutím. Tyto záznamy obsahují informace alespoň o stupni utajení utajovaných informací EU, k nimž může být dotčené osobě umožněn přístup, o datu vydání a době platnosti bezpečnostní prověrky.
15. Bezpečnostní orgán Komise může vydat potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu, v němž uvede stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž může mít tato osoba přístup (stupeň utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšší), dobu platnosti příslušného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU a datum skončení platnosti potvrzení.
16. Po počátečním udělení bezpečnostních oprávnění a za předpokladu, že daná osoba byla nepřetržitě ve službě v Evropské komisi nebo jiném orgánu, instituci nebo jiném subjektu Unie a nadále potřebuje přístup k utajovaným informacím EU, se bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU přezkoumá za účelem obnovení zpravidla každých pět let ode dne oznámení výsledku posledního bezpečnostního řízení, na kterém bylo oprávnění založeno.
17. Pokud příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předána žádost o obnovení platnosti a odpovídající dotazník bezpečnostní prověrky, neposkytne žádné nepříznivé informace, může bezpečnostní orgán Komise prodloužit platnost stávajícího bezpečnostního oprávnění na dobu až 12 měsíců. Pokud do konce tohoto dvanáctiměsíčního období příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán bezpečnostnímu orgánu Komise nepodá své stanovisko, přidělí se dotyčné osobě úkoly, které nevyžadují bezpečnostní oprávnění.
Článek 12
Informativní schůze o bezpečnostním oprávnění
1. Všechny osoby s bezpečnostním oprávněním poté, co se zúčastní informativní schůze o bezpečnostním oprávnění organizované bezpečnostním orgánem Komise, písemně potvrdí, že chápou své povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
2. Všechny osoby, které jsou oprávněny přistupovat k utajovaným informacím EU nebo po nichž se vyžaduje, aby s nimi nakládaly, jsou nejprve poučeny a poté pravidelně informovány o možném ohrožení bezpečnosti a musí neprodleně informovat bezpečnostní orgán Komise o jakémkoli pokusu o kontakt nebo o činnosti, které považují za podezřelé nebo neobvyklé.
3. Všechny osoby, které přestanou vykonávat pracovní povinnosti vyžadující přístup k utajovaným informacím EU, musí být poučeny o své povinnosti utajované informace EU i nadále chránit a případně tuto skutečnost písemně potvrdí.
Článek 13
Dočasná bezpečnostní oprávnění
1. Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují zájmy služby a není-li skončeno bezpečnostní řízení v plném rozsahu, může bezpečnostní orgán Komise, po konzultaci s vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož je daná osoba státním příslušníkem, a pod podmínkou, že předběžné šetření potvrdí, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, vydat osobám dočasné oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU pro konkrétní funkci, aniž by tím byla dotčena ustanovení o obnově bezpečnostní prověrky. Dočasná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU jsou platná jednorázově nejdéle po dobu šesti měsíců a neumožňují přístup k informacím se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Všechny osoby, kterým bylo vydáno dočasné oprávnění, poté, co byly poučeny v souladu s čl. 12 odst. 1, písemně potvrdí, že rozumí tomu, jaké mají povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
Článek 14
Účast na neveřejných jednáních organizovaných Komisí
1. Útvary Komise odpovědné za organizaci jednání, na niž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, oznámí prostřednictvím svého LSO nebo prostřednictvím pořadatele jednání bezpečnostnímu orgánu Komise s dostatečným předstihem data, časy, místa a účastníky těchto jednání.
2. S výhradou ustanovení čl. 11 odst. 13 se osoby přizvané k účasti na jednáních organizovaných Komisí, na nichž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, mohou zúčastnit, pouze pokud je potvrzen jejich status bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění. Přístup k těmto neveřejným jednáním se zamítne osobám, které bezpečnostnímu orgánu Komise nepředložily potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu ani jiný doklad o bezpečnostní prověrce, nebo účastníkům z Komise, kteří nejsou držiteli bezpečnostního oprávnění.
3. Před uspořádáním neveřejného jednání požádá odpovědný pořadatel či LSO útvaru Komise pořádajícího jednání externí účastníky, aby bezpečnostnímu orgánu Komise předložili potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu či jiný doklad o bezpečnostní prověrce. Bezpečnostní orgán Komise informuje LSO či pořadatele jednání o tom, že potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu nebo jiný doklad o bezpečnostní prověrce obdržel. Je-li to vhodné, lze použít společný jmenný seznam, v němž jsou příslušné informace o bezpečnostní prověrce uvedeny.
4. Oznámí-li příslušné orgány bezpečnostnímu orgánu Komise, že osobě, jejíž úkoly vyžadují účast na jednáních pořádaných Komisí, byla bezpečnostní prověrka odebrána, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí LSO útvaru Komise, který je za pořádání daného jednání odpovědný.
Článek 15
Potenciální přístup k utajovaným informacím EU
Kurýři a členové ostrahy a doprovodu musí mít bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak vhodně prověřeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy, musí být poučeni o bezpečnostních postupech pro ochranu utajovaných informací EU a musí být seznámeni se svými povinnostmi chránit jim svěřené utajované informace EU.
KAPITOLA 3
FYZICKÁ BEZPEČNOST ZAMĚŘENÁ NA OCHRANU UTAJOVANÝCH INFORMACÍ
Článek 16
Základní zásady
1. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit podloudné nebo násilné vniknutí narušitele, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik v souladu s tímto rozhodnutím a s jeho prováděcími pravidly.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají zejména předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU tím, že:
a)
zajišťují, aby s utajovanými informacemi EU bylo nakládáno a aby byly uchovávány vhodným způsobem;
b)
umožňují rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, na základě jejich potřeby znát utajované informace a případně i na základě jejich bezpečnostního oprávnění;
c)
odrazují od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabraňují a odhalují ji a
d)
znemožňují nebo zpomalují podloudné nebo násilné vniknutí narušitelů.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny prostory, budovy, kanceláře, místnosti a další objekty, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy uvedené v kapitole 5.
4. Prostory, v nichž jsou uchovávány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s touto kapitolou a musí je schválit orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze prostředky nebo zařízení schválené bezpečnostním orgánem Komise.
Článek 17
Požadavky na fyzickou bezpečnost a opatření fyzické bezpečnosti
1. Opatření fyzické bezpečnosti se vybírají na základě posouzení hrozeb provedeného bezpečnostním orgánem Komise a případně po konzultaci s dalšími útvary Komise, ostatními orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie a/nebo příslušnými orgány členských států. Komise uplatňuje ve svých prostorách proces řízení rizik na ochranu utajovaných informací EU, aby se vůči vyhodnocenému riziku poskytla přiměřená úroveň fyzické ochrany. V procesu řízení rizik se vezmou v úvahu veškeré důležité okolnosti, zejména:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU;
b)
podoba a objem utajovaných informací EU, přičemž je třeba brát v úvahu, že velké množství nebo kompilace utajovaných informací EU může vyžadovat použití přísnějších ochranných opatření;
c)
okolní prostředí a uspořádání budov nebo prostor, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a
d)
vyhodnocené hrozby ze strany zpravodajských služeb zaměřených na Unii, její orgány, instituce či jiné subjekty nebo na členské státy a hrozba sabotáže a teroristických, podvratných nebo jiných trestných činností.
2. Bezpečnostní orgán Komise určí v souladu s koncepcí hloubkové ochrany vhodnou kombinaci opatření fyzické bezpečnosti, jež je třeba uplatňovat. Bezpečnostní orgán Komise za tímto účelem vypracuje minimální standardy, normy a kritéria stanovená v prováděcích pravidlech.
3. Bezpečnostní orgán Komise je oprávněn k provádění prohlídek při vstupu a odchodu, které mají odradit od nedovoleného vnášení materiálů nebo neoprávněného vynášení utajovaných informací EU z prostor nebo budov.
4. Hrozí-li nebezpečí, že by utajované informace EU být byť i neúmyslně zhlédnuty, příslušné útvary Komise přijmou vhodná opatření, jež definuje bezpečnostní orgán Komise, aby tomuto riziku zabránily.
5. U nových zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost a jejich funkční specifikace stanoví se souhlasem bezpečnostního orgánu Komise jako součást plánování a konstrukce zařízení. U stávajících zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost uplatňují v souladu s minimálními standardy, normami a kritérii stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 18
Prostředky fyzické ochrany utajovaných informací EU
1. Pro fyzickou ochranu utajovaných informací EU se stanoví dva druhy fyzicky chráněných oblastí:
a)
administrativní oblasti a
b)
zabezpečené oblasti (včetně technicky zabezpečených oblastí).
2. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi určí, zda daný prostor splňuje požadavky na to, aby mohl být označen jako administrativní oblast, zabezpečená oblast nebo technicky zabezpečená oblast.
3. U administrativních oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen obvod administrativní oblasti, který umožní kontrolu osob a pokud možno i vozidel;
b)
je přístup bez doprovodu umožněn pouze osobám, které mají řádné oprávnění od bezpečnostního orgánu Komise či jiného příslušného orgánu, a
c)
pro všechny jiné osoby je třeba zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
4. U zabezpečených oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen a chráněn obvod zabezpečené oblasti, jejíž všechny vchody a východy jsou kontrolovány prostřednictvím průkazů nebo systému osobní identifikace;
b)
lze přístup bez doprovodu umožnit pouze osobám, které jsou bezpečnostně prověřeny a jsou ke vstupu do dané oblasti výslovně oprávněny na základě potřeby znát utajované informace;
c)
je pro všechny jiné osoby nutné zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
5. Představuje-li vstup do zabezpečené oblasti de facto přímý přístup k utajovaným informacím, které se v ní nacházejí, musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
je třeba jasně uvést nejvyšší stupeň utajení informací, které jsou v dané oblasti zpravidla uchovávány, a
b)
všichni návštěvníci musí být zvlášť oprávněni ke vstupu do dané oblasti, je třeba pro ně zajistit nepřetržitý doprovod a musí být náležitě bezpečnostně prověřeni, s výjimkou případů, kdy byla přijata opatření zajišťující, že k utajovaným informací EU není možný přístup.
6. Zabezpečené oblasti chráněné před odposlechem je třeba označit jako technicky zabezpečené oblasti. U těchto oblastí musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
tyto oblasti musí být vybaveny systémy detekce narušení, musí být uzamčeny v době, kdy nejsou obsazeny, a musí být střeženy v době, kdy obsazeny jsou. Všechny klíče musí být spravovány v souladu s článkem 20;
b)
všechny osoby a materiály musí být při vstupu do těchto prostor kontrolovány;
c)
tyto oblasti musí bezpečnostní orgán Komise pravidelně fyzicky a/nebo technicky kontrolovat. Tyto kontroly se rovněž provádějí po jakémkoli neoprávněném vstupu nebo podezření, že k takovému vstupu došlo, a
d)
tyto oblasti nesmí obsahovat neschválené komunikační vedení, neschválené telefonní či jiné komunikační přístroje a neschválená elektrická nebo elektronická zařízení.
7. Bez ohledu na odst. 6 písm. d) předtím, než se komunikační přístroje a elektrická nebo elektronická zařízení jakéhokoli druhu použijí v oblastech, v nichž se konají zasedání nebo v nichž se pracuje s informacemi se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, a v případech, kdy je úroveň ohrožení utajovaných informací EU vyhodnocena jako vysoká, musí být veškeré přístroje a zařízení nejdříve prověřeny bezpečnostním orgánem Komise za tím účelem, aby prostřednictvím těchto zařízení nemohlo dojít k neúmyslnému či nezákonnému přenášení žádných srozumitelných informací mimo danou zabezpečenou oblast.
8. Zabezpečené oblasti, které nejsou 24 hodin denně obsazeny pracovníky ve službě, jsou podle potřeby kontrolovány na konci běžné pracovní doby a v náhodně zvolených intervalech mimo běžnou pracovní dobu, není-li zaveden systém detekce narušení.
9. Zabezpečené oblasti a technicky zabezpečené oblasti mohou být zřízeny dočasně v rámci administrativní oblasti pro uspořádání neveřejného jednání nebo pro jiný podobný účel.
10. LSO dotyčného útvaru Komise vypracuje pro každý zabezpečený prostor v jeho odpovědnosti bezpečnostní provozní postupy, které v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel stanoví:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU, s nimiž se může nakládat nebo jež mohou být uchovávány v dané oblasti;
b)
ostrahu a ochranná opatření, jež je třeba dodržovat;
c)
osoby, které jsou oprávněny přistupovat do dané oblasti bez doprovodu vzhledem k tomu, že potřebují znát utajované informace a že mají bezpečnostní oprávnění;
d)
případně postupy pro zajištění doprovodu nebo pro ochranu utajovaných informací EU, je-li přístup do dané oblasti umožněn jiným osobám;
e)
veškerá jiná náležitá opatření a postupy.
11. Uvnitř zabezpečených oblastí se budují trezorové místnosti. Stěny, podlahy, stropy, okna a uzamykatelné dveře musí být schváleny bezpečnostním orgánem Komise a musí poskytovat ochranu na úrovni rovnocenné bezpečnostnímu úschovnému objektu schválenému pro uchovávání utajovaných informací EU se stejným stupněm utajení.
Článek 19
Opatření fyzické bezpečnosti pro nakládání s utajovanými informacemi EU a jejich uchovávání
1. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací přenáší utajované informace EU v souladu s článkem 31 a že se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích předpisech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED se uchovávají ve vhodném uzamčeném kancelářském nábytku v administrativní oblasti nebo v zabezpečené oblasti. Dočasně mohou být uchovávány mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že se držitel informací zaváže k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech.
3. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací:
i)
se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob,
ii)
má utajované informace EU neustále pod osobním dohledem a
iii)
v případě dokumentů v tištěné podobě oznámil tuto skutečnost příslušnému registru.
4. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET EU/EU SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti v bezpečnostním úschovném objektu nebo trezorové místnosti.
5. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nakládá v zabezpečené oblasti zřízené a spravované bezpečnostním orgánem Komise a akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
6. Utajované informace EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi při dodržení jedné z těchto podmínek:
a)
informace se uchovávají v bezpečnostním úschovném objektu v souladu s článkem 18, přičemž je třeba uplatňovat jedno nebo více těchto dodatečných kontrolních opatření:
1)
nepřetržitá ochrana nebo kontrola ze strany prověřeného bezpečnostního nebo službu konajícího personálu,
2)
schválený systém detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem;
nebo
b)
informace se uchovávají v trezorové místnosti vybavené systémem detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem.
Článek 20
Správa klíčů a kódů používaných pro ochranu utajovaných informací EU
1. Postupy pro správu klíčů a nastavení kódů pro kanceláře, místnosti, trezorové místnosti a bezpečnostní úschovné objekty jsou stanoveny v prováděcích pravidlech podle článku 60. Cílem těchto postupů je zabránit neoprávněnému přístupu.
2. Nastavení kódů zná zpaměti co nejmenší možný počet osob, které je znát potřebují. Nastavení kódů pro bezpečnostní úschovné objekty a trezorové místnosti, v nichž se uchovávají utajované informace EU, je třeba změnit:
a)
při přijetí nového úschovného objektu;
b)
kdykoli se změní personál, který kód zná;
c)
kdykoli dojde k ohrožení informací nebo v případě podezření z ohrožení;
d)
pokud došlo k údržbě či opravě zámku a
e)
nejméně každých 12 měsíců.
KAPITOLA 4
SPRÁVA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU
Článek 21
Základní zásady
1. Veškeré dokumenty s utajovanými informacemi EU by měly být spravovány v souladu s politikou Komise pro správu dokumentů, a proto by měly být zaevidovány, tříděny, uchovávány a nakonec odstraněny nebo zčásti či zcela převedeny do historických archivů v souladu se společným seznamem pro uchovávání spisů Evropské komise.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. V rámci Komise se vytvoří systém evidence utajovaných informací EU v souladu s ustanoveními článku 27.
4. Útvary a prostory Komise, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, podléhají pravidelné inspekci prováděné bezpečnostním orgánem Komise.
5. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5, nebo
ii)
ve všech ostatních případech způsobem předepsaným v prováděcích pravidlech.
Článek 22
Stupně utajení a označení
1. Informace se utajují v případě, že vyžadují ochranu z důvodu své důvěrnosti v souladu s čl. 3 odst. 1.
2. Původce utajovaných informací EU odpovídá za stanovení stupně utajení podle příslušných prováděcích pravidel, standardů a pokynů pro utajování informací a za počáteční distribuci informací.
3. Stupeň utajení utajovaných informací EU se stanoví v souladu s čl. 3 odst. 2 a příslušnými prováděcími pravidly.
4. Stupeň utajení musí být jasně a správně označen bez ohledu na to, zda mají utajované informace EU tištěnou, ústní, elektronickou či jinou podobu.
5. Jednotlivé části daného dokumentu (tj. stránky, odstavce, oddíly, přílohy, dodatky a připojené části dokumentu) mohou vyžadovat různé stupně utajení a být podle toho označeny, a to i v případě, že jsou uloženy v elektronické podobě.
6. Stupeň utajení dokumentu nebo spisu jako celku musí být alespoň stejně vysoký jako u jeho části s nejvyšším stupněm utajení. Jestliže dokument vznikl sloučením informací z různých zdrojů, konečný produkt se přezkoumá za účelem stanovení celkového stupně utajení, neboť může vyžadovat vyšší stupeň utajení než jeho jednotlivé části.
7. Dokumenty obsahující části s různými stupni utajení musí být v co nejvyšší míře strukturovány tak, aby části s různým stupněm utajení mohly být v případě potřeby snadno rozpoznány a odděleny.
8. Stupeň utajení dopisu nebo průvodní poznámky k připojeným částem musí být stejně vysoký jako nejvyšší stupeň utajení těchto připojených částí. Původce jasně vyznačí jejich stupeň utajení, pokud budou odděleny od připojených částí, pomocí odpovídajícího označení, například:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez příloh(y) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Článek 23
Označení
Kromě jednoho z označení stupňů utajení uvedených v čl. 3 odst. 2 mohou utajované informace EU nést doplňující označení, například:
a)
označení určující původce;
b)
jakákoli upozornění, kódová slova nebo zkratky k upřesnění oblasti činnosti, k níž se daný dokument vztahuje, k označení zvláštního způsobu distribuce na základě potřeby znát utajované informace nebo k omezení použití;
c)
označení týkající se způsobilosti k předání;
d)
případně datum nebo určitou událost, po nichž lze stupeň utajení snížit nebo informace odtajnit.
Článek 24
Zkrácená označení stupňů utajení
1. Pro označení stupně utajení jednotlivých odstavců určitého textu lze použít standardizované zkratky. Tyto zkratky nenahrazují úplné označení stupňů utajení.
2. V utajovaných dokumentech EU je možné použít pro označení stupně utajení oddílů nebo částí textu kratších než jedna strana tyto standardní zkratky:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Článek 25
Vyhotovování utajovaných dokumentů EU
1. Při vyhotovování utajovaného dokumentu EU:
a)
se na každé straně jasně vyznačí příslušný stupeň utajení;
b)
se každá strana očísluje;
c)
se na dokumentu uvede evidenční číslo a předmět, které samy o sobě nejsou utajovanými informacemi, pokud tak nejsou označeny;
d)
se na dokumentu uvede datum;
e)
se na dokumentech se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, které mají být distribuovány ve více výtiscích, na každé straně uvede číslo výtisku.
2. Nelze-li na utajované informace EU použít odstavec 1, přijmou se jiná patřičná opatření v souladu s prováděcími pravidly.
Článek 26
Snížení stupně utajení a odtajnění utajovaných informací EU
1. Je-li to možné, uvede původce v době vytvoření utajovaných informací EU, zda je k určitému datu nebo po určité události možné jejich stupeň utajení snížit nebo je odtajnit.
2. Každý útvar Komise pravidelně přezkoumává utajované informace EU, kterých je původcem, za účelem zjištění, zda je příslušný stupeň utajení stále odpovídající. Pomocí prováděcích pravidel se zavede systém, v rámci něhož budou stupně utajení evidovaných utajovaných informací EU, jež mají původ v Komisi, přezkoumávány nejméně jednou za pět let. Tento přezkum není třeba provést v případě, že původce na počátku uvedl, že u daných informací bude automaticky snížen stupeň utajení či budou odtajněny, a dané informace jsou odpovídajícím způsobem označeny.
3. Informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, jež mají původ v Komisi, se v souladu s nařízením Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1700/2003 (10) považují za automaticky odtajněné po třiceti letech.
Článek 27
Systém evidence utajovaných informací EU v Komisi
1. Aniž je dotčen čl. 52 odst. 5, v každém útvaru Komise, v němž se nakládá s utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET nebo v němž jsou tyto informace uchovávány, se určí odpovědný místní registr utajovaných informací EU s cílem zajistit, aby se s utajovanými informacemi EU nakládalo v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Centrálním registrem Komise pro utajované informace EU je registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Působí jako:
-
místní registr utajovaných informací EU pro generální sekretariát Komise,
-
registr utajovaných informací EU pro soukromé kanceláře členů Komise, nemají-li tito členové zvláštní místní registr utajovaných informací EU,
-
registr utajovaných informací EU pro generální ředitelství nebo služby, které nemají místní registr utajovaných informací EU,
-
hlavní vstupní a výstupní místo pro všechny informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED a až do stupně utajení SECRET UE/EU SECRET včetně, které si mezi sebou vyměňují Komise a její útvary, třetí státy a mezinárodní organizace, a stanoví-li tak zvláštní ujednání, též jako hlavní vstupní a výstupní místo pro ostatní orgány, agentury a instituce Unie.
3. Bezpečnostní orgán Komise určí v Komisi registr, který bude působit jako ústřední orgán pro příjem a odesílání informací se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. V případě potřeby mohou být určeny podřízené registry pro nakládání s těmito informacemi za účelem evidence.
4. Podřízené registry nesmějí bez výslovného písemného souhlasu ústředního registru pro dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET poskytovat dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET přímo jiným registrům podřízeným stejnému ústřednímu registru ani externím subjektům.
5. Registry utajovaných informací EU se zřizují jako zabezpečené oblasti podle kapitoly 3 a jsou akreditovány orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
Článek 28
Vedoucí registru
1. Každý registr utajovaných informací EU spravuje vedoucí registru.
2. Vedoucí registru musí mít náležitou bezpečnostní prověrku.
3. Vedoucí registru podléhá dohledu LSO v daném útvaru Komise, pokud jde o uplatňování ustanovení o nakládání s dokumenty obsahujícími utajované informace EU a o dodržování příslušných bezpečnostních pravidel, standardů a pokynů.
4. V rámci své odpovědnosti za správu registru utajovaných informací EU, ke kterému byl přidělen, má vedoucí registru v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými prováděcími pravidly, standardy a pokyny následující okruhy úkolů:
-
řídit operace, které se týkají evidence, uchovávání, reprodukce, překladu, přenosu, odesílání a ničení utajovaných informací EU či jejich převodu do oddělení historických archivů,
-
pravidelně ověřovat, zda je nadále třeba uchovávat informace v utajení;
-
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 29
Evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se evidencí z bezpečnostních důvodů (dále jen „evidence“) rozumí uplatňování postupů, kterými se zaznamenává životní cyklus utajovaných informací EU, včetně jejich distribuce.
2. Veškeré informace či materiál se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším je třeba evidovat v určených registrech, kdykoli jsou přijaty v určité organizační složce nebo kdykoli jsou z ní odeslány.
3. Při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání pomocí komunikačního a informačního systému, mohou být evidenční postupy provedeny přímo v rámci systému.
4. Podrobnější ustanovení týkající se evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů se určí v prováděcích pravidlech.
Článek 30
Kopírování a překládání dokumentů s utajovanými informacemi EU
1. Dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nesmí kopírovat ani překládat bez předchozího písemného souhlasu původce.
2. Pokud původce dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET a nižším nevydal upozornění týkající se jejich kopírování nebo překladu, mohou být tyto dokumenty kopírovány či překládány podle pokynů držitele.
3. Na kopie a překlady dokumentů se použijí bezpečnostní opatření platná pro původní dokument.
Článek 31
Přenos utajovaných informací EU
1. Utajované informace EU se přenášejí takovým způsobem, aby byly během přenosu chráněny před neoprávněným vyzrazením.
2. Přenos utajovaných informací EU podléhá ochranným opatřením, jež:
-
jsou úměrná stupni utajení přenášených utajovaných informací EU a
-
jsou přizpůsobena konkrétním podmínkám jejich přenosu, zejména v závislosti na tom, zda jsou utajované informace EU přenášeny:
-
uvnitř budovy Komise nebo uzavřené skupiny budov Komise,
-
mezi budovami Komise nacházejícími se ve stejném členském státě,
-
v rámci Unie,
-
z Unie na území třetího státu a
-
jsou přizpůsobena povaze a formě utajovaných informací EU.
3. Ochranná opatření jsou podrobně stanovena v prováděcích pravidlech, nebo jsou v případě projektů a programů uvedených v článku 42 nedílnou součástí bezpečnostních pokynů k příslušnému programu nebo projektu.
4. Prováděcí pravidla či bezpečnostní pokyny k programu/projektu obsahují ustanovení úměrná stupni utajení utajovaných informací EU, pokud jde o:
-
druh přenosu, například ruční přenos, přepravu diplomatickým nebo vojenským kurýrem, poštovními službami či komerčními kurýrními službami,
-
balení utajovaných informací EU,
-
technická protiopatření pro utajované informace EU přenášené na elektronických nosičích,
-
jakékoli další procedurální, fyzické nebo elektronické opatření,
-
postup evidence,
-
využití personálu s bezpečnostním oprávněním.
5. V případech, kdy jsou utajované informace EU přenášeny na elektronických nosičích, a to bez ohledu na čl. 21 odst. 5, mohou být ochranná opatření uvedená v prováděcích pravidlech doplněna vhodnými technickými protiopatřeními schválenými bezpečnostním orgánem Komise s cílem minimalizovat riziko ztráty nebo ohrožení.
Článek 32
Ničení utajovaných informací EU
1. Utajované dokumenty EU, které již nejsou potřebné, mohou být zničeny, se zohledněním nařízení o archivech a pravidel a předpisů Komise týkajících se správy dokumentů a archivace, a zejména společného seznamu pro uchovávání spisů Komise.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším zničí vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU podle pokynů držitele nebo příslušného orgánu. Vedoucí registru odpovídajícím způsobem aktualizuje záznamy a jiné informace o evidenci.
3. Ničení dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo TRES SECRET UE/EU TOP SECRET provádí vedoucí registru za přítomnosti svědka, který je bezpečnostně prověřen alespoň pro stupeň utajení ničeného dokumentu.
4. Pracovník registru a svědek, pokud je přítomnost svědka vyžadována, podepíší zápis o zničení, který se uloží v registru. Vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU uchovává zápisy o zničení dokumentů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET alespoň po dobu deseti let a dokumentů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET alespoň po dobu pěti let.
5. Ničení utajovaných dokumentů, včetně dokumentů se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se provádí v souladu s postupy, které jsou vymezeny v prováděcích pravidlech a které splňují příslušné standardy EU či jim rovnocenné standardy.
6. Počítačová paměťová média používaná pro utajované informace EU se ničí v souladu s postupy stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 33
Ničení utajovaných informací EU v mimořádných situacích
1. Útvary Komise, jež mají utajované informace EU v držení, vypracují s ohledem na místní podmínky plány pro zabezpečení utajovaných materiálů EU v případě krize včetně případných plánů na zničení a vyklizení v případech nouze. Vyhlásí pokyny, které považují za nezbytné pro zamezení tomu, aby se utajované informace EU dostaly do nepovolaných rukou.
2. Ustanovení přijatá pro zabezpečení a/nebo zničení materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET v případě krize nesmí za žádných okolností negativně ovlivnit zabezpečení nebo zničení materiálů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, včetně kódovacího zařízení, jejichž opatrování má přednost před všemi ostatními úkoly.
3. V mimořádné situaci, kdy hrozí bezprostřední riziko neoprávněného vyzrazení, zničí utajované informace EU jejich držitel tak, aby nebylo možné znovu sestavit celý dokument ani jeho část. O nouzovém zničení evidovaných utajovaných informací EU jsou informováni původce a příslušný registr.
4. Podrobnější ustanovení týkající se ničení utajovaných informací EU stanoví prováděcí pravidla.
KAPITOLA 5
OCHRANA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU V KOMUNIKAČNÍCH A INFORMAČNÍCH SYSTÉMECH
Článek 34
Základní zásady zabezpečení informací
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají, a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů.
2. Účinné zabezpečení informací zajišťuje odpovídající úroveň:
autenticity
:
záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;
dostupnosti
:
přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;
důvěrnosti
:
skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;
integrity
:
zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;
nepopiratelnosti
:
schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny.
3. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
Článek 35
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí formální povolení nebo schválení, které orgán pro bezpečnostní akreditaci udělil komunikačnímu a informačnímu systému, aby ve svém provozním prostředí mohl zpracovávat utajované informace EU, a které následuje po formálním schválení a správném provádění bezpečnostního plánu;
b)
„akreditačním řízením“ se rozumí nutné kroky a úkoly, jež je třeba provést předtím, než orgán pro bezpečnostní akreditaci udělí akreditaci. Tyto kroky a úkoly se upřesní ve standardu pro akreditační řízení;
c)
„komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
d)
„zbytkovým rizikem“ se rozumí riziko, které přetrvává poté, co byla zavedena bezpečnostní opatření, neboť nelze čelit všem hrozbám a nelze odstranit všechna zranitelná místa;
e)
„rizikem“ se rozumí možnost, že pro účely určité hrozby budou zneužita vnitřní a vnější zranitelná místa organizace nebo kteréhokoli ze systémů, jichž využívá, a dojde tak k poškození organizace a jejích hmotných či nehmotných aktiv. Měří se jako kombinace pravděpodobnosti hrozeb a jejich dopadu;
f)
„přijetím rizika“ se rozumí rozhodnutí, kterým se vyjadřuje souhlas s tím, že po řešení rizika i nadále existuje zbytkové riziko;
g)
„hodnocení rizika“ spočívá v rozpoznání hrozeb a zranitelných míst a v provádění analýzy souvisejícího rizika, tj. analýzy pravděpodobnosti a dopadu;
h)
„sdělování rizika“ spočívá v rozvoji informovanosti o rizicích v rámci skupin uživatelů komunikačních a informačních systémů, v informování schvalovacích orgánů o těchto rizicích a podávání zpráv o těchto rizicích provozním orgánům;
i)
„řešení rizika“ spočívá ve zmírnění, odstranění a omezení rizika (prostřednictvím vhodné kombinace technických, fyzických, organizačních nebo procedurálních opatření), přenesení rizika nebo jeho monitorování.
Článek 36
Komunikační a informační systémy nakládající s utajovanými informacemi EU
1. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
2. Pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, znamená dodržování politiky bezpečnosti informačních systémů Komise, uvedené v rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (11), že:
a)
během celého životního cyklu informačního systému se při provádění politiky bezpečnosti informačních systémů používá přístup „plánuj, udělej, zkontroluj, jednej“ (Plan-Do-Check-Act);
b)
potřeby v oblasti bezpečnosti musí být určeny prostřednictvím posouzení hospodářského dopadu;
c)
informační systém a údaje v něm obsažené musí projít formální klasifikací aktiv;
d)
všechna povinná bezpečnostní opatření, která jsou stanovena v politice bezpečnosti informačních systémů, musí být provedena;
e)
musí proběhnout proces řízení rizik, který se skládá z těchto kroků: identifikace hrozeb a zranitelných míst, hodnocení rizika, řešení rizika, přijetí rizika a sdělování rizika;
f)
je definován, prováděn, kontrolován a přezkoumáván bezpečnostní plán, včetně bezpečnostní politiky a bezpečnostních provozních postupů.
3. Všichni zaměstnanci, kteří se podílejí na návrhu, vývoji, zkoušení, provozu, řízení nebo používání komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU, oznámí orgánu pro bezpečnostní akreditaci všechny potenciální bezpečnostní nedostatky, incidenty, narušení bezpečnosti nebo ohrožení, které mohou mít dopad na ochranu daných systémů a/nebo utajovaných informací EU v nich obsažených.
4. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi je třeba dát přednost výrobkům, které byly schváleny Radou nebo generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu v Radě;
b)
opravňují-li k tomu zvláštní provozní důvody, může schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu v Komisi na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi udělit výjimku z požadavků uvedených pod písmenem a) a udělit dočasné schválení na konkrétní období.
5. Během elektronického přenosu, zpracovávání a uchovávání utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou po schválení schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu použít zvláštní postupy.
6. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
7. Bezpečnostní orgán Komise působí jako:
-
orgán pro zabezpečení informací,
-
orgán pro bezpečnostní akreditaci,
-
orgán TEMPEST,
-
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu,
-
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
8. Bezpečnostní orgán Komise jmenuje u každého systému provozní orgán pro zabezpečení informací.
9. Úkoly spojené s funkcemi popsanými v odstavcích 7 a 8 budou vymezeny v prováděcích pravidlech.
Článek 37
Akreditace komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU
1. Veškeré komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, podléhají akreditačnímu řízení, které vychází ze zásad zabezpečení informací a které musí být natolik podrobné, aby to odpovídalo požadované úrovni ochrany.
2. Akreditační řízení zahrnuje formální schválení bezpečnostního plánu komunikačního a informačního systému orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, aby bylo zajištěno, že:
a)
proces řízení rizik, jak je uveden v čl. 36 odst. 2, byl řádně proveden;
b)
vlastník systému vědomě přijal zbytkové riziko a
c)
bylo dosaženo dostatečné úrovně ochrany komunikačního a informačního systému a utajovaných informací EU, s nimiž se v něm nakládá, v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi vydá rozhodnutí o akreditaci, které stanoví nejvyšší stupeň utajení informací EU, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky pro provoz. Tím nejsou dotčeny úkoly, které byly svěřeny radě pro bezpečnostní akreditaci podle článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2014 (12).
4. Za akreditaci komunikačních a informačních systémů Komise, na nichž se podílí několik stran, odpovídá společná rada pro bezpečnostní akreditaci. Tato rada se skládá z jednoho zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci každé zúčastněné strany a předsedá jí zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Akreditační řízení zahrnuje řadu úkolů, které mají vykonat zúčastněné strany. Odpovědnost za přípravu akreditačních spisů a dokumentace nese v plné míře vlastník systému.
6. Za akreditaci je odpovědný orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, jenž má kdykoli během životního cyklu komunikačního a informačního systému právo:
a)
požadovat, aby se použilo akreditační řízení;
b)
provést audit či kontrolu systému;
c)
tam, kde podmínky pro provoz již nejsou splněny, požadovat vypracování a účinné provádění plánu na zlepšení bezpečnosti v jasně vymezeném časovém horizontu, a případně odebrat povolení pro provoz systému do té doby, než budou podmínky pro provoz opět splněny.
7. Akreditační řízení se stanoví ve standardu pro akreditační řízení pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, jež bude přijat v souladu s čl. 10 odst. 3 rozhodnutí K(2006) 3602.
Článek 38
Mimořádné okolnosti
1. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly mohou být za mimořádných okolností, například během hrozící nebo probíhající krize, konfliktu, války nebo za výjimečných provozních okolností, použity níže popsané zvláštní postupy.
2. Utajované informace EU mohou být přenášeny za použití kryptografických prostředků schválených pro nižší stupeň utajení nebo v nešifrované podobě se souhlasem příslušného orgánu, pokud by jakékoli zpoždění způsobilo škodu nepochybně převyšující škodu způsobenou případným vyzrazením utajovaných materiálů a pokud:
a)
odesílatel a příjemce nemají požadované šifrovací zařízení a
b)
utajované materiály nelze včas předat jiným způsobem.
3. Za okolností uvedených v odstavci 1 nenesou přenášené utajované informace žádná označení ani údaje, jež by je odlišovaly od informací, které nejsou utajované nebo které mohou být chráněny dostupným kryptografickým prostředkem. Příjemce informací je třeba neprodleně uvědomit o stupni utajení jiným způsobem.
4. Následně se podá zpráva příslušnému orgánu a skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
KAPITOLA 6
PRŮMYSLOVÁ BEZPEČNOST
Článek 39
Základní zásady
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření, s jejichž pomocí ochranu utajovaných informací EU zajišťují:
a)
v rámci utajovaných smluv:
i)
zájemci nebo uchazeči po dobu nabídkového a zadávacího řízení;
ii)
dodavatelé či subdodavatelé po celý životní cyklus utajovaných smluv;
b)
v rámci utajovaných grantových dohod:
i)
žadatelé během řízení o udělování grantů;
ii)
příjemci během celého životního cyklu utajovaných grantových dohod.
2. Tyto smlouvy či grantové dohody nesmí obsahovat informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Není-li stanoveno jinak, ustanovení této kapitoly týkající se utajovaných smluv nebo dodavatelů se použijí také na utajované subdodavatelské smlouvy či subdodavatele.
Článek 40
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„utajovanou smlouvou“ rámcová smlouva nebo smlouva podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (13), kterou uzavírá Komise nebo jeden z jejích útvarů s určitým dodavatelem na dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
b)
„utajovanou subdodavatelskou smlouvou“ smlouva mezi dodavatelem Komise nebo jednoho z jejích útvarů a jiným dodavatelem (tj. subdodavatelem) o dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
c)
„utajovanou grantovou dohodou“ dohoda, na jejímž základě Komise udělí grant, jak je uvedeno v části I hlavě VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, a jejíž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
d)
„určeným bezpečnostním orgánem“ orgán, který podléhá vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu a který odpovídá za informování průmyslových nebo jiných subjektů o vnitrostátní politice ohledně všech otázek průmyslové bezpečnosti a za poskytování pokynů a pomoci při jejím provádění. Funkci určeného bezpečnostního orgánu může vykonávat vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 41
Postup v případě utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Každý útvar Komise jakožto veřejný zadavatel zajistí, aby smlouva odkazovala na minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny v této kapitole, či je obsahovala a aby tyto standardy byly při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv či udělování grantů na základě utajovaných grantových dohod dodržovány.
2. Pro účely odstavce 1 příslušné útvary v rámci Komise konzultují Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, a zejména ředitelství pro bezpečnost, a zajistí, aby vzorové smlouvy a subdodavatelské smlouvy a vzorové grantové dohody obsahovaly ustanovení odrážející základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací EU, jež musí splňovat dodavatelé, subdodavatelé a příjemci grantových dohod.
3. Komise úzce spolupracuje s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným orgánem dotyčného členského státu.
4. Pokud veřejný zadavatel hodlá zahájit řízení, jehož cílem je uzavření utajované smlouvy nebo grantové dohody, vyžádá si poradenství bezpečnostního orgánu Komise ohledně otázek týkajících se povahy utajení a utajovaných prvků řízení ve všech jeho fázích.
5. Šablony a vzory utajovaných smluv, subdodavatelských smluv a grantových dohod, oznámení o zahájení zadávacího řízení, pokyny ohledně okolností, za nichž je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, seznamy bezpečnostních požadavků, pravidla pro návštěvy, přenos a přepravu utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod se po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi stanoví v prováděcích pravidlech pro průmyslovou bezpečnost.
6. Komise může uzavřít utajované smlouvy nebo grantové dohody, ve kterých plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich uchovávání, pověří hospodářské subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, s nímž byla uzavřena dohoda nebo správní ujednání podle kapitoly 7 tohoto rozhodnutí.
Článek 42
Bezpečnostní prvky v utajované smlouvě nebo utajované grantové dohodě
1. Utajované smlouvy nebo grantové dohody obsahují následující bezpečnostní prvky:
Bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu
a)
„Bezpečnostními pokyny k programu nebo projektu“ se rozumí seznam bezpečnostních postupů, které se uplatňují u konkrétního programu nebo projektu s cílem standardizovat bezpečnostní postupy. Tyto pokyny lze během celé doby trvání programu nebo projektu revidovat.
b)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje obecné bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu; útvary Komise odpovědné za programy nebo projekty zahrnující nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání mohou případně vypracovat konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, které budou z obecných bezpečnostních pokynů vycházet.
c)
Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu se vypracují zejména pro programy a projekty, které se vyznačují značným rozsahem, měřítkem nebo složitostí nebo množstvím či rozmanitostí dodavatelů, příjemců a ostatních partnerů a zúčastněných stran, například pokud jde o jejich právní status. Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu vypracuje útvar či útvary Komise, jež program nebo projekt řídí, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost.
d)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost předloží obecné i konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu ke konzultaci skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Seznam bezpečnostních požadavků
a)
„Seznamem bezpečnostních požadavků“ se rozumí soubor zvláštních smluvních podmínek vydaný veřejným zadavatelem, který je nedílnou součástí kterékoli utajované smlouvy, jejíž plnění vyžaduje přístup k utajovaným informacím EU nebo jejich vytváření, a který určí bezpečnostní požadavky a části smlouvy vyžadující bezpečnostní ochranu.
b)
V seznamu bezpečnostních požadavků jsou popsány bezpečnostní požadavky pro konkrétní smlouvu. Seznam případně zahrnuje příručku pro stanovování stupně utajení a je nedílnou částí utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody.
c)
Seznam bezpečnostních požadavků obsahuje ustanovení, podle nichž musí dodavatel nebo příjemce dodržovat minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím. Veřejný zadavatel zajistí, aby v seznamu bezpečnostních požadavků bylo uvedeno, že nedodržení těchto minimálních standardů může být dostatečným důvodem pro ukončení smlouvy nebo grantové dohody.
2. Jak bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, tak seznamy bezpečnostních požadavků obsahují jako povinný bezpečnostní prvek příručku pro stanovování stupně utajení:
a)
„Příručkou pro stanovování stupně utajení“ se rozumí dokument popisující prvky programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody, které jsou utajované, přičemž stanoví použitelné stupně utajení. Příručka pro stanovování stupně utajení může být v průběhu realizace programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody rozšířena a stupně utajení informací mohou být změněny nebo sníženy; pokud existuje příručka pro stanovování stupně utajení, je součástí seznamu bezpečnostních požadavků.
b)
Před zahájením nabídkového řízení na uzavření utajované smlouvy nebo před uzavřením takové smlouvy určí útvary Komise jakožto veřejný zadavatel stupeň utajení veškerých informací, které mají být poskytnuty zájemcům, uchazečům či dodavatelům, a rovněž stupeň utajení veškerých informací, které vytvoří dodavatel. Za tímto účelem připraví po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise příručku pro stanovování stupně utajení, jež se má používat pro provedení zakázky, podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
c)
Pro stanovení stupně utajení jednotlivých částí utajované smlouvy se použijí tyto zásady:
i)
při přípravě příručky pro stanovování stupňů utajení bere útvar Komise jakožto veřejný zadavatel v úvahu veškeré důležité bezpečnostní aspekty, včetně stupně utajení, který poskytnutým informacím přidělil původce informací a který původce informací schválil pro danou smlouvu;
ii)
stupeň utajení smlouvy jako celku nesmí být nižší než nejvyšší stupeň utajení kterékoli části smlouvy a
iii)
dojde-li k jakýmkoli změnám ohledně stupně utajení informací vytvářených dodavateli nebo poskytovaných dodavatelům při plnění smlouvy a provádějí-li se jakékoli dodatečné změny v příručce pro stanovování stupňů utajení, veřejný zadavatel se případně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise spojí s vnitrostátními bezpečnostními orgány, s určenými bezpečnostními orgány členských států nebo s jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem.
Článek 43
Přístup k utajovaným informacím EU pro zaměstnance dodavatelů a příjemců
Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu zajistí, aby utajovaná smlouva nebo utajovaná grantová dohoda obsahovaly ustanovení o tom, že zaměstnanci dodavatele, subdodavatele nebo příjemce, kteří pro plnění utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody potřebují přístup k utajovaným informacím EU, tento přístup získají, pouze pokud:
a)
mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jsou jinak řádně oprávněni a bylo rozhodnuto, že informace potřebují znát;
b)
byli poučeni o příslušných bezpečnostních pravidlech pro ochranu utajovaných informací EU a vzali na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
c)
jedná-li se o informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET, prošli bezpečnostní prověrkou pro odpovídající stupeň utajení, kterou provedl příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 44
Bezpečnostní prověrka zařízení
1. „Bezpečnostní prověrkou zařízení“ se rozumí správní rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo jiného příslušného bezpečnostního orgánu, že určité zařízení může z hlediska bezpečnosti zajistit odpovídající úroveň ochrany utajovaných informací EU s určitým stupněm utajení.
2. Dříve, než mohou být zájemci, uchazeči či dodavateli nebo žadateli o grant či příjemci grantu poskytnuty utajované informace EU nebo než je mu k utajovaným informacím EU umožněn přístup, musí bezpečnostnímu orgánu Komise předložit osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení udělené vnitrostátním bezpečnostním orgánem nebo určeným bezpečnostním orgánem nebo jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem členského státu, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy potvrzuje, že hospodářský subjekt je ve svých zařízeních schopen zajistit ochranu utajovaných informací EU na odpovídajícím stupni utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET), a bezpečnostní orgán Komise je předá útvaru Komise, jenž jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu.
3. V příslušných případech veřejný zadavatel oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu, že pro účely plnění smlouvy je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu je vyžadováno v případě, že je během zadávacího řízení či řízení o udělení grantu třeba poskytovat utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET.
4. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu neuzavře utajovanou smlouvu či grantovou dohodu s upřednostňovaným uchazečem či účastníkem, dokud neobdrží od vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo kteréhokoli jiného příslušného bezpečnostního orgánu členského státu, v němž je dotyčný dodavatel nebo subdodavatel registrován, potvrzení o tom, že bylo v případě, kdy je to vyžadováno, vydáno příslušné osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení.
5. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán, který vydal osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, uvědomí bezpečnostní orgán Komise o změnách ovlivňujících toto osvědčení, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí útvar Komise, který jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu. V případě subdodavatelské smlouvy je odpovídajícím způsobem informován vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán.
6. Zrušení osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem je dostatečným důvodem k tomu, aby veřejný zadavatel či poskytovatel grantu vypověděl utajovanou smlouvu nebo aby vyloučil určitého zájemce, uchazeče nebo žadatele z nabídkového řízení. Ve vzorových smlouvách a grantových dohodách, jež mají být vypracovány, musí být obsaženo příslušné ustanovení.
Článek 45
Ustanovení týkající se utajovaných smluv a utajovaných grantových dohod
1. Pokud jsou během zadávacího řízení zájemci, uchazeči nebo žadateli poskytovány utajované informace EU, musí výzva k podávání nabídek či výzva k předkládání návrhů obsahovat ustanovení o tom, že zájemce, uchazeč nebo žadatel, který nabídku či návrh nepředloží nebo jehož nabídka či návrh nebudou vybrány, je povinen všechny utajované dokumenty ve stanovené lhůtě vrátit.
2. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu skutečnost, že utajovaná smlouva nebo grantová dohoda byla uzavřena, a rovněž oznámí příslušné údaje, jako je název dodavatelů nebo příjemců, doba trvání smlouvy a maximální stupeň utajení.
3. Jakmile je taková smlouva či grantová dohoda ukončena, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu o tom neprodleně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise uvědomí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán členského státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
4. Obecně platí, že při ukončení utajované smlouvy či grantové dohody nebo ukončení účasti příjemce grantu musí dodavatel nebo příjemce grantu vrátit veřejnému zadavateli či poskytovateli grantu veškeré utajované informace EU, které má v držení.
5. V seznamu bezpečnostních požadavků se stanoví zvláštní ustanovení týkající se nakládání s utajovanými informacemi EU během plnění utajované smlouvy či grantové dohody nebo při jejím ukončení.
6. Pokud je dodavatel nebo příjemce grantu oprávněn ponechat si utajované informace EU po ukončení smlouvy či grantové dohody, dodavatel nebo příjemce grantu nadále dodržuje minimální standardy obsažené v tomto rozhodnutí a chrání důvěrnost utajovaných informací EU.
Článek 46
Zvláštní ustanovení týkající se utajovaných smluv
1. Podmínky týkající se ochrany utajovaných informací EU, za nichž může dodavatel uzavřít subdodavatelskou smlouvu, jsou stanoveny ve výzvě k předkládání nabídek a v utajované smlouvě.
2. Předtím, než dodavatel zadá jakékoli části utajované smlouvy subdodavateli, musí získat povolení od veřejného zadavatele. Subdodavatelská smlouva, s níž souvisí přístup k utajovaným informacím EU, nemůže být zadána subdodavatelům se sídlem ve třetí zemi, pokud neexistuje právní rámec pro bezpečnost informací stanovený v kapitole 7.
3. Dodavatel je povinen zajistit, aby veškeré subdodavatelské činnosti byly prováděny v souladu s minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím, a nesmí subdodavateli poskytovat utajované informace EU bez předchozího písemného souhlasu veřejného zadavatele.
4. Pokud jde o utajované informace EU, které vytvořil nebo s nimiž nakládá dodavatel, pak se za původce považuje Komise a práva náležející původci vykonává veřejný zadavatel.
Článek 47
Návštěvy v souvislosti s utajovanými smlouvami
1. Pokud zaměstnanci Komise, dodavatelů či příjemců grantu potřebují pro plnění utajované smlouvy nebo grantové dohody přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET v prostorách druhé strany, sjednají se návštěvy ve spolupráci s příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, určenými bezpečnostními orgány nebo s kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem. O těchto návštěvách je vyrozuměn bezpečnostní orgán Komise. Vnitrostátní bezpečnostní orgány, určené bezpečnostní orgány nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán se však mohou v rámci konkrétních programů nebo projektů dohodnout na postupu, podle kterého se mohou návštěvy sjednávat přímo.
2. Všechny navštěvující osoby musí být držiteli odpovídajícího osvědčení o bezpečnostní prověrce a musí mít potřebu znát utajované informace EU související s utajovanou smlouvou.
3. Navštěvujícím osobám je umožněn přístup pouze k utajovaným informacím EU souvisejícím s účelem návštěvy.
4. Podrobnější ustanovení se formulují v prováděcích pravidlech.
5. Dodržování ustanovení o návštěvách ve spojitosti s utajovanými smlouvami, stanovených v tomto rozhodnutí a v prováděcích pravidlech uvedených v odstavci 4, je povinné.
Článek 48
Přenos a přeprava utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Pokud jde o elektronický přenos utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 5 tohoto rozhodnutí.
2. Pokud jde o přepravu utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 4 tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě přepravy utajovaných materiálů jako nákladu se při určování bezpečnostních opatření uplatní tyto zásady:
a)
bezpečnost musí být zajištěna během všech fází přepravy z místa původu až po konečné místo určení;
b)
stupeň ochrany poskytovaný zásilce se stanoví podle nejvyššího stupně utajení materiálů, které jsou její součástí;
c)
před jakoukoli přeshraniční přepravou materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET musí odesílatel vypracovat přepravní plán, který schválí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán;
d)
materiály musí být převáženy v nejvyšší možné míře po přímé trase a přeprava musí být ukončena, jak nejrychleji to okolnosti umožní;
e)
je-li to možné, přepravní trasy by měly vést pouze přes území členských států. Přeprava přes jiné než členské státy by se měla uskutečnit pouze v případě, kdy byla povolena vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem států odesílatele i příjemce zásilky.
Článek 49
Poskytování utajovaných informací EU dodavatelům nebo příjemcům grantů se sídlem ve třetích státech
Utajované informace EU jsou dodavatelům nebo příjemcům grantu se sídlem v třetích státech poskytovány v souladu s bezpečnostními opatřeními dohodnutými mezi bezpečnostním orgánem Komise, útvarem Komise jakožto veřejným zadavatelem či poskytovatelem grantu a vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo jiným příslušným bezpečnostním orgánem dotyčného třetího státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
Článek 50
Nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Ochrana informací se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s nimiž se nakládá nebo jež jsou uchovávány v rámci utajovaných smluv nebo grantových dohod se zakládá na zásadách přiměřenosti a efektivnosti nákladů.
2. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo bezpečnostní prověrce personálu se v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod zahrnujících nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nevyžaduje.
3. Pokud smlouva nebo grantová dohoda zahrnuje nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v komunikačním a informačním systému provozovaném dodavatelem nebo příjemcem grantu, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise zajistí, aby ve smlouvě nebo grantové dohodě byly uvedeny nezbytné technické a správní požadavky týkající se akreditace či schválení komunikačního a informačního systému, které budou přiměřené posouzenému riziku a zohlední všechny příslušné faktory. Na rozsahu akreditace či schválení takového komunikačního a informačního systému se dohodnou bezpečnostní orgán Komise a příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo určený bezpečnostní orgán.
KAPITOLA 7
VÝMĚNA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ S DALŠÍMI ORGÁNY, INSTITUCEMI NEBO JINÝMI SUBJEKTY UNIE, S ČLENSKÝMI STÁTY A SE TŘETÍMI STÁTY A MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 51
Základní zásady
1. Pokud Komise nebo jeden z jejích útvarů rozhodne, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo s mezinárodní organizací, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Aniž je dotčen článek 57, vyměňují se utajované informace EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo mezinárodní organizací, pouze pokud je takový vhodný právní nebo správní rámec zaveden a pokud existují dostatečné záruky, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie nebo třetí stát nebo mezinárodní organizace uplatňuje rovnocenné základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací.
Článek 52
Výměna utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie
1. Před uzavřením správního ujednání pro výměnu utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie si Komise vyžádá ujištění, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie:
a)
má zaveden právní rámec pro ochranu utajovaných informací EU, který stanoví základní zásady a minimální standardy rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidlech;
b)
uplatňuje bezpečnostní standardy a pokyny týkající se personální bezpečnosti, fyzické bezpečnosti, správy utajovaných informací EU a bezpečnosti komunikačních a informačních systémů, které zaručují úroveň ochrany utajovaných informací EU rovnocennou ochraně v Komisi;
c)
označuje utajované informace, které vytváří, jako utajované informace EU.
2. Hlavním útvarem pro uzavírání správních ujednání o výměně utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které úzce spolupracuje s ostatními příslušnými útvary Komise.
3. Správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů podepsaných jménem Komise generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Před uzavřením správního ujednání o výměně utajovaných informací EU provede bezpečnostní orgán Komise hodnoticí návštěvy s cílem posoudit regulační rámec pro ochranu utajovaných informací EU a ověřit účinnost opatření prováděných na ochranu utajovaných informací EU. Správní ujednání vstupuje v platnost a utajované informace EU se vyměňují, pouze pokud výsledky této hodnoticí návštěvy byly uspokojivé a bylo vyhověno doporučením učiněným v návaznosti na návštěvu. Pravidelně se provádějí následné hodnoticí návštěvy, jejichž účelem je ověřovat, zda je správní ujednání dodržováno a zda zavedená bezpečnostní opatření i nadále splňují dohodnuté základní zásady a minimální standardy.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných informací EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. O procesu uzavírání správních ujednání podle odstavce 2 je informována skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Článek 53
Výměna utajovaných informací EU s členskými státy
1. Utajované informace EU mohou být předávány členským státům za předpokladu, že členské státy tyto informace chrání v souladu s požadavky použitelnými na utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
2. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
Článek 54
Výměna utajovaných informací EU se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Komise rozhodne, že je třeba dlouhodobě vyměňovat utajované informace se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Dohody o bezpečnosti informací a správní ujednání podle odstavce 1 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné standardům stanoveným tímto rozhodnutím.
3. Komise může uzavřít správní ujednání v souladu s článkem 56, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Správní ujednání o výměně utajovaných informací podle odstavce 3 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné minimálním standardům stanoveným tímto rozhodnutím. Uzavření dohody o bezpečnosti informací nebo správního ujednání je třeba konzultovat se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi.
5. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Komise, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá příslušný útvar Komise (jakožto původce utajovaných informací EU v Komisi) případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Komise původcem utajovaných informací, jejichž poskytnutí se požaduje, či zdrojového materiálu, jež mohou obsahovat, útvar Komise, jenž má tyto utajované informace v držení, nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi jeho odpovědnost útvar Komise, který má tyto utajované informace v držení.
Článek 55
Dohody o bezpečnosti informací
1. Dohody o bezpečnosti informací se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi se uzavírají v souladu s článkem 218 SFEU.
2. Dohody o bezpečnosti informací:
a)
stanoví základní zásady a minimální standardy upravující výměnu utajovaných informací mezi Unií a třetím státem nebo mezinárodní organizací;
b)
stanoví, že se příslušné bezpečnostní orgány příslušných orgánů a institucí Unie a příslušný bezpečnostní orgán dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace dohodnou na technických prováděcích pravidlech. Tato pravidla zohlední úroveň ochrany zajišťovanou zavedenými bezpečnostními předpisy, strukturami a postupy v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci;
c)
stanoví, že před zahájením výměny utajovaných informací v rámci dotyčné dohody je třeba se ujistit, že přijímající strana je schopna jí poskytované utajované informace řádným způsobem chránit a zabezpečit.
3. Pokud je v souladu s čl. 51 odst. 1 rozhodnuto, že je třeba utajované informace EU vyměňovat, konzultuje Komise, je-li to vhodné, Evropskou službu pro vnější činnost, generální sekretariát Rady a jiné orgány a instituce Unie s cílem určit, zda by mělo být předloženo doporučení podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak výslovně není stanoveno v dohodě o bezpečnosti informací nebo v technických prováděcích pravidlech.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných se třetími státy a mezinárodními organizacemi je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných skutečností EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. Za účelem posouzení účinnosti bezpečnostních předpisů, struktur a postupů v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci se Komise ve spolupráci s ostatními orgány, institucemi či jinými subjekty Unie a na základě vzájemné dohody s dotyčným třetím státem nebo mezinárodní organizací účastní hodnoticích návštěv. Cílem hodnoticích návštěv je vyhodnotit:
a)
právní rámec použitelný pro ochranu utajovaných informací;
b)
veškeré zvláštnosti bezpečnostní politiky a způsobu organizace bezpečnosti v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci, které mohou mít dopad na stupeň utajení informací, jež mohou být vyměňovány;
c)
již zavedená bezpečnostní opatření a postupy a
d)
bezpečnostní prověrky pro stupeň utajovaných informací EU, které mají být poskytovány.
Článek 56
Správní ujednání
1. Pokud je třeba v kontextu politického či právního rámce Unie dlouhodobě vyměňovat se třetím státem nebo mezinárodní organizací informace, jejichž stupeň utajení není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a pokud bezpečnostní orgán Komise po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi zejména potvrdí, že dotyčná strana nemá dostatečně rozvinutý bezpečnostní systém, který by jí umožnil uzavřít dohodu o bezpečnosti informací, může Komise uzavřít s příslušnými orgány dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace správní ujednání.
2. Taková správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů.
3. Před uzavřením ujednání se provede hodnoticí návštěva. O výsledku hodnoticí návštěvy se uvědomí skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi. Pokud existují výjimečné důvody pro naléhavou výměnu utajovaných informací, mohou být utajované informace EU poskytnuty pod podmínkou, že bude učiněno vše pro to, aby hodnoticí návštěva byla vykonána co nejdříve.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak správní ujednání výslovně nestanoví.
Článek 57
Výjimečné ad hoc poskytování utajovaných informací EU
1. Není-li uzavřena dohoda o bezpečnosti informací ani správní ujednání a pokud Komise nebo některý z jejích útvarů rozhodne, že je v kontextu politického nebo právního rámce Unie výjimečně třeba předat utajované informace EU třetímu státu nebo mezinárodní organizaci, bezpečnostní orgán Komise u bezpečnostních orgánů dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace v možném rozsahu ověří, zda jsou jejich bezpečnostní předpisy, struktury a postupy takové, že poskytnuté utajované informace EU budou chráněny na úrovni standardů, které nejsou méně přísné než standardy stanovené v tomto rozhodnutí.
2. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU předmětnému třetímu státu nebo mezinárodní organizaci učiní po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi Komise na základě návrhu člena Komise odpovědného za bezpečnostní záležitosti.
3. Poté, co Komise vydá své rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, a s výhradou předchozího písemného souhlasu původce, včetně původců zdrojového materiálu, který mohou obsahovat, předá příslušný útvar Komise dotčené informace, které ponesou označení týkající se způsobilosti k předání uvádějící třetí stát nebo mezinárodní organizaci, jíž byly informace poskytnuty. Před vlastním poskytnutím informací nebo při jejich poskytnutí se dotyčná třetí strana písemně zaváže k ochraně obdržených utajovaných informací EU v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Nahrazení předchozího rozhodnutí
Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (14).
Článek 59
Utajované informace vytvořené před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost
1. Veškeré informace EU utajované podle rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
2. Veškeré utajované informace v držení Komise ke dni, kdy rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom vstoupilo v platnost, s výjimkou utajovaných informací Euratom:
a)
pokud je vytvořila Komise, se nadále považují za automaticky přeřazené do stupně utajení RESTREINT UE, ledaže se jejich autor do 31. ledna 2002 rozhodl udělit jim jiný stupeň utajení a informoval všechny subjekty, jimž je dotčený dokument určen;
b)
pokud je vytvořily osoby mimo Komisi, si zachovávají svůj původní stupeň utajení, a považují se proto za utajované informace EU rovnocenného stupně, ledaže autor souhlasí s jejich odtajněním nebo se snížením stupně jejich utajení.
Článek 60
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
Článek 61
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
KOMISJONI OTSUS (EL, Euratom) 2015/444,
13. märts 2015,
ELi salastatud teabe kaitseks vajalike julgeolekunormide kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 249,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 106,
võttes arvesse aluslepingutele lisatud Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli nr 7, eriti selle artiklit 18,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni julgeolekusätted ELi salastatud teabe kaitsmise kohta vajavad läbivaatamist ja ajakohastamist, võttes arvesse institutsionaalseid, organisatsioonilisi, operatiivseid ja tehnoloogilisi muutusi.
(2)
Euroopa Komisjon on sõlminud oma peamiste tegevuskohtade julgeolekut käsitlevad kokkulepped Belgia, Luksemburgi ja Itaalia valitsustega (1).
(3)
Komisjon, nõukogu ja Euroopa välisteenistus kohustuvad kohaldama ELi salastatud teabe kaitse suhtes samaväärse tasemega julgeolekustandardeid.
(4)
Vajaduse korral tuleb ka Euroopa Parlament ja muud liidu institutsioonid, asutused või organid kaasata liidu ja tema liikmesriikide huvide kaitsmiseks vajalike salastatud teabe kaitsmise põhimõtete, standardite ja eeskirjade kohaldamisse.
(5)
ELi salastatud teabe turvariski juhitakse protsessina. Nimetatud protsessi eesmärk on teha kindlaks teadaolevad turvariskid, määrata vastavalt käesolevas otsuses sätestatud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele kindlaks selliste riskide vastuvõetava tasemeni vähendamise turvameetmed ja kohaldada neid meetmeid kooskõlas süvakaitse põhimõttega. Selliste meetmete tõhusust hinnatakse pidevalt.
(6)
Komisjonis tähendab salastatud teabe kaitseks arendatav füüsiline julgeolek füüsiliste ja tehniliste kaitsemeetmete kohaldamist, et vältida volitamata juurdepääsu ELi salastatud teabele.
(7)
ELi salastatud teabe haldamine tähendab haldusmeetmete kohaldamist ELi salastatud teabe kontrollimiseks kogu selle kehtivusaja jooksul, et täiendada käesoleva otsuse 2., 3. ja 5. peatükis sätestatud meetmeid ja aidata seeläbi ära hoida, avastada ja korvata sellise teabe tahtlikku või juhuslikku ohtusattumist või kadumist. Sellised meetmed on eelkõige seotud ELi salastatud teabe loomise, säilitamise, registreerimise, kopeerimise, tõlkimise, salastatuse taseme alandamise, salastatuse kustutamise, veo ja hävitamisega ning need täiendavad komisjoni dokumendihalduse üldeeskirju (otsused 2002/47/EÜ, ESTÜ, Euratom (2) ja 2004/563/EÜ, Euratom) (3).
(8)
Käesoleva otsuse sätted ei piira järgmiste õigusaktide kohaldamist:
a)
määrus (Euratom) nr 3 (4);
b)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1049/2001 (5);
c)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 45/2001 (6);
d)
nõukogu määrus (EMÜ, Euratom) nr 354/83 (7),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. PEATÜKK
ALUSPÕHIMÕTTED JA MIINIMUMSTANDARDID
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „komisjoni talitus”- komisjoni mis tahes peadirektoraat või talitus või komisjoniliikme kabinet;
2) „krüptomaterjal”- krüptoalgoritmid, krüptoriistvara- ja -tarkvaramoodulid ning -tooted, sealhulgas rakendamise üksikasjad ja seotud dokumentatsioon ning kodeerimisandmed;
3) „salastatuse kustutamine”- salastatuse tühistamine;
4) „süvakaitse”- erinevate mitme kaitseliinina võetavate turvameetmete kohaldamine;
5) „dokument”- talletud teave selle füüsilisest kujust ja omadustest olenemata;
6) „taseme alandamine”- salastatuse taseme alandamine;
7) ELi salastatud teabe „töötlemine”- kõik võimalikud toimingud, mida võidakse ELi salastatud teabega selle kehtivusaja jooksul teha. See hõlmab teabe koostamist, registreerimist, töötlemist, vedu, salastatuse taseme alandamist, salastatuse kustutamist ja teabe hävitamist. Side- ja infosüsteemide puhul hõlmab see ka teabe kogumist, kuvamist, edastamist ja säilitamist;
8) „valdaja”- kontrollitud teadmisvajadusega nõuetekohaselt volitatud isik, kelle valduses on ELi salastatud teave ja kes seetõttu vastutab selle kaitsmise eest;
9) „rakenduseeskirjad”- eeskirjade või julgeolekuteadete mis tahes kogum, mis on vastu võetud kooskõlas komisjoni otsuse (EL, Euratom) nr 2015/443 5. peatükiga (8);
10) „materjal”- mis tahes meedium, andmekandja või valmistatud või valmistamisel olev masin või seade;
11) „teabe koostaja”- liidu institutsioon, asutus või organ, liikmesriik, kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon, kelle volitusel on salastatud teave koostatud ja/või liidu struktuuridesse sisestatud;
12) „objektid”- komisjonile kuuluv kinnisvara või muu sarnane vara ja valdused;
13) „turvariski juhtimise protsess”- organisatsiooni või selle poolt kasutatavate süsteemide julgeolekut mõjutada võivate ebakindlate sündmuste kindlaksmääramise, kontrollimise ja minimeerimise kogu protsess. See hõlmab igasugust riskidega seotud tegevust, sealhulgas hindamist, käsitlemist, aktsepteerimist ja teavitamist;
14) „personalieeskirjad”- Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimused, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (9);
15) „oht”- soovimatu intsidendi võimalik põhjus, mis võib kahjustada organisatsiooni või selle poolt kasutatavat süsteemi; selline oht võib olla juhuslik või tahtlik (kuritahtlik) ning seda iseloomustavad ohtlikud elemendid, võimalikud sihtmärgid ja ründemeetodid;
16) „haavatavus”- mis tahes laadi puudus, mida üks või mitu ohtu võivad ära kasutada. Haavatavus võib tähendada tegematajätmist või olla seotud kontrolli nõrkusega tulenevalt selle ranguse, täielikkuse või järjepidevuse puudumisest ning see võib olla tehnilist, menetluslikku, füüsilist, organisatsioonilist või operatiivset laadi.
Artikkel 2
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1. Käesoleva otsusega nähakse ette ELi salastatud teabe kaitseks vajalikud julgeoleku aluspõhimõtted ja miinimumstandardid.
2. Käesolevat otsust kohaldatakse kõigi komisjoni talituste ning kõigi komisjoni objektide suhtes.
3. Olenemata konkreetsetest viidetest teatavatele personali rühmadele kohaldatakse käesolevat otsust komisjoni liikmete, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamisalas oleva komisjoni personali, komisjoni lähetatud riikide ekspertide, teenusepakkujate ja nende personali, praktikantide ning kõigi isikute suhtes, kellel on juurdepääs komisjoni hoonetesse või muule varale või komisjoni töödeldavale teabele.
4. Käesoleva otsuse sätete kohaldamine ei piira otsuse 2002/47/EÜ, ESTÜ, Euratom ja otsuse 2004/563/EÜ, Euratom kohaldamist.
Artikkel 3
ELi salastatud teabe, salastatuse tasemete ja märgete määratlus
„ELi salastatud teave”- teave või materjal, mis on tähistatud ELi salastusmärkega ja mille loata avaldamine võib eri määral kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve.
2. ELi salastatud teave liigitatakse ühele järgmistest tasemetest:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib väga oluliselt kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
b) SECRET UE/EU SECRET: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib oluliselt kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib negatiivselt mõjutada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve.
3. ELi salastatud teave tähistatakse salastusmärkega vastavalt lõikele 2. See võib kanda täiendavaid märkeid, mis ei ole ette nähtud liigitamiseks, vaid asjaomases dokumendis käsitletud valdkonda määratlevate, dokumendi koostajat tuvastavate, dokumendi levitamist või kasutamist piiravate või avaldatavuse märgetena.
Artikkel 4
Salastatuse tasemete haldamine
1. Komisjoni iga liige või talitus tagab, et tema koostatavale ELi salastatud teabele on määratud asjakohane salastatuse tase, teave on selgelt määratletud ELi salastatud teabena ning see säilitab oma salastatuse taseme üksnes nii kaua kui vajalik.
2. ELi salastatud teabe salastatuse taset ei alandata, salastatust ei kustutata ja artikli 3 lõikes 2 osutatud salastatuse taseme märkeid ei muudeta ega kõrvaldata ilma dokumendi koostaja eelneva kirjaliku nõusolekuta, ilma et see piiraks artikli 26 kohaldamist.
3. Vajaduse korral võetakse artikli 60 kohaselt vastu rakenduseeskirjad ELi salastatud teabe töötlemise kohta ning taseme määramise praktiline juhend.
Artikkel 5
Salastatud teabe kaitse
1. ELi salastatud teavet kaitstakse käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade kohaselt.
2. ELi salastatud teabe valdaja vastutab selle kaitsmise eest kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega ning vastavalt 4. peatüki sätetele.
3. Kui liikmesriigid sisestavad komisjoni struktuuridesse või võrkudesse riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe, kaitseb komisjon seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
4. ELi salastatud teabe kogumi puhul võib vajalikuks osutuda kõrgemale salastatuse tasemele vastav kaitse tase kui selle üksikkomponentide puhul.
Artikkel 6
Turvariski juhtimine
1. Turvameetmed, mis on vajalikud ELi salastatud teabe kaitsmiseks kogu kehtivusaja jooksul, on vastavuses eelkõige asjaomase teabe või materjali salastatuse taseme, vormi ja hulgaga, ELi salastatud teavet sisaldavate rajatiste asukoha ja ülesehitusega ning kohapeal antud hinnanguga kuritahtlikust ja/või kriminaalsest tegevusest, sealhulgas spionaažist, sabotaažist või terrorismist tulenevale ohule.
2. Situatsiooniplaanides võetakse arvesse vajadust kaitsta ELi salastatud teavet hädaolukordades, et vältida volitamata juurdepääsu teabele, teabe loata avaldamist või teabe tervikluse või käideldavuse kadumist.
3. Kõigi talituste talitluspidevuse plaanidesse lisatakse ennetus- ja taastamismeetmed, et minimeerida ulatuslike rikete või intsidentide mõju ELi salastatud teabe töötlemisele ja säilitamisele.
Artikkel 7
Käesoleva otsuse rakendamine
1. Vajaduse korral võetakse artikli 60 kohaselt vastu rakenduseeskirjad käesoleva otsuse täiendamiseks või toetamiseks.
2. Komisjoni talitused võtavad oma vastutusalas kõik vajalikud meetmed, et tagada käesoleva otsuse ja asjaomaste rakenduseeskirjade täitmine ELi salastatud teabe ja muu salastatud teabe töötlemisel või säilitamisel.
3. Käesoleva otsuse rakendamiseks võetud turvameetmed peavad vastama otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artiklis 3 esitatud komisjoni julgeolekupõhimõtetele.
4. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor moodustab personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadis komisjoni julgeolekuasutuse. Komisjoni julgeolekuasutus täidab talle käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega antud ülesandeid.
5. Igas komisjoni talituses täidab kohalik julgeolekuametnik, kellele on osutatud otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artiklis 20, järgmisi üldisi ülesandeid ELi salastatud teabe kaitsmiseks kooskõlas käesoleva otsusega, tehes tihedat koostööd personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadiga:
a)
komisjoni antavate personali juurdepääsulubade taotluste haldamine;
b)
julgeolekukoolituste ja teadlikkuse suurendamise infotundide korraldamisele kaasaaitamine;
c)
talituse registri kontrolliametniku juhendamine;
d)
teavitamine julgeolekunõuete rikkumisest ja ELi salastatud teabe ohtusattumisest;
e)
varuvõtmete ja iga kirjalikult ülestähendatud koodikombinatsiooni haldamine;
f)
muude ELi salastatud teabe kaitsega seotud või rakenduseeskirjades sätestatud ülesannete täitmine.
Artikkel 8
Julgeolekunõuete rikkumine ja ELi salastatud teabe ohtusattumine
1. Julgeolekunõuete rikkumine toimub isiku sellise tegevuse või tegevusetuse tagajärjel, mis on vastuolus käesolevas otsuses sätestatud julgeolekunormidega ja otsuse rakenduseeskirjadega.
2. ELi salastatud teave satub ohtu juhul, kui julgeolekunõuete rikkumise tulemusena on kõnealune teave tervikuna või osaliselt avalikustatud volitamata isikutele.
3. Igast julgeolekunõuete rikkumisest või julgeolekunõuete rikkumise kahtlusest teatatakse viivitamata komisjoni julgeolekuasutusele.
4. Kui on teada või kui on alust arvata, et ELi salastatud teave on ohtu sattunud või kadunud, tehakse kooskõlas otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artikliga 13 julgeolekualane uurimine.
5. Võetakse kõik vajalikud meetmed, et:
a)
teavitada teabe koostajat;
b)
tagada asjaolude kindlakstegemise huvides, et uurimisega tegelevad töötajad, kes ei ole rikkumisega vahetult seotud;
c)
hinnata liidu või liikmesriikide huvidele tekitatud võimalikku kahju;
d)
võtta sobivaid meetmeid sellise juhtumi kordumise ennetamiseks ning
e)
teavitada asjaomaseid asutusi võetud meetmetest.
6. Iga isiku suhtes, kes on vastutav käesolevas otsuses sätestatud julgeolekunormide rikkumise eest, võib kohaldada distsiplinaarmeetmeid vastavalt personalieeskirjadele. Iga isiku suhtes, kes on vastutav ELi salastatud teabe ohtusattumise või kadumise eest, kohaldatakse distsiplinaar- ja/või õiguslikke meetmeid vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele.
2. PEATÜKK
TÖÖTAJATEGA SEOTUD JULGEOLEK
Artikkel 9
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele”- komisjoni julgeolekuasutuse otsus, mis on tehtud liikmesriigi pädeva asutuse kinnituse põhjal, et komisjoni ametnikule, muule teenistujale või lähetatud riiklikule eksperdile võib eeldusel, et tema teadmisvajadus on kindlaks määratud ja talle on nõuetekohaselt selgitatud tema kohustusi, lubada kindlaksmääratud kuupäevani juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele; sellist isikut loetakse „komisjoni julgeolekukontrolli läbinuks”;
2) „personali julgeolekukontroll”- selliste meetmete kohaldamine, millega tagatakse juurdepääs ELi salastatud teabele ainult isikutele:
a)
kellel on teadmisvajadus;
b)
kes on läbinud vajalikul tasemel julgeolekukontrolli, kui see on asjakohane, ning
c)
keda on teavitatud nende vastutusest;
3) „juurdepääsuluba”- liikmesriigi pädeva asutuse avaldus, mis tehakse pärast julgeolekukontrolli lõpuleviimist liikmesriigi pädevate asutuste poolt ja mis kinnitab, et isikule võib lubada kindlaksmääratud kuupäevani juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele, tingimusel et tema teadmisvajadus on kindlaks tehtud ja teda on nõuetekohaselt teavitatud tema vastutusest;
4) „juurdepääsutõend”- pädeva asutuse väljastatud tõend, mis kinnitab, et isikul on komisjoni julgeolekuasutuse väljastatud kehtiv juurdepääsuluba või komisjoni antav juurdepääsuluba juurdepääsuks ELi salastatud teabele, millel on kirjas, millisel salastatuse tasemel (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada, vastava juurdepääsuloa kehtivusaeg ja tõendi enda kehtivuse lõppemise kuupäev;
5) „julgeolekukontroll”- kontroll, mille teeb liikmesriigi pädev asutus kõnealuses liikmesriigis kehtivate õigusnormide kohaselt, et saada kinnitust selle kohta, et ei ole teada midagi kahtlust äratavat, mis takistaks andmast isikule juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele.
Artikkel 10
Aluspõhimõtted
1. Isikule antakse juurdepääs ELi salastatud teabele pärast seda, kui:
(1)
tema teadmisvajadus on kindlaks tehtud;
(2)
teda on teavitatud ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest julgeolekunormidest ja vastavatest julgeolekustandarditest ja -suunistest ning ta on kinnitanud oma vastutust seoses kõnealuse teabe kaitsmisega;
(3)
ta on juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele läbinud asjaomase taseme julgeolekukontrolli või tal on vastavalt siseriiklikele õigusnormidele muud ametiülesannetest tulenevad volitused.
2. Kõik isikud, kes võivad oma tööülesannete tõttu vajada juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel ELi salastatud teabele, peavad enne, kui neile antakse juurdepääs sellisele ELi salastatud teabele, läbima asjaomase taseme julgeolekukontrolli. Asjaomane isik esitab kirjaliku nõusoleku julgeolekukontrolli menetluse läbimiseks. Nõusoleku esitamata jätmine tähendab, et kõnealust isikut ei ole võimalik määrata ametisse või täitma kohustust või ülesannet, mis eeldab juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele,
3. Julgeolekukontrolli menetluse alusel peab olema võimalik kindlaks teha, kas isikule võib tema lojaalsust ja usaldusväärsust arvesse võttes lubada juurdepääsu ELi salastatud teabele.
4. Isiku lojaalsus ja usaldusväärsus seoses tema julgeolekukontrolli läbimisega juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele tehakse kindlaks julgeolekukontrolli abil, mille sooritavad liikmesriigi pädevad asutused kooskõlas siseriiklike õigusnormidega.
5. Komisjoni julgeolekuasutus vastutab ainuisikuliselt suhtlemise eest riiklike julgeolekuasutusega või muude pädevate siseriiklike asutustega julgeolekukontrolliga seotud küsimustes. Kogu suhtlus komisjoni talituste ja personali ning riiklike julgeolekuasutuste ja muude pädevate asutuste vahel toimub komisjoni julgeolekuasutuse kaudu.
Artikkel 11
Komisjoni julgeolekukontrolli kord
1. Komisjoni iga peadirektor või talituse juhataja teeb kindlaks oma talituse ametikohad, millel töötajad vajavad oma ülesannete täitmiseks juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele ja peavad seetõttu läbima julgeolekukontrolli.
2. Niipea kui on teada, et isik määratakse ametikohale, kus on nõutav juurdepääs CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele, teavitab komisjoni vastava talituse kohalik julgeolekuametnik komisjoni julgeolekuasutust, kes saadab seejärel kõnealusele isikule julgeolekukontrolli ankeedi, mille on väljastanud selle liikmesriigi riiklik julgeolekuasutus, kelle kodanikuna isik on Euroopa Liidu institutsioonide töötajaks nimetatud. Kõnealune isik annab kirjaliku nõusoleku julgeolekukontrolli menetluse läbimiseks ning tagastab täidetud ankeedi võimalikult peatselt komisjoni julgeolekuasutusele.
3. Komisjoni julgeolekuasutus edastab täidetud julgeolekukontrolli ankeedi selle liikmesriigi riiklikule julgeolekuasutusele, kelle kodanikuna asjaomane isik on Euroopa Liidu institutsioonide töötajaks nimetatud, taotledes sellele ELi salastatud teabe tasemele vastava julgeolekukontrolli tegemist, millele asjaomane isik juurdepääsu vajab.
4. Kui komisjoni julgeolekuasutusele saab teatavaks juurdepääsuluba taotlevat isikut puudutav julgeolekukontrolli seisukohast oluline teave, teatab komisjoni julgeolekuasutus asjakohaste õigusnormide kohaselt toimides sellest pädevale riiklikule julgeolekuasutusele.
5. Pärast julgeolekukontrolli lõpuleviimist ja võimalikult kiiresti pärast asjaomaselt riiklikult julgeolekuasutuselt julgeolekukontrolli tulemuste üldise hinnangu saamist:
a)
võib komisjoni julgeolekuasutus anda asjaomasele isikule loa juurdepääsuks ELi salastatud teabele ning lubada juurdepääsu ELi salastatud teabele kuni vastava salastatuse tasemeni ja tema kindlaksmääratud kuupäevani kuni viieks aastaks, juhul kui julgeolekukontrolli tulemused kinnitavad isiku lojaalsust ja usaldusväärsust kahjustavate asjaolude puudumist;
b)
kohustub komisjoni julgeolekuasutus, juhul kui julgeolekukontroll sellist kinnitust ei anna, teavitama kooskõlas asjakohaste õigusnormidega asjaomast isikut, kellel on õigus taotleda ärakuulamist komisjoni julgeolekuasutuse poolt, kes omakorda võib nõuda riiklikult julgeolekuasutuselt täiendavaid selgitusi, kui see on siseriiklike õigusnormide kohaselt võimalik. Julgeolekukontrolli tulemuse kinnitamise korral juurdepääsuluba ELi salastatud teabele ei väljastata.
6. Julgeolekukontrolli, sealhulgas selle tulemuste suhtes kohaldatakse asjaomases liikmesriigis kehtivaid õigusnorme, sealhulgas neid, mis käsitlevad edasikaebamist. Komisjoni julgeolekuasutuse otsuse võib personalieeskirjade kohaselt edasi kaevata.
7. Komisjon tunnustab kõigi muude liidu institutsioonide, organite ja asutuste antud luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele, eeldusel et see on kehtiv. Luba hõlmab kõiki tööülesandeid, mida asjaomane isik komisjonis täidab. Liidu institutsioon, organ või asutus, kus isik tööle asub, teatab asjaomasele riiklikule julgeolekuasutusele tööandja muutumisest.
8. Kui isiku teenistusperiood ei alga 12 kuu jooksul julgeolekukontrolli tulemuse teatamisest komisjoni julgeolekuasutusele või kui isiku teenistus katkeb 12 kuuks, mille jooksul ta ei tööta komisjonis või üheski muus liidu institutsioonis, organis või asutuses või liikmesriigi valitsusasutuse ametikohal, pöördub komisjoni julgeolekuasutus juurdepääsuloa kehtivuse ja nõuetekohasuse kohta kinnituse saamiseks asjaomase riikliku julgeolekuasutuse poole.
9. Kui komisjoni julgeolekuasutusele saab teatavaks kehtivat komisjoni antavat juurdepääsuluba omava isikuga seotud turvariski puudutav teave, teatab julgeolekuasutus asjakohaste õigusnormide kohaselt toimides sellest pädevale riiklikule julgeolekuasutusele.
10. Kui riiklik julgeolekuasutus teatab komisjoni julgeolekuasutusele kehtivat ELi salastatud teabele juurdepääsu luba omava isiku kohta lõike 5 punkti a kohaselt antud kinnituse tühistamisest, võib komisjoni julgeolekuasutus paluda riiklikult julgeolekuasutuselt selgitust, kui selle andmine on siseriiklike õigusnormide kohaselt võimalik. Kui riiklik julgeolekuasutus kinnitab isiku usaldusväärsust kahjustavat teavet, tühistatakse komisjoni antav juurdepääsuluba ning isikule keelatakse juurdepääs ELi salastatud teabele ja ametikohtadele, mille puhul selline juurdepääs on võimalik või mille puhul isik võiks ohustada julgeolekut.
11. Käesoleva otsuse reguleerimisalasse kuuluva isiku ELi salastatud teabele juurdepääsu loa tühistamise või peatamise otsusest ja vajaduse korral selle põhjustest teavitatakse asjaomast isikut, kes võib paluda, et komisjoni julgeolekuasutus kuulaks ära tema selgitused. Riikliku julgeolekuasutuse esitatud teabe suhtes kohaldatakse asjaomases liikmesriigis kehtivaid asjakohaseid õigusakte. Komisjoni julgeolekuasutuse sellekohase otsuse võib personalieeskirjade kohaselt edasi kaevata.
12. Komisjoni talitused teevad kindlaks, et riiklikud eksperdid, kes on lähetatud CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või sellest kõrgemal tasemel ELi salastatud teabele komisjoni antavat juurdepääsuluba nõudvale ametikohale, esitavad kooskõlas siseriiklike õigusnormidega kehtiva juurdepääsuloa või juurdepääsutõendi enne tööle asumist komisjoni julgeolekuasutusele, kes annab selle alusel komisjoni juurdepääsuloa ELi salastatud teabele kuni tasemeni, mis on samaväärne riiklikul juurdepääsuloal osutatud tasemega, ja maksimaalse kehtivusajaga kuni tööülesannete täitmise lõpuni.
13. Komisjoni liikmeid, kellel on aluslepingu kohaselt ametiülesannetest tulenev juurdepääs ELi salastatud teabele, teavitatakse nende julgeolekualastest kohustustest seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega.
14. Kooskõlas käesoleva otsusega peab komisjoni julgeolekuasutus ELi salastatud teabele juurdepääsuks antud juurdepääsulubade ja komisjoni antavate juurdepääsulubade registreid. Kõnealused registrid sisaldavad vähemalt andmeid selle kohta, millisel salastatuse tasemel ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada, ning juurdepääsuloa andmise kuupäeva ja kehtivusaja kohta.
15. Komisjoni julgeolekuasutus võib väljastada juurdepääsutõendi, millel on kirjas, millisel salastatuse tasemel ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem), ELi salastatud teabele juurdepääsu võimaldava loa kehtivuse lõppemise kuupäev ja tõendi enda kehtivuse lõppemise kuupäev.
16. Pärast komisjoni antava juurdepääsuloa esmakordset andmist ja tingimusel, et isik on vaheaegadeta olnud Euroopa Komisjoni või muu liidu institutsiooni, organi või asutuse teenistuses ja vajab endiselt juurdepääsu ELi salastatud teabele, tuleb komisjoni antavat juurdepääsuluba kehtivuse pikendamiseks läbi vaadata reeglina iga viie aasta järel alates asjaomaste lubade andmise aluseks olnud viimase julgeolekukontrolli tulemustest teavitamise kuupäevast.
17. Komisjoni julgeolekuasutus võib pikendada olemasoleva komisjoni antava juurdepääsuloa kehtivust kuni 12 kuuks, kui asjaomane riiklik julgeolekuasutus või muu pädev riiklik asutus ei ole andnud teada usaldusväärsust kahjustavatest asjaoludest kahe kuu jooksul alates pikendamistaotluse ja sellele vastava julgeolekukontrolli ankeedi esitamise kuupäevast. Kui selle 12kuulise perioodi lõppedes ei ole asjaomane riiklik julgeolekuasutus või muu pädev riiklik asutus komisjoni julgeolekuasutust oma seisukohast teavitanud, antakse asjaomasele isikule selliseid tööülesandeid, mille täitmine ei nõua komisjoni antavat juurdepääsuluba.
Artikkel 12
Komisjoni julgeolekukontrolli käsitlevad infotunnid
1. Pärast komisjoni julgeolekuasutuse korraldatud ja komisjoni julgeolekukontrolli käsitlevates infotundides osalemist kinnitavad kõik julgeolekukontrolli läbinud isikud kirjalikult, et nad mõistavad oma kohustusi seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega ning on teadlikud tagajärgedest, mis kaasnevad ELi salastatud teabe ohtusattumisega. Nimetatud kirjalike kinnituste registrit peab komisjoni julgeolekuasutus.
2. Kõigile isikutele, kellel on luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele või kes peavad töötlema ELi salastatud teavet, selgitatakse alguses ning tutvustatakse regulaarselt julgeolekuohte ning nad peavad viivitamata teatama komisjoni julgeolekuasutusele mis tahes tegevusest, mida nad peavad kahtlustäratavaks või ebatavaliseks.
3. Kõiki isikuid, kelle töökohustused ei eelda enam juurdepääsu ELi salastatud teabele, teavitatakse nende kohustusest jätkuvalt kaitsta ELi salastatud teavet ning vajaduse korral kinnitavad nad seda kirjalikult.
Artikkel 13
Komisjoni antavad ajutised juurdepääsuload
1. Erakorralistel asjaoludel, kui see on talituse huvide tõttu nõuetekohaselt põhjendatud, võib komisjoni julgeolekuasutus pärast selle liikmesriigi riikliku julgeolekuasutusega konsulteerimist, mille kodanik asjaomane isik on, ning isiku usaldusväärsust kahjustavate asjaolude puudumise kinnitamiseks tehtud eelkontrollide tulemusest olenevalt anda enne täieliku julgeolekukontrolli lõpulejõudmist isikutele konkreetse ülesande täitmiseks ajutise loa juurdepääsuks ELi salastatud teabele, ilma et see piiraks juurdepääsulubade kehtivuse pikendamise sätteid. Nimetatud ajutisi lube antakse juurdepääsuks ELi salastatud teabele ühekordselt kuni kuueks kuuks ja need ei võimalda juurdepääsu TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teabele.
2. Pärast artikli 12 lõike 1 kohaselt selgituste saamist kinnitavad kõik ajutise loa saanud isikud kirjalikult, et nad mõistavad oma kohustusi seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega ning on teadlikud tagajärgedest, mis kaasnevad ELi salastatud teabe ohtusattumisega. Nimetatud kirjalike kinnituste registrit peab komisjoni julgeolekuasutus.
Artikkel 14
Osalemine komisjoni korraldatud salajastel koosolekutel
1. Komisjoni talitused, kes korraldavad koosolekuid, kus käsitletakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet, teavitavad kohaliku julgeolekuametniku või koosoleku korraldaja vahendusel komisjoni julgeolekuasutust aegsasti kõnealuste koosolekute kuupäevadest, kellaaegadest, toimumiskohtadest ja osalejatest.
2. Kui artikli 11 lõikest 13 ei tulene teisiti, võivad isikud, kellele on tehtud ülesandeks osaleda komisjoni koosolekutel, kus käsitletakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet, teha seda alles pärast nende juurdepääsuloa olemasolu või julgeolekukontrolli läbimise kontrollimist. Juurdepääsu salajastele koosolekutele ei võimaldata isikutele, kelle juurdepääsutõendit või muud tõendusmaterjali julgeolekukontrolli läbimise kohta ei ole komisjon näinud, või komisjoni kuuluvatele osalejatele, kellel puudub komisjoni antav juurdepääsuluba.
3. Enne salajase koosoleku korraldamist palub vastutav korraldaja või koosolekut korraldava komisjoni talituse kohalik julgeolekuametnik väliskülalistel esitada komisjoni julgeolekuasutusele juurdepääsutõend või muu tõendusmaterjal julgeolekukontrolli läbimise kohta. Komisjoni julgeolekuasutus teavitab kohalikku julgeolekuametnikku või koosoleku korraldajat esitatud juurdepääsutõendist või muust tõendusmaterjalist juurdepääsuloa olemasolu kohta. Vajaduse korral võib kasutada koondnimekirja, milles on esitatud asjakohane tõendusmaterjal julgeolekukontrolli läbimise kohta.
4. Kui pädevad asutused annavad komisjoni julgeolekuasutusele teada, et sellise isiku juurdepääsuluba, kelle tööülesanded eeldavad osalemist komisjoni korraldatud koosolekutel, on tühistatud, teavitab komisjoni julgeolekuasutus sellest koosoleku korraldamise eest vastutava komisjoni talituse kohalikku julgeolekuametnikku.
Artikkel 15
Võimalik juurdepääs ELi salastatud teabele
Kullerid, valvetöötajad ja saatjad peavad läbima vajaliku taseme julgeolekukontrolli või siseriiklike õigusnormidega ette nähtud muu asjakohase kontrolli, neid teavitatakse ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest julgeolekumenetlustest ning neile antakse juhtnöörid nende hoolde usaldatud ELi salastatud teabe kaitsmiseks.
3. PEATÜKK
SALASTATUD TEABE KAITSEKS ARENDATAV FÜÜSILINE JULGEOLEK
Artikkel 16
Aluspõhimõtted
1. Füüsilise julgeoleku meetmete eesmärk on välistada salajane või jõuga sissetung, hoida ära, takistada ja avastada lubamatuid toiminguid ning võimaldada töötajate eristamist seoses juurdepääsuga ELi salastatud teabele teadmisvajaduse alusel. Nimetatud meetmed tehakse kindlaks riskijuhtimisprotsessi käigus kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega.
2. Seejuures töötatakse ELi salastatud teabele volitamata juurdepääsu vältimiseks välja füüsilise julgeoleku meetmed, mille eesmärk on:
a)
tagada, et ELi salastatud teavet töödeldakse ja säilitatakse nõuetekohaselt;
b)
võimaldada töötajate eristamist seoses juurdepääsuga ELi salastatud teabele nende teadmisvajaduse ja vajaduse korral julgeolekukontrolli läbimise alusel;
c)
hoida ära, takistada ja avastada lubamatuid toiminguid ning
d)
välistada salajane või jõuga sissetung või tekitada sissetungijatele viivitusi.
3. Füüsilise julgeoleku meetmeid rakendatakse kõikide objektide, hoonete, ametiruumide ning muude ruumide ja alade suhtes, kus töödeldakse või säilitatakse ELi salastatud teavet, sealhulgas alade suhtes, kus paiknevad 5. peatükis osutatud side- ja infosüsteemid.
4. Alad, kus säilitatakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel ELi salastatud teavet, luuakse käesoleva peatüki kohaste turvaaladena ning need akrediteerib komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
5. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabe kaitseks kasutatakse üksnes komisjoni julgeolekuasutuse heakskiidetud seadmeid ja vahendeid.
Artikkel 17
Füüsilise julgeoleku nõuded ja meetmed
1. Füüsilise julgeoleku meetmed valitakse välja komisjoni julgeolekuasutuse koostatava ohuhinnangu alusel, konsulteerides vajaduse korral teiste komisjoni talituste, liidu institutsioonide, asutuste või organite ja/või liikmesriikide pädevate asutustega. Komisjon kohaldab ELi salastatud teabe kaitseks oma objektidel riskijuhtimisprotsessi, et tagada sellise tasemega füüsiline kaitse, mis on vastavuses hinnatud riskiga. Riskijuhtimisprotsessis võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:
a)
ELi salastatud teabe salastatuse taset;
b)
ELi salastatud teabe vormi ja hulka, pidades meeles asjaolu, et suurte ELi salastatud teabe koguste või tervikkogumite puhul võib osutuda vajalikuks kohaldada rangemaid kaitsemeetmeid;
c)
ELi salastatud teavet sisaldavate hoonete või alade ülesehitust ning neid ümbritsevat keskkonda ning
d)
hinnangut ohule, mida kujutavad endast luureteenistused, kelle tegevus on suunatud liidu, selle institutsioonide, organite või asutuste või liikmesriikide vastu, ning sabotaažist, terrorismist ja õõnestavast või muust kriminaalsest tegevusest tulenevale ohule.
2. Süvakaitse põhimõttele tuginedes määrab komisjoni julgeolekuasutus kindlaks, milliseid asjakohaseid füüsilise julgeoleku meetmeid rakendada. Selleks koostab komisjoni julgeolekuasutus miinimumstandardid, normid ja kriteeriumid, mis sätestatakse rakenduseeskirjades.
3. Komisjoni julgeolekuasutusel on lubatud korraldada sisse- ja väljapääsudes läbiotsimisi, et takistada loata esemete toomist objektidele või hoonetesse või ELi salastatud teabe sealt loata väljaviimist.
4. Kui on oht, et ELi salastatud teavet võidakse jälgida, isegi kui see toimub juhuslikult, võtavad komisjoni asjaomased talitused selle takistamiseks asjakohaseid meetmeid, mille on kindlaks määranud komisjoni julgeolekuasutus.
5. Uute rajatiste puhul määratakse komisjoni julgeolekuasutuse heakskiidul kindlaks füüsilise julgeoleku nõuded ja nende funktsionaalne kirjeldus osana rajatiste planeerimise ja projekteerimise protsessist. Olemasolevate rajatiste puhul rakendatakse füüsilise julgeoleku nõudeid rakenduseeskirjades sätestatud miinimumstandardite, normide ja kriteeriumide kohaselt.
Artikkel 18
ELi salastatud teabe füüsilise kaitse seadmed
1. ELi salastatud teabe füüsiliseks kaitsmiseks luuakse kaht tüüpi füüsiliselt kaitstud alad:
a)
haldustegevuse alad ning
b)
turvaalad (sealhulgas tehniliselt kaitstud turvaalad).
2. Komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus tõendab, et ala vastab nõuetele, mille alusel võib selle tunnistada haldustegevuse alaks, turvaalaks või tehniliselt kaitstud turvaalaks.
3. Haldustegevuse alade puhul:
a)
kehtestatakse selgelt määratletud välispiir, mis võimaldab kontrollida isikuid ja võimaluse korral sõidukeid;
b)
võimaldatakse alale siseneda ilma saatjata ainult isikutel, keda komisjoni julgeolekuasutus või muu pädev asutus on selleks nõuetekohaselt volitanud, ning
c)
viibivad kõik muud isikud alal koos saatjaga või läbivad samaväärse kontrolli.
4. Turvaalade puhul:
a)
kehtestatakse selgelt määratletud ja kaitstud välispiir, millesse sisenemist ja millest väljumist kontrollitakse läbipääsulubade või isikutuvastussüsteemi abil;
b)
võimaldatakse alale siseneda ilma saatjata ainult isikutel, kes on läbinud julgeolekukontrolli ja kellel on nende teadmisvajadusest tulenevalt sisenemiseks eriluba;
c)
viibivad kõik muud isikud alal koos saatjaga või läbivad samaväärse kontrolli.
5. Kui turvaalale sisenemine tähendab praktiliselt otsest juurdepääsu alas asuvale salastatud teabele, kohaldatakse järgmisi täiendavaid nõudeid:
a)
peab olema selgelt märgitud, milline on kõnealusel alal tavaliselt hoitava teabe kõrgeim salastatuse tase;
b)
kõigil külastajatel peab olema alale sisenemiseks eriluba, nad viibivad alal alati koos saatjaga ning nad peavad olema läbinud nõuetekohase julgeolekukontrolli, välja arvatud juhul, kui rakendatud on meetmeid, mis muudavad juurdepääsu ELi salastatud teabele võimatuks.
6. Pealtkuulamise vastu kaitstud turvaalad määratakse tehniliselt kaitstud turvaaladeks. Kohaldatakse järgmisi täiendavaid nõudeid:
a)
alad varustatakse sissetungi avastamise süsteemiga; kui alad ei ole kasutuses, on need lukustatud, ja kui alad on kasutusel, neid valvatakse. Kõiki võtmeid hallatakse vastavalt artiklile 20;
b)
kõiki sellistele aladele sisenevaid isikuid ja esemeid kontrollitakse;
c)
selliseid alasid kontrollib regulaarselt füüsiliselt ja/või tehniliselt komisjoni julgeolekuasutus. Sellised kontrollid tehakse ka iga loata sisenemise või sellise sisenemise kahtluse korral ning
d)
sellistele aladele ei paigaldata loata sideliine, telefone ega muid sidevahendeid, elektri- või elektroonikaseadmeid.
7. Olenemata punkti 6 alapunktist d vaatab komisjoni julgeolekuasutus enne SECRET UE/EU SECRET ja kõrgemal tasemel salastatud teabega seonduvate koosolekute toimumiseks või töö tegemiseks ette nähtud alade kasutamist, ning kui ohtu ELi salastatud teabele hinnatakse suureks, üle kõik sidevahendid ja elektri- või elektroonikaseadmed, tagamaks et selliste seadmetega ei saa edastada teavet tahtmatult ega varjatult arusaadaval kujul väljapoole turvaala piire.
8. Turvaalasid, kus töötajad ei viibi 24 tundi ööpäevas, kontrollitakse vajaduse korral tavapärase tööaja lõppedes ja pisteliselt väljaspool tavapärast tööaega, välja arvatud juhul, kui alale on paigaldatud sissetungi avastamise süsteem.
9. Haldustegevuse ala piires võib ajutiselt luua turvaalasid või tehniliselt kaitstud turvaalasid salastatud teavet käsitlevate koosolekute pidamiseks või muul samalaadsel eesmärgil.
10. Komisjoni asjaomase talituse kohalik julgeolekuametnik koostab turvanõuete rakendamise korra iga oma vastutusalas oleva turvaala kohta, määrates kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade sätetega kindlaks:
a)
millise tasemega ELi salastatud teavet võib kõnealusel alal töödelda ja säilitada;
b)
alal kohaldatavad järelevalve- ja kaitsemeetmed;
c)
isikud, kellel on nende teadmisvajadusest ja komisjoni julgeolekukontrolli läbimisest tulenevalt lubatud alale siseneda saatjata;
d)
vajaduse korral saatjatega või ELi salastatud teabe kaitsega seotud kord muudele isikutele alale juurdepääsu võimaldamisel;
e)
muud asjakohased meetmed ja toimingud.
11. Turvaaladele ehitatakse turvakambrid. Turvakambrite seinad, põrandad, laed, aknad ja lukustatavad uksed peavad olema komisjoni julgeolekuasutuse heakskiiduga ja pakkuma samaväärset kaitset kui samal tasemel ELi salastatud teabe säilitamiseks heakskiidetud seifid.
Artikkel 19
Füüsilised kaitsemeetmed ELi salastatud teabe töötlemiseks ja säilitamiseks
1. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel ELi salastatud teavet võib töödelda:
a)
turvaalal;
b)
haldustegevuse alal, tingimusel et ELi salastatud teave on kaitstud volitamata isikute juurdepääsu eest, või
c)
väljaspool turvaala või haldustegevuse ala, tingimusel et valdaja veab ELi salastatud teavet vastavalt artiklile 31 ja kohustub järgima rakendusmeetmetes sätestatud kompenseerivaid meetmeid, mis tagavad ELi salastatud teabe kaitse volitamata isikute juurdepääsu eest.
2. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse sobivas lukustatud kontorimööblis haldustegevuse alal või turvaalal. Seda võib ajutiselt säilitada väljaspool haldustegevuse ala või turvaala, tingimusel et valdaja kohustub järgima rakenduseeskirjades sätestatud kompenseerivaid meetmeid.
3. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet võib töödelda:
a)
turvaalal;
b)
haldustegevuse alal, tingimusel et ELi salastatud teave on kaitstud volitamata isikute juurdepääsu eest, või
c)
väljaspool turvaala või haldustegevuse ala, tingimusel et valdaja:
i)
kohustub järgima rakenduseeskirjades sätestatud kompenseerivaid meetmeid, mis tagavad ELi salastatud teabe kaitse volitamata isikute juurdepääsu eest,
ii)
hoiab ELi salastatud teavet kogu aeg isikliku järelevalve all ning
iii)
on paberkujul dokumentide puhul teavitanud sellest asjaomast registrit.
4. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse turvaalal seifis või turvakambris.
5. TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel ELi salastatud teavet töödeldakse turvaalal, mille rajamise ja haldamise eest vastutab komisjoni julgeolekuasutus ning mille on vastaval tasemel akrediteerinud komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
6. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse turvaalal, mille on vastaval tasemel akrediteerinud komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus, ühel järgmistest tingimustest:
a)
seifis vastavalt artikli 18 sätetega, kasutades ühte või mitut järgmistest täiendavatest kontrollimeetmetest:
(1)
julgeolekukontrolli läbinud turvatöötajate või valvetöötajate pidev kaitse või kontroll;
(2)
heakskiidetud sissetungi avastamise süsteem koos turvateenistuse reageerimisüksusega,
või
b)
sissetungi avastamise süsteemiga varustatud turvakambris, mille juurde kuulub turvateenistuse reageerimisüksus.
Artikkel 20
ELi salastatud teabe kaitseks kasutatavate võtmete ja koodide haldamine
1. Ametiruumide, muude ruumide, turvakambrite ning seifide võtmete ja koodide haldamise kord kehtestatakse rakenduseeskirjades artikli 60 kohaselt. Selline kord peab kaitsma volitamata juurdepääsu eest.
2. Koodid tuleb pähe õppida ja koode teadvate isikute arv peab olema võimalikult väike. ELi salastatud teabe säilitamiseks kasutatavate seifide ja turvakambrite koode muudetakse:
a)
uue seifi saamisel;
b)
kõnealust koodi teadva personali koosseisu muutumise korral;
c)
iga kord, kui on toimunud turvaintsident või kui seda kahtlustatakse;
d)
kui lukku on hooldatud või parandatud ning
e)
vähemalt iga 12 kuu järel.
4. PEATÜKK
ELI SALASTATUD TEABE HALDAMINE
Artikkel 21
Aluspõhimõtted
1. Kõiki ELi salastatud dokumente tuleb hallata kooskõlas komisjoni dokumendihalduse poliitikaga ning seetõttu registreerida, kataloogida, säilitada ja hiljem hävitada, valimisse kaasata või ajalooarhiividesse saata vastavalt Euroopa Komisjoni toimikute suhtes kehtivale ühtsele komisjoniülesele säilitustähtaegade loetelule.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teave registreeritakse julgeolekukaalutlustel enne levitamist ja selle vastuvõtmisel. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teave registreeritakse selleks ettenähtud registrites.
3. Komisjonis luuakse kooskõlas artikli 27 sätetega ELi salastatud teabe registrisüsteem.
4. Komisjoni julgeolekuasutus kontrollib regulaarselt komisjoni talitusi ja objekte, kus toimub ELi salastatud teabe töötlemine või säilitamine.
5. ELi salastatud teabe edastamine talituste ja objektide vahel väljaspool füüsiliselt kaitstud alasid toimub järgmiselt:
a)
üldjuhul edastatakse ELi salastatud teave elektrooniliselt, kaitstuna 5. peatüki kohaselt heakskiidetud krüptovahenditega;
b)
kui punktis a osutatud edastusviisi ei kasutata, veetakse ELi salastatud teavet:
i)
elektroonilisel andmekandjal (nt USB mälupulk, CD, kõvaketas), kaitstuna 5. peatüki kohaselt heakskiidetud krüptovahenditega, või
ii)
kõigil muudel juhtudel rakenduseeskirjade kohaselt.
Artikkel 22
Salastatuse tasemed ja märked
1. Teave peab olema salastatud, kui see vajab artikli 3 lõike 1 kohaselt kaitset seoses oma konfidentsiaalsusega.
2. ELi salastatud teabe koostaja vastutab selle salastatuse taseme määramise eest vastavalt asjaomastele salastamise rakenduseeskirjadele, standarditele ja suunistele ning teabe esialgse levitamise eest.
3. ELi salastatud teabe salastatuse tase määratakse artikli 3 lõike 2 ning asjaomaste rakenduseeskirjade kohaselt.
4. Salastatuse tase peab olema selgelt ja täpselt märgitud, olenemata sellest, kas ELi salastatud teave on paberkandjal, suuline või elektroonilises või muus vormis.
5. Ühe dokumendi eri osad (st leheküljed, lõigud, jaotised, lisad, liited, manused ja täiendused) võivad vajada erineval tasemel salastamist ning need tähistatakse vastavalt, sealhulgas nende säilitamisel elektroonilises vormis.
6. Dokumendi või faili üldine salastatuse tase on vähemalt sama kõrge kui selle kõige kõrgema salastatuse tasemega osal. Erinevatest allikatest pärineva teabe koondamisel vaadatakse lõpptulemus üle, et määrata kindlaks üldine salastatuse tase, sest vajalikuks võib osutuda dokumendi üksikosadele määratust kõrgem salastatuse tase.
7. Võimaluse korral liigendatakse erinevatel tasemetel salastatud osi sisaldav dokument selliselt, et selle erinevatel tasemetel salastatud osad on kergesti tuvastatavad ja vajaduse korral eraldatavad ülejäänud dokumendist.
8. Kui dokumentidele on lisatud kiri või teade, määratakse sellele kõige kõrgema salastatuse tasemega dokumendi salastatuse tase. Kirja või teate koostaja märgib täpselt, milline on selle salastatuse tase ilma juurdelisatud dokumentideta, kasutades selleks asjakohast märget, näiteks:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Manus(t)eta RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artikkel 23
Märked
Lisaks ühele artikli 3 lõikes 2 nimetatud salastusmärkele võib ELi salastatud teave kanda täiendavat märget, nagu:
a)
teabe koostajale viitav tunnus;
b)
piirangud, koodsõnad või lühendid, millega täpsustatakse dokumendiga seotud tegevusvaldkonda, dokumendi levitamist üksnes teadmisvajaduse põhjal või kasutuspiiranguid;
c)
avaldatavuse märked;
d)
vajaduse korral kuupäev või konkreetne sündmus, pärast mida võib salastatuse taset alandada või salastatuse kustutada.
Artikkel 24
Salastusmärgete lühendid
1. Teksti üksikute lõikude salastatuse taseme märkimiseks võib kasutada salastatuse taseme standardlühendeid. Sellised lühendid ei asenda salastusmärke täielikku varianti.
2. ELi salastatud dokumentides võib lühemate kui ühe lehekülje pikkuste tekstilõikude salastatuse taseme märkimisel kasutada järgmisi standardlühendeid:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artikkel 25
ELi salastatud teabe koostamine
1. ELi salastatud dokumendi koostamisel:
a)
märgitakse igale leheküljele selgelt salastatuse tase;
b)
nummerdatakse iga lehekülg;
c)
peab dokumendil olema kirjas registrinumber ja teema, mis ei ole salastatud teave, välja arvatud juhul, kui see on sellisena tähistatud;
d)
märgitakse dokumendile koostamise kuupäev;
e)
SECRET UE/EU SECRET ja kõrgemal tasemel salastatud dokumentidele kantakse koopia number igale leheküljele, kui välja antakse mitu koopiat.
2. Kui punkti 1 ei ole võimalik ELi salastatud teabe suhtes kohaldada, võetakse kooskõlas rakenduseeskirjadega muid sobivaid meetmeid.
Artikkel 26
ELi salastatud teabe salastatuse taseme alandamine ja salastatuse kustutamine
1. Teabe koostamise ajal märgib koostaja võimaluse korral, kas ELi salastatud teabe salastatuse taset võib teataval kuupäeval või konkreetse sündmuse järel alandada või selle kustutada.
2. Komisjoni iga talitus vaatab korrapäraselt läbi tema koostatud ELi salastatud teabe, et teha kindlaks, kas salastatuse tase on jätkuvalt kehtiv. Rakenduseeskirjadega kehtestatakse süsteem, mille abil vaadatakse vähemalt iga viie aasta järel läbi sellise registreeritud ELi salastatud teabe salastatuse tase, mille on koostanud komisjon. Selline läbivaatamine ei ole vajalik, kui teabe koostaja on juba alguses osutanud, et teabe salastatuse taset alandatakse või salastatus kustutatakse automaatselt, ning teave on vastavalt tähistatud.
3. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud ja komisjoni koostatud teabe salastatus loetakse automaatselt kustutatuks kolmekümne aasta möödudes kooskõlas määrusega (EMÜ, Euratom) nr 354/83, mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 1700/2003 (10).
Artikkel 27
ELi salastatud teabe registrisüsteem komisjonis
1. Ilma et see piiraks artikli 52 lõike 5 sätete kohaldamist, määratakse igas komisjoni talituses, kus töödeldakse või säilitatakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teavet, ELi salastatud teabe kohalik register, mille ülesanne on tagada ELi salastatud teabe töötlemine käesoleva otsuse kohaselt.
2. ELi salastatud teabe registrit haldab peasekretariaat ja see on ELi salastatud teabe keskregister komisjonis. Register toimib:
-
ELi salastatud teabe kohaliku registrina komisjoni peasekretariaadile;
-
ELi salastatud teabe registrina komisjoniliikmete kabinettidele, kui neil puudub vastav kohalik ELi salastatud teabe register;
-
ELi salastatud teabe registrina peadirektoraatidele või talitustele, millel puudub kohalik ELi salastatud teabe register;
-
peamise sisenemis- ja väljumispunktina RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemest kuni SECRET UE/EU SECRET tasemeni salastatud teabe puhul, mida komisjon ja tema talitused vahetavad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, ning erikorra kohaldamisel teabe puhul, mida vahetatakse teiste liidu institutsioonide, organite ja asutustega.
3. Komisjoni julgeolekuasutus määrab komisjonisisese registri, mis toimib TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teabe puhul keskse vastuvõtva ja edastava asutusena. Vajaduse korral võib määrata allregistreid kõnealust teavet registreerimise eesmärgil töötlema.
4. Sellised allregistrid ei tohi edastada TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumente otse teistele sama TRES SECRET UE/EU TOP SECRET keskregistri allregistritele või väljapoole ilma nimetatud keskregistri sõnaselge nõusolekuta.
5. ELi salastatud teabe registrid luuakse 3. peatükis määratletud turvaaladena ning need akrediteerib komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
Artikkel 28
Registri kontrolliametnik
1. Iga ELi salastatud teabe registrit haldab registri kontrolliametnik.
2. Registri kontrolliametnik peab olema läbinud nõuetekohase julgeolekukontrolli.
3. Registri kontrolliametnik jääb komisjoni talituse kohaliku julgeolekuametniku järelevalve alla seoses ELi salastatud dokumentide töötlemist käsitlevate sätete kohaldamise ning asjaomaste julgeolekunormide, -standardite ja -suuniste järgimisega.
4. Registri kontrolliametnik täidab oma vastutusalas oleva ELi salastatud teabe registri haldamisel järgmisi peamisi ülesandeid kooskõlas käesoleva otsuse ning asjaomaste rakenduseeskirjade, standardite ja suunistega:
-
ELi salastatud teabe registreerimise, säilitamise, reprodutseerimise, tõlkimise, edastamise, saatmise, hävitamise või ajalooarhiivide talitusse saatmisega seotud tegevuse juhtimine;
-
teabe salastatuse säilitamise vajaduse regulaarne kontrollimine;
-
muude ELi salastatud teabe kaitsega seotud ja rakenduseeskirjades sätestatud ülesannete täitmine.
Artikkel 29
ELi salastatud teabe registreerimine julgeolekukaalutlustel
1. Käesolevas otsuses tähendab julgeolekukaalutlustel registreerimine (edaspidi „registreerimine”) selliste menetluste kohaldamist, mille abil talletatakse ELi salastatud teabe kehtivusaja iga etapp, sealhulgas teabe levitamine.
2. Kogu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja sellest kõrgemal tasemel salastatud teave või materjal registreeritakse selleks määratud registrites, kui struktuuriüksus selle saab või välja saadab.
3. Kui ELi salastatud teavet töödeldakse või säilitatakse side- ja infosüsteemi abil, võib registreerimiseks kasutada side- ja infosüsteemis sisalduvaid protsesse.
4. Üksikasjalikumad sätted ELi salastatud teabe julgeolekukaalutlustel registreerimise kohta nähakse ette rakenduseeskirjades.
Artikkel 30
ELi salastatud dokumentide kopeerimine ja tõlkimine
1. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumente ei tohi kopeerida ega tõlkida ilma nende koostaja eelneva kirjaliku nõusolekuta.
2. Kui SECRET UE/EU SECRET ja sellest madalamal tasemel salastatud dokumentide koostaja ei ole seadnud piiranguid nende kopeerimise või tõlkimise suhtes, võib dokumendi valdaja ülesandel neid kopeerida või tõlkida.
3. Originaaldokumendi suhtes kohaldatavaid turvameetmeid rakendatakse ka selle dokumendi koopiate ja tõlgete suhtes.
Artikkel 31
ELi salastatud teabe vedu
1. ELi salastatud teabe veol tuleb seda kaitsta loata avalikustamise eest.
2. ELi salastatud teabe veo suhtes kohaldatakse kaitsemeetmeid, mis:
-
on vastavuses veetava ELi salastatud teabe salastatuse tasemega ning
-
on kohandatud konkreetsetele veotingimustele sõltuvalt eelkõige sellest, kas ELi salastatud teavet veetakse:
-
komisjoni hoones või hoonetekompleksis;
-
ühes ja samas liikmesriigis paiknevate komisjoni hoonete piires;
-
liidu piires;
-
liidust kolmanda riigi territooriumile, ning
-
on kohandatud vastavalt ELi salastatud teabe iseloomule ja vormile.
3. Nimetatud kaitsemeetmed sätestatakse üksikasjalikult rakenduseeskirjades, või juhul kui tegemist on artiklis 42 osutatud projektide ja programmidega, programmi või projekti julgeolekujuhiste lahutamatu osana.
4. Rakenduseeskirjad või programmi või projekti julgeolekujuhised peavad sisaldama sätteid, mis on vastavuses ELi salastatud teabe salastatuse tasemega ja käsitlevad alljärgnevat:
-
veo liik, nt käsipost, sõjaline või diplomaatiline kullerteenus, postiteenus või kommertskullerteenus;
-
ELi salastatud teabe pakendamine;
-
tehnilised vastumeetmed ELi salastatud teabe veoks elektroonilisel andmekandjal;
-
mis tahes muud menetluslikud, füüsilised või elektroonilised meetmed;
-
registreerimismenetlused;
-
julgeolekukontrolli läbinud töötajate kasutamine.
5. Kui ELi salastatud teavet veetakse elektroonilisel andmekandjal, ja olenemata artikli 21 lõikest 5, võib asjaomastes rakenduseeskirjades esitatud kaitsemeetmeid täiendada asjakohaste tehniliste vastumeetmetega, mille on heaks kiitnud komisjoni julgeolekuasutus, et minimeerida teabe ohtu sattumise või kadumise riski.
Artikkel 32
ELi salastatud teabe hävitamine
1. ELi salastatud dokumendid, mida ei ole enam vaja, võib hävitada, võttes arvesse arhiveerimisega seotud õigusnorme ning komisjoni õigusnorme dokumentide haldamise ja arhiveerimise kohta, eelkõige ühtset komisjoniülest säilitustähtaegade loetelu.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja kõrgemal tasemel salastatud teabe hävitab vastutava ELi salastatud teabe registri kontrolliametnik dokumendi valdaja või pädeva asutuse ülesandel. Registri kontrolliametnik ajakohastab vastavalt registreerimisraamatuid ja muud registreerimisteavet.
3. SECRET UE/EU SECRET või TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumendid hävitab registri kontrolliametnik ning hävitamise juures viibib tunnistaja, kes on läbinud vähemalt hävitatava dokumendi salastatuse tasemele vastava julgeolekukontrolli.
4. Registri kontrolliametnik ja tunnistaja, kui viimase kohalolek on nõutav, kirjutavad alla dokumendi hävitamise aktile, mida säilitatakse registris. ELi salastatud teabe registri vastutav kontrolliametnik säilitab TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumentide hävitamise akte vähemalt kümme aastat ja CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ning SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud dokumentide hävitamise akte vähemalt viis aastat.
5. Salastatud, sealhulgas RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud dokumendid hävitatakse viisil, mis on sätestatud rakenduseeskirjades ning vastab asjakohastele ELi või samaväärsetele standarditele.
6. ELi salastatud teabe salvestamiseks kasutatud elektroonilised salvestusvahendid hävitatakse vastavalt rakenduseeskirjades sätestatud menetlustele.
Artikkel 33
ELi salastatud teabe hävitamine hädaolukorras
1. ELi salastatud teavet valdavad komisjoni talitused koostavad kohalikel tingimustel põhinevaid plaane Euroopa Liidu salastatud materjali kaitsmiseks kriisiolukorras, sealhulgas vajaduse korral hädaolukorras hävitamise ja evakueerimise plaanid. Nad teevad teatavaks juhised, mida peetakse vajalikuks, et välistada ELi salastatud teabe sattumine volitamata isikute kätte.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud materjali kaitsmiseks ja/või hävitamiseks kriisiolukorras võetavad meetmed ei tohi mingil juhul kahjustada TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud materjali, sealhulgas šifreerimisvahendite kaitsmist või hävitamist, mis on olulisemad kui kõik muud ülesanded.
3. Hädaolukorras, kus esineb otsene ELi salastatud teabe loata avalikustamise oht, hävitab teabe valdaja selle viisil, mis teeb võimatuks ELi salastatud teabe tervikliku või osalise taastamise. Koostajat ja päritoluregistrit teavitatakse registreeritud ELi salajase teabe hävitamisest hädaolukorra tõttu.
4. Üksikasjalikumad sätted ELi salastatud teabe hävitamise kohta nähakse ette rakenduseeskirjades.
5. PEATÜKK
ELI SALASTATUD TEABE KAITSE SIDE- JA INFOSÜSTEEMIDES
Artikkel 34
Infokindluse aluspõhimõtted
1. Infokindlus side- ja infosüsteemide valdkonnas tähendab kindlust, et sellised süsteemid kaitsevad neis töödeldavat teavet ning toimivad ettenähtud korras, ettenähtud ajal ja õiguspäraste kasutajate juhtimisel.
2. Tõhus infokindlus tagab asjakohasel tasemel:
autentsuse
:
tagatis, et teave on ehtne ja pärineb heausksest allikast;
käideldavuse
:
teave on volitatud isiku taotluse korral kättesaadav ja kasutatav;
konfidentsiaalsuse
:
teavet ei avalikustata volitamata isikutele, üksustele või töötlemiseks;
tervikluse
:
vara ja teabe täpsuse ja terviklikkuse kaitse;
salgamise vääramise
:
võime tõestada tegevuse või sündmuse toimumist selliselt, et kõnealuse sündmuse või tegevuse toimumist ei saa hiljem eitada.
3. Infokindluse aluseks on riskijuhtimisprotsess.
Artikkel 35
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „akrediteerimine”- turvalisuse akrediteerimise asutuse poolt side- ja infosüsteemile antav ametlik luba ja heakskiit töödelda ELi salastatud teavet süsteemi töökeskkonnas pärast julgeolekukava ametlikku kinnitamist ja nõuetekohast rakendamist;
b) „akrediteerimisprotsess”- ülesanded, mis tuleb täita enne akrediteerimist turvalisuse akrediteerimise asutuse poolt. Need ülesanded esitatakse akrediteerimisprotsessi standardis;
c) „side- ja infosüsteem”- süsteem, mis võimaldab elektroonilises vormis oleva teabe töötlemist. Side- ja infosüsteem hõlmab kõiki selle toimimiseks vajalikke vahendeid, sealhulgas infrastruktuuri, töökorralduse, töötajate ja teabega seotud ressursse;
d) „jääkrisk”- risk, mis jääb püsima pärast turvameetmete rakendamist, eeldusel et kõik ohud ei ole tõrjutud ning kõiki haavatavusi ei saa kõrvaldada;
e) „risk”- võimalus, et teatav oht kasutab ära organisatsiooni või selle poolt kasutatava süsteemi sisemisi või väliseid haavatavusi ja kahjustab seeläbi organisatsiooni ja selle materiaalset ja mittemateriaalset vara. Riski mõõdetakse olemasolevate ohtude tõenäosuse ja nende mõju kombinatsioonina;
f) „riski aktsepteerimine”- otsus leppida jääkriski edasise olemasoluga pärast riski käsitlemist;
g) „riski hindamine”- ohtude ja haavatavuse kindlakstegemine ning sellega seotud riskianalüüsi, st riski tõenäosuse ja mõju analüüsi koostamine;
h) „riskiteavitus”- side- ja infosüsteemide kasutajaskonna riskiteadlikkuse suurendamine, heakskiitvate asutuste teavitamine sellistest riskidest ja riske käsitlev aruandlus töötlejatele;
i) „riski käsitlemine”- riski leevendamine, kõrvaldamine, vähendamine (tehniliste, füüsiliste, korralduslike või menetluslike meetmete asjakohase kombineerimise abil), riski ülekandmine või seire.
Artikkel 36
ELi salastatud teabe töötlemine side- ja infosüsteemides
1. Side- ja infosüsteemid töötlevad ELi salastatud teavet kooskõlas infokindluse kontseptsiooniga.
2. ELi salastatud teabe töötlemisel side- ja infosüsteemides vastavalt komisjoni infosüsteemide julgeolekupoliitikale, millele on osutatud komisjoni otsuses K(2006) 3602, (11) viitab sellele, et:
a)
infosüsteemide julgeolekupoliitika rakendamiseks infosüsteemi kogu kasutusaja vältel kohaldatakse mudelit „planeeri-teosta-kontrolli-tegutse”;
b)
julgeolekuvajadused tuleb kindlaks teha ettevõtlusele avalduva mõju hindamise kaudu;
c)
infosüsteemi ja selles sisalduvate andmete kohta tuleb koostada vara ametlik liigitus;
d)
kõik infosüsteemide turvalisuse poliitikas kindlaksmääratud kohustuslikud julgeolekumeetmed peavad olema rakendatud;
e)
kohaldada tuleb riskijuhtimisprotsessi, mis koosneb järgmistest etappidest: ohtude ja haavatavuse kindlakstegemine, riskihindamine, riskide käsitlemine, riski aktsepteerimine ja riskidest teatamine;
f)
koostatakse julgeolekukava, sealhulgas julgeolekupoliitika ja turvanõuete rakendamise kord, rakendatakse ja kontrollitakse seda ja vaadatakse see läbi.
3. Kõik töötajad, kes osalevad ELi salastatud teavet töötleva side- ja infosüsteemi loomisel, arendamisel, katsetamisel, rakendamisel, haldamisel või kasutamisel, teavitavad turvalisuse akrediteerimise asutust kõigist võimalikest teabe turvalisusega seotud puudujääkidest, intsidentidest, rikkumistest või teabe ohtu sattumisest, mis võivad mõjutada side- ja infosüsteemi ja/või selles sisalduva ELi salastatud teabe kaitset.
4. Kui ELi salastatud teavet kaitstakse krüptovahenditega, kiidetakse sellised vahendid heaks järgmiselt:
a)
eelistatud on tooted, mille on heaks kiitnud nõukogu või selle peasekretär nõukogu krüptovahendite heakskiitmise asutuse ülesannetes ning komisjoni julgeolekualase eksperdirühma soovitusel;
b)
kui see on õigustatud konkreetsetel operatiivsetel põhjustel, võib komisjoni krüptovahendite heakskiitmise asutus loobuda komisjoni julgeolekualase eksperdirühma soovitusel punktis a sätestatud nõuetest ja anda konkreetseks tähtajaks ajutise heakskiidu.
5. ELi salastatud teabe elektroonilise edastamise, töötlemise ja säilitamise ajal kasutatakse heakskiidetud krüptovahendeid. Olenemata nimetatud nõudest võib erakorraliste asjaolude või spetsiifiliste tehniliste tingimuste korral pärast komisjoni krüptovahendite heakskiitmise asutuselt heakskiidu saamist kohaldada erimenetlusi.
6. Rakendatakse turvameetmeid, et kaitsta CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet töötlevaid side- ja infosüsteeme sellise teabe ohtu sattumise eest tahtmatu elektromagnetkiirguse kaudu („TEMPEST-turvameetmed”). Sellised turvameetmed peavad olema vastavuses teabe kasutusriski ja salastatuse tasemega.
7. Komisjoni julgeolekuasutus seab sisse järgmised asutused:
-
infokindluse asutus;
-
turvalisuse akrediteerimise asutus;
-
TEMPEST-asutus;
-
krüptovahendite heakskiitmise asutus;
-
krüptomaterjalide jaotamise asutus.
8. Komisjoni julgeolekuasutus määrab igale süsteemile infokindluse rakendusasutuse.
9. Lõigetes 7 ja 8 nimetatud asutuste ülesanded sätestatakse rakenduseeskirjades.
Artikkel 37
ELi salastatud teavet töötlevate side- ja infosüsteemide akrediteerimine
1. Kõik ELi salastatud teavet töötlevad side- ja infosüsteemid läbivad akrediteerimisprotsessi, mis tugineb infokindluse põhimõtetele ja mille üksikasjalikkus peab olema vastavuses nõutud kaitsetasemega.
2. Akrediteerimisprotsess peab sisaldama komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutuselt saadud ametlikku kinnitust side- ja infosüsteemi julgeolekukavale, tagamaks, et:
a)
artikli 36 lõikes 2 osutatud riskijuhtimisprotsessi on rakendatud nõuetekohaselt;
b)
süsteemi omanik on teadlikult aktsepteerinud jääkriski; ning
c)
kooskõlas käesoleva otsusega on saavutatud side- ja infosüsteemi ning selles töödeldava ELi salastatud teabe piisav kaitsetase.
3. Komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus väljastab akrediteerimisteatise, milles määratakse kindlaks ELi salastatud teabe maksimaalne salastatuse tase, mida side- ja infosüsteem võib töödelda, ning vastavad töötingimused. See ei piira nende ülesannete täitmist, mis on usaldatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 512/2014 (12) artiklis 11 määratletud turvalisuse akrediteerimise ametile.
4. Ühine turvalisuse akrediteerimise amet vastutab komisjoni mitut osapoolt hõlmava side- ja infosüsteemi akrediteerimise eest. Amet moodustatakse kõigi osapoolte turvalisuse akrediteerimise asutuste esindajatest ja selle eesistuja on komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutuse esindaja.
5. Akrediteerimisprotsess koosneb teatavatest osapoolte täidetavatest ülesannetest. Akrediteerimist käsitlevate toimikute ja dokumentide ettevalmistamise eest vastutab täielikult side- ja infosüsteemi omanik.
6. Akrediteerimise eest vastutab komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus, kellel on side- ja infosüsteemi kasutusaja mis tahes hetkel õigus:
a)
nõuda akrediteerimisprotsessi rakendamist;
b)
auditeerida või kontrollida side- ja infosüsteemi;
c)
juhul kui töötingimused ei ole enam täidetud, nõuda julgeoleku tõhustamise kava koostamist ja tulemuslikku elluviimist kindlaksmääratud aja jooksul, tühistades vajaduse korral side- ja infosüsteemiga töötamise loa, kuni töötingimused on taas täidetud.
7. Akrediteerimisprotsess määratakse kindlaks ELi salastatud teavet töötleva side- ja infosüsteemi akrediteerimisprotsessi standardis, mis võetakse vastu kooskõlas otsuse K(2006) 3602 artikli 10 lõikega 3.
Artikkel 38
Erakorralised asjaolud
1. Olenemata käesoleva peatüki sätetest võib erakorraliste asjaolude, nagu ähvardava või reaalse kriisi, konflikti, sõjaolukorra või operatiivsete erakorraliste asjaolude korral rakendada allpool kirjeldatud konkreetseid menetlusi.
2. ELi salastatud teavet võib pädeva asutuse nõusolekul edastada, kasutades madalama salastatuse taseme jaoks heakskiidetud krüptovahendeid või krüpteerimata kujul, kui mis tahes viivitus põhjustaks selgelt suuremat kahju kui salastatud teabe avalikuks saamisega kaasnev kahju ja kui:
a)
teabe saatja ja saaja käsutuses ei ole nõutavat krüptoseadet ning
b)
salastatud materjali õigeaegne edastamine muude vahendite abil ei ole võimalik.
3. Punktis 1 kirjeldatud asjaolude korral edastatud salastatud teavet ei tähistata märgete või tunnustega, mis eristavad seda salastamata teabest või teabest, mida on võimalik kaitsta olemasoleva krüptovahendiga. Teabe saajaid teavitatakse salastatuse tasemest viivitamata muude vahendite abil.
4. Pädevale asutusele ja komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale esitatakse sellekohane aruanne.
6. PEATÜKK
TÖÖSTUSJULGEOLEK
Artikkel 39
Aluspõhimõtted
1. Tööstusjulgeolek tähendab meetmete kohaldamist selleks, et tagada ELi salastatud teabe kaitsmine
a)
salastatud lepingute raames järgmiselt:
i)
kandidaatide ja pakkujate poolt kogu pakkumismenetluse ja lepingu sõlmimise menetluse vältel;
ii)
lepinglaste ja all-lepinglaste poolt kogu salastatud lepingute kehtivusaja vältel;
b)
salastatud toetuslepingute raames järgmiselt:
i)
taotlejate poolt toetuse eraldamismenetluse vältel;
ii)
toetusesaajate poolt kogu salastatud toetuslepingute kehtivusaja vältel.
2. Sellised lepingud või toetuslepingud ei käsitle TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teavet.
3. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse salastatud lepingutele või lepinglastele osutavaid käesoleva peatüki sätteid ka salastatud all-lepingute ja all-lepinglaste suhtes.
Artikkel 40
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „salastatud leping”- nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (13) kohane raamleping või leping, mille komisjon või selle talitus on sõlminud lepinglasega vallas- või kinnisvara tarnimise, tööde tegemise või teenuste osutamise eesmärgil ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
b) „salastatud all-leping”- leping, mille komisjoni või selle talituse lepinglane on sõlminud teise lepinglasega (st all-lepinglasega) vallas- või kinnisvara tarnimise, tööde tegemise või teenuste osutamise eesmärgil ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
c) „salastatud toetusleping”- kokkulepe, mille alusel komisjon eraldab toetuse määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 I osa VI jaotise kohaselt ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
d) „määratud julgeolekuasutus”- asutus, kes vastutab liikmesriigi julgeolekuasutuse ees tööstus- või muudele üksustele riigi kõigi tööstusjulgeolekuga seotud poliitikaküsimuste edastamise eest ning kõnealuse poliitika rakendamisel suuniste ja abi andmise eest. Määratud julgeolekuasutuse ülesandeid võib täita riiklik julgeolekuasutus või muu pädev asutus.
Artikkel 41
Salastatud lepingute või toetuslepingute menetlus
1. Iga komisjoni talitus kui lepingu sõlmija tagab, et salastatud lepingute või toetuslepingute sõlmimisel järgitakse käesolevas peatükis sätestatud ja lepingus osutatud või sisalduvaid tööstusjulgeoleku miinimumstandardeid.
2. Lõike 1 kohaldamisel küsivad komisjoni pädevad talitused nõu personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadilt, eriti selle julgeolekudirektoraadilt, ning kohustuvad tagama, et lepingute, all-lepingute ja toetuslepingute näidisvormid sisaldavad ELi salastatud teabe kaitse aluspõhimõtteid ja miinimumstandardeid käsitlevaid sätteid, mida lepinglased, all-lepinglased ja toetuslepingutega hõlmatud toetusesaajad peavad täitma.
3. Komisjon teeb tihedat koostööd asjaomase liikmesriigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva asutusega.
4. Kui lepingu sõlmija kavatseb algatada menetluse salastatud lepingu või toetuslepingu sõlmimiseks, pöördub ta menetluse salastatud iseloomu ja menetluse osadega seotud küsimustes komisjoni julgeolekuasutuse poole kõigis menetluse etappides.
5. Salastatud lepingute, all-lepingute, toetuslepingute ja lepinguteadete vormid ja näidised, juhised töötlemisluba eeldavate olukordade tarbeks, programmi või projekti julgeolekujuhised, julgeolekuaspekte käsitlevad dokumendid, külastused ning salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kohane ELi salastatud teabe edastamine ja vedu sätestatakse tööstusjulgeoleku rakenduseeskirjades pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga.
6. Komisjon võib sõlmida salastatud lepinguid või toetuslepinguid, et usaldada ülesandeid, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele või sellise teabe töötlemine või säilitamine, ettevõtjatele, kes on registreeritud liikmesriigis või kolmandas riigis, kellega on sõlmitud leping või halduskokkulepe vastavalt käesoleva otsuse 7. peatükile.
Artikkel 42
Salastatud lepingu või toetuslepingu turvaelemendid
1. Salastatud lepingud või toetuslepingud peavad sisaldama järgmisi turvaelemente:
Programmi või projekti julgeolekujuhised
a)
„Programmi või projekti julgeolekujuhised” - loetelu julgeolekumenetlustest, mida kohaldatakse konkreetse programmi või projekti suhtes julgeolekumenetluste standardimiseks. Seda võib programmi või projekti kestel muuta.
b)
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat koostab üldised programmi või projekti julgeolekujuhised; ELi salastatud teabe töötlemise või säilitamisega seotud programmide või projektide eest vastutavad komisjoni talitused võivad vajaduse korral koostada spetsiifilisi programmi või projekti julgeolekujuhiseid, mis põhinevad üldistel programmi või projekti julgeolekujuhistel.
c)
Spetsiifiline programmi või projekti julgeolekujuhised koostatakse eelkõige selliste programmide ja projektide tarbeks, mida iseloomustab märkimisväärne maht, ulatus või keerukus või lepinglaste, toetusesaajate ning muude partnerite ja sidusrühmade arvukus ja/või mitmekesisus, näiteks nende õigusliku seisundi poolest. Spetsiifilise programmi või projekti julgeolekujuhised koostab programmi või projekti haldav komisjoni talitus või talitused, kes teeb tihedat koostööd personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadiga.
d)
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat esitab nii üldised kui ka spetsiifilised programmi või projekti julgeolekujuhised nõuannete saamiseks komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale.
Julgeolekuaspekte käsitlev dokument
a)
„Julgeolekuaspekte käsitlev dokument” - lepingu sõlmija poolt esitatud konkreetsete lepinguliste tingimuste kogum, mis moodustab sellise salastatud lepingu lahutamatu osa, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele või millega kaasneb sellise teabe loomine, ning millega määratakse kindlaks lepingu julgeolekunõuded või need lepingu osad, millele on tarvis tagada julgeolekukaitse.
b)
Lepinguga seotud konkreetseid julgeolekunõudeid kirjeldatakse julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis. Julgeolekuaspekte käsitlev dokument sisaldab vajaduse korral salastatuse taseme määramise juhendit ning see on salastatud lepingu, all-lepingu või toetuslepingu lahutamatu osa.
c)
Julgeolekuaspekte käsitlev dokument sisaldab sätteid, milles nõutakse, et lepinglane või toetusesaaja järgiks käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandardeid. Lepingu sõlmija kohustub tagama, et julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis on sätestatud, et nimetatud miinimumstandardite mittejärgimine võib olla piisav alus lepingu või toetuslepingu lõpetamiseks.
2. Nii programmi või projekti julgeolekujuhised kui ka julgeolekuaspekte käsitlevad dokumendid sisaldavad kohustusliku turvaelemendina salastatuse taseme määramise juhendit:
a)
„salastatuse taseme määramise juhend” - dokument, milles kirjeldatakse programmi, projekti, lepingu või toetuslepingu salastatud osasid, määrates kindlaks neile kohaldatavad salastatuse tasemed. Salastatuse taseme määramise juhendit võib kogu programmi, projekti, lepingu või toetuslepingu kehtivuse aja jooksul täiendada ja nende teabeelementide salastatuse taset võib muuta või alandada; kui salastatuse taseme määramise juhend on olemas, on see julgeolekuaspekte käsitleva dokumendi osa.
b)
Enne salastatud lepingu sõlmimist või sellise lepingu sõlmimise pakkumismenetluse algatamist määrab komisjoni talitus kui lepingu sõlmija kindlaks kandidaatidele ja pakkujatele või lepinglastele edastatava teabe salastatuse taseme ning samuti lepinglaste poolt koostatava teabe salastatuse taseme. Selleks koostab ta pärast komisjoni julgeolekuasutusega konsulteerimist lepingu täitmiseks kasutatava salastatuse taseme määramise juhendi kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega.
c)
Salastatud lepingu eri osade salastatuse taseme määramisel kohaldatakse järgmisi põhimõtteid:
i)
salastatuse taseme määramise juhendi koostamisel võtab komisjoni talitus kui lepingu sõlmija arvesse kõiki asjaomaseid julgeolekuaspekte, sealhulgas salastatuse taset, mille teabe koostaja on määranud lepingus kasutatavale ja heakskiidetud teabele;
ii)
lepingu üldine salastatuse tase ei või olla madalam kui selle mis tahes osa kõrgeim salastatuse tase ning
iii)
lepingu täitmise käigus lepinglaste koostatud või neile esitatud teabe salastatuse taseme muutumise korral ning kui salastatuse taseme määramise juhendit edaspidi muudetakse, võtab lepingu sõlmija vajaduse korral komisjoni julgeolekuasutuse kaudu ühendust liikmesriikide riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu asjaomase pädeva julgeolekuasutusega.
Artikkel 43
Lepinglaste ja toetusesaajate personali juurdepääs ELi salastatud teabele
Lepingu või toetuslepingu sõlmija tagab, et salastatud leping või salastatud toetusleping sisaldab sätteid selle kohta, et lepinglase, all-lepinglase või toetusesaaja personal, kes vajab salastatud lepingu, all-lepingu või toetuslepingu täitmiseks juurdepääsu ELi salastatud teabele, saab sellise juurdepääsu üksnes juhul, kui:
a)
nad on läbinud vastava taseme julgeolekukontrolli või on muul viisil nõuetekohaselt volitatud ja nende teadmisvajadus on kindlaks tehtud;
b)
neid on teavitatud ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest kehtivatest julgeolekunormidest ning nad on kinnitanud oma vastutust seoses kõnealuse teabe kaitsmisega;
c)
nad on läbinud vastava riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva asutuse julgeolekukontrolli juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teabele.
Artikkel 44
Töötlemisluba
„Töötlemisluba”- riikliku julgeolekuasutuse, määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse haldusotsus selle kohta, et lähtudes julgeoleku seisukohast, võib ettevõtja pakkuda piisaval tasemel kaitset teataval salastatuse tasemel ELi salastatud teabele.
2. Liikmesriigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse väljastatud töötlemisluba, millel peab kooskõlas siseriiklike õigusnormidega olema kirjas, et ettevõtja suudab oma valdustes kaitsta asjaomasel salastatuse tasemel (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET) ELi salastatud teavet, esitatakse komisjoni julgeolekuasutusele, kes edastab selle lepingu või toetuslepingu sõlmijana tegutsevale komisjoni talitusele, enne kui kandidaadile, pakkujale, lepinglasele või toetuse taotlejale või saajale tohib edastada ELi salastatud teavet või võimaldada sellele juurdepääsu.
3. Kui see on asjakohane, teavitab lepingu sõlmija komisjoni julgeolekuasutuse kaudu asjakohast riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust sellest, et lepingu täitmiseks on vaja töötlemisluba. Töötlemis- või juurdepääsuluba on nõutav, kui hanke- või toetusmenetluse käigus on vaja väljastada CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet.
4. Kui nõutakse töötlemisluba, ei sõlmi lepingu või toetuslepingu sõlmija eelistatud pakkuja või osalejaga salastatud lepingut või toetuslepingut enne, kui ta on saanud selle liikmesriigi riiklikult või määratud julgeolekuasutuselt või muult pädevalt julgeolekuasutuselt, kus on asjaomase lepinglase või all-lepinglase asukoht, kinnituse selle kohta, et on väljastatud asjakohane töötlemisluba.
5. Kui töötlemisloa väljastanud riiklik või määratud julgeolekuasutus või muu pädev julgeolekuasutus on teavitanud komisjoni julgeolekuasutust töötlemisluba mõjutavatest muudatustest, teatab komisjoni julgeolekuasutus sellest lepingu või toetuslepingu sõlmijana tegutsevale komisjoni talitusele. All-lepingust teavitatakse riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust.
6. Töötlemisloa tühistamine asjaomase riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse poolt on lepingu või toetuslepingu sõlmijale piisav alus salastatud lepingu lõpetamiseks või kandidaadi, pakkuja või taotleja hankekonkursilt kõrvaldamiseks. Sellekohane säte lisatakse koostatavatesse näidislepingutesse ja näidistoetuslepingutesse.
Artikkel 45
Salastatud lepinguid ja toetuslepinguid käsitlevad sätted
1. Kandidaadile, pakkujale või taotlejale hankemenetluse käigus ELi salastatud teabe edastamise korral sisaldab pakkumiskutse või konkursikutse sätet, millega kohustatakse kandidaati, pakkujat või taotlejat, kes pakkumist või projekti ei esita või kes ei osutu väljavalituks, tagastama kindlaksmääratud tähtaja jooksul kõik salastatud dokumendid.
2. Lepingu või toetuslepingu sõlmija teavitab komisjoni julgeolekuasutuse kaudu pädevat riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust salastatud lepingu või toetuslepingu sõlmimisest ja sellega seotud andmetest, nagu lepinglas(t)e või toetusesaajate nimed, lepingu kehtivusaeg ja maksimaalne salastatuse tase.
3. Sellise lepingu või toetuslepingu lõpetamisel teavitab lepingu või toetuslepingu sõlmija komisjoni julgeolekuasutuse kaudu viivitamata selle liikmesriigi riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust, kus lepinglane või toetusesaaja on registreeritud.
4. Üldiselt nõutakse, et lepinglane või toetusesaaja tagastab salastatud lepingu või toetuslepingu lõpetamisel või toetusesaaja osalemise katkestamisel tema valduses oleva ELi salastatud teabe lepingu või toetuslepingu sõlmijale.
5. Erisätteid ELi salastatud teabe hävitamiseks salastatud lepingu või salastatud toetuslepingu täitmise jooksul või lõpetamisel sätestatakse julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis.
6. Kui lepinglasel või toetusesaajal lubatakse ELi salastatud teavet säilitada pärast salastatud lepingu või toetuslepingu lõppemist, järgib kõnealune lepinglane või toetusesaaja jätkuvalt käesolevas otsuses sisalduvaid miinimumstandardeid ning kaitseb ELi salastatud teabe konfidentsiaalsust.
Artikkel 46
Salastatud lepinguid käsitlevad erisätted
1. ELi salastatud teabe kaitse tingimused, mille alusel lepinglane võib sõlmida all-lepinguid, määratakse kindlaks pakkumiskutses ja salastatud lepingus.
2. Lepinglane peab enne salastatud lepingu mis tahes osa täitmiseks all-lepingu sõlmimist saama selleks lepingu sõlmijalt loa. Kolmandas riigis registreeritud all-lepinglastega ei sõlmita all-lepinguid, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele, kui puudub 7. peatükis sätestatud salastatud teabe kaitse õigusraamistik.
3. Lepinglane vastutab selle tagamise eest, et all-lepinguga seotud mis tahes tegevus oleks kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega, ning ei anna ELi salastatud teavet all-lepinglasele ilma lepingu sõlmija eelneva kirjaliku nõusolekuta.
4. Lepinglase või all-lepinglase koostatud või töödeldava ELi salastatud teabe korral on teabe koostajaks komisjon, kelle õigusi teostab lepingu sõlmija.
Artikkel 47
Salastatud lepingutega seotud külastused
1. Kui komisjoni töötajatel või lepinglase või toetusesaaja töötajatel on salastatud lepingu või toetuslepingu täitmiseks vaja üksteise objektidel juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teabele, tuleb külastusi korraldada koostöös riiklike või määratud julgeolekuasutuste või muude asjaomaste pädevate julgeolekuasutusega. Komisjoni julgeolekuasutusele antakse sellistest külastustest teada. Riiklikud või määratud julgeolekuasutused või muud pädevad julgeolekuasutused võivad siiski seoses konkreetsete programmide või projektidega kokku leppida korra, millealusel võib selliseid külastusi korraldada otse.
2. Kõigil külastajatel peab olema juurdepääsuluba salastatud lepinguga seotud ELi salastatud teabele ja teadmisvajadus sellise teabe suhtes.
3. Külastajatele võimaldatakse juurdepääs vaid külaskäigu eesmärgiga seotud ELi salastatud teabele.
4. Üksikasjalikumad sätted nähakse ette rakenduseeskirjades.
5. Käesolevas otsuses ja lõikes 4 osutatud rakenduseeskirjades ette nähtud ning salastatud lepingutega seotud külastusi käsitlevate sätete järgimine on kohustuslik.
Artikkel 48
ELi salastatud teabe edastamine ja vedu seoses salastatud lepingute või salastatud toetuslepingutega
1. ELi salastatud teabe elektroonilise edastamise suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse 5. peatüki asjakohaseid sätteid.
2. ELi salastatud teabe veo suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse 4. peatüki ja rakenduseeskirjade sätteid kooskõlas siseriiklike õigusnormidega.
3. Salastatud materjali vedamisel kaubana kohaldatakse julgeolekukorra kindlaksmääramisel järgmisi põhimõtteid:
a)
julgeolek kindlustatakse lähtekohast lõppsihtkohta vedamise kõigil etappidel;
b)
saadetisele kohaldatava kaitse tase määratakse selles sisalduva materjali kõrgeima salastatuse taseme põhjal;
c)
enne CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud materjali piiriülest vedu koostab saatja veoplaani, mille kiidab heaks asjaomane riiklik või määratud julgeolekuasutus või muu asjaomane pädev julgeolekuasutus;
d)
veod toimuvad võimalikult täpselt punktist punkti ja need lõpetatakse nii kiiresti, kui asjaolud seda võimaldavad;
e)
võimaluse korral peaks teekond kulgema üksnes läbi liikmesriikide. Teekond läbi Euroopa Liitu mittekuuluvate riikide tuleks ette võtta üksnes juhul, kui selleks on andnud loa nii lähteriigi kui ka vastuvõtjariigi riiklik julgeolekuasutus või määratud julgeolekuasutus või muu pädev julgeolekuasutus.
Artikkel 49
ELi salastatud teabe edastamine kolmandates riikides paiknevatele lepinglastele või toetusesaajatele
ELi salastatud teave edastatakse kolmandates riikides paiknevatele lepinglastele ja toetusesaajatele vastavalt turvameetmetele, mis on kokku lepitud komisjoni julgeolekuasutuse või komisjoni talituse kui lepingu või toetuslepingu sõlmija ning selle asjaomase kolmanda riigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse vahel, kus lepinglane või toetusesaaja on registreeritud.
Artikkel 50
RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemine salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis
1. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud ning salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis töödeldava või säilitatava teabe kaitse põhineb proportsionaalsuse ja kulutasuvuse põhimõtetel.
2. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemist hõlmavate salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis ei ole nõutav töötlemisluba ega juurdepääsuluba.
3. Kui leping või toetusleping hõlmab RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemist lepinglase või toetusesaaja side- ja infosüsteemis, tagab lepingu või toetuslepingu sõlmija pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekuasutusega, et lepingus või toetuslepingus täpsustatakse side- ja infosüsteemi akrediteerimiseks või heakskiitmiseks vajalikud tehnilised ja haldusnõuded, mis on vastavuses hinnatud riskiga ja milles on arvesse võetud kõiki olulisi tegureid. Sellise side- ja infosüsteemi akrediteerimise või heakskiitmise ulatus lepitakse kokku komisjoni julgeolekuasutuse ja asjaomase riikliku või määratud julgeolekuasutuse vahel.
7. PEATÜKK
SALASTATUD TEABE VAHETAMINE TEISTE LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ASUTUSTE JA ORGANITEGA, LIIKMESRIIKIDEGA, KOLMANDATE RIIKIDEGA NING RAHVUSVAHELISTE ORGANISATSIOONIDEGA
Artikkel 51
Aluspõhimõtted
1. Kui komisjon või üks selle talitustest otsustab, et on olemas vajadus vahetada ELi salastatud teavet teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga või kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, astutakse vajalikud sammud, et luua sellekohane õigus- või haldusraamistik, mis võib sisaldada kooskõlas asjaomaste õigusnormidega sõlmitud salastatud teabe kaitse lepinguid või halduskokkuleppeid.
2. Ilma et see piiraks artikli 57 sätteid, vahetatakse ELi salastatud teavet teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga või kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga üksnes sellise nõuetekohase õigus- või haldusraamistiku olemasolul ja tingimusel, et suudetakse pakkuda piisavaid tagatisi, et asjaomane liidu institutsioon, asutus või organ või kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon rakendab salastatud teabe kaitseks samaväärseid aluspõhimõtteid ja miinimumstandardeid.
Artikkel 52
ELi salastatud teabe vahetamine teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organitega
1. Enne halduskokkuleppe sõlmimist teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga taotleb komisjon kinnitust, et asjaomane liidu institutsioon, asutus või organ:
a)
on kehtestanud ELi salastatud teabe kaitseks õigusraamistiku, milles sätestatud aluspõhimõtted ja miinimumstandardid on samaväärsed käesolevas otsuses ja selle rakenduseeskirjades sisalduvatega;
b)
kohaldab julgeolekustandardeid ja -suuniseid personali turvalisuse, füüsilise julgeoleku, ELi salastatud teabe haldamise ning side- ja infosüsteemide turvalisuse kohta, et tagada komisjoniga samaväärne ELi salastatud teabe kaitstuse tase;
c)
tähistab enda koostatud salastatud teabe sarnaselt ELi salastatud teabele.
2. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat on tihedas koostöös komisjoni teiste pädevate talitustega komisjonis juhtiv talitus halduskokkulepete sõlmimiseks teiste liidu institutsioonide, asutuste või organitega ELi salastatud teabe vahetamise eesmärgil.
3. Halduskokkulepped saavad üldjuhul teoks kirjavahetuse kujul, millele on komisjoni nimel alla kirjutanud personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor.
4. Enne halduskokkuleppe sõlmimist ELi salastatud teabe vahetamise kohta teeb komisjoni julgeolekuasutus hindamiskülastuse, et hinnata ELi salastatud teabe kaitseks ettenähtud õigusraamistikku ning veenduda ELi salastatud teabe kaitsmiseks võetud meetmete tulemuslikkuses. Halduskokkulepe jõustub ja ELi salastatud teavet vahetatakse üksnes juhul, kui nimetatud hindamiskülastuse tulemused on rahuldavad ning pärast külastust esitatud soovitusi on järgitud. Selleks et kontrollida, kas halduskokkulepet täidetakse ja kehtivad julgeolekumeetmed vastavad kokkulepitud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele, tehakse regulaarseid järelhindamiskülastusi.
5. Komisjonis jääb teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organitega vahetatava salastatud teabe peamiseks sisenemis- ja väljumispunktiks peasekretariaadi hallatav ELi salastatud teabe register. Kui see osutub aga turvakaalutlustel või korralduslikel või operatiivsetel põhjustel ELi salastatud teabe kaitsmisel asjakohasemaks, toimivad komisjoni asjaomaste talituste pädevusse kuuluvates küsimustes vahetatava salastatud teabe sisenemis- ja väljumispunktina käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade alusel komisjoni talitustes loodud ELi salastatud teabe kohalikud registrid.
6. Komisjoni julgeolekualast eksperdirühma teavitatakse halduskokkulepete sõlmimise protsessist lõike 2 kohaselt.
Artikkel 53
ELi salastatud teabe vahetamine liikmesriikidega
1. ELi salastatud teavet võib vahetada liikmesriikidega ja avaldada liikmesriikidele, tingimusel et nad kaitsevad seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse sama taseme riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
2. Kui liikmesriigid sisestavad Euroopa Liidu struktuuridesse või võrkudesse riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe, kaitseb komisjon seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
Artikkel 54
ELi salastatud teabe vahetamine kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega
1. Kui komisjon otsustab, et tal on pikaajaline vajadus vahetada salastatud teavet kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega, astutakse vajalikud sammud, et luua sellekohane õigus- või haldusraamistik, mis võib sisaldada kooskõlas asjaomaste õigusnormidega sõlmitud salastatud teabe kaitse lepinguid või halduskokkuleppeid.
2. Lõikes 1 osutatud salastatud teabe kaitse lepingud ja halduskokkulepped sisaldavad sätteid, millega tagatakse, et juhul kui kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid saavad ELi salastatud teavet, kaitstakse kõnealust teavet asjakohase salastatuse taseme kohaselt ja vastavalt miinimumstandarditele, mis on samaväärsed käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega.
3. Komisjon võib sõlmida artikli 56 kohaselt halduskokkuleppe, kui ELi salastatud teave ei ole üldjuhul kõrgemal salastatuse tasemel kui RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Lõikes 3 osutatud salastatud teabe vahetuseks ettenähtud halduskokkulepped sisaldavad sätteid, millega tagatakse, et juhul kui kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid saavad ELi salastatud teavet, kaitstakse kõnealust teavet asjakohase salastatuse taseme kohaselt ja vastavalt miinimumstandarditele, mis on samaväärsed käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega. Komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga konsulteeritakse salastatud teabe kaitse lepingute või halduskokkulepete sõlmimisel.
5. Komisjoni talitus kui ELi salastatud teabe koostaja komisjonis teeb otsuse komisjonist pärineva ELi salastatud teabe kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile avaldamise kohta igal üksikjuhul eraldi, võttes arvesse kõnealuse teabe laadi ja sisu, selle vastuvõtja teadmisvajadust ning liidule teabe avaldamisest tuleneva kasu ulatust. Kui salastatud teave, mida soovitakse avaldada, või allikmaterjal, mida see võib sisaldada, ei ole komisjoni koostatud, küsib seda salastatud teavet valdav komisjoni talitus avaldamiseks kõigepealt teabe koostaja kirjalikku nõusolekut. Kui teabe koostajat ei ole võimalik välja selgitada, võtab salastatud teavet valdav komisjoni talitus pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga teabe koostaja ülesanded enda kanda.
Artikkel 55
Salastatud teabe kaitse lepingud
1. Salastatud teabe kaitse lepingud kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitakse kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 218.
2. Salastatud teabe kaitse lepingutega:
a)
kehtestatakse liidu ja kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahelist salastatud teabe vahetamist reguleerivad aluspõhimõtted ja miinimumstandardid;
b)
nähakse ette tehniline rakenduskord, milles lepivad kokku asjaomaste liidu institutsioonide ja organite pädevate julgeolekuasutuste ning asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni pädev julgeolekuasutus. Sellises rakenduskorras võetakse arvesse asjaomases kolmandas riigis või rahvusvahelises organisatsioonis kehtivate julgeolekunormide, -struktuuride ja -menetlustega tagatud kaitsetaset;
c)
nähakse ette, et enne lepingu kohast salastatud teabe vahetamist tuleb teha kindlaks, et teabe saaja suudab saadud teavet nõuetekohasel viisil kaitsta ja turvata.
3. Kui komisjon otsustab artikli 51 lõike 1 kohaselt, et tal on vajadus vahetada salastatud teavet, konsulteerib ta vajaduse korral Euroopa välisteenistuse, nõukogu peasekretariaadi ning teiste liidu institutsioonide ja organitega, et teha kindlaks, kas tuleks esitada soovitus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 3 alusel.
4. ELi salastatud teavet vahetatakse elektrooniliselt vaid juhul, kui see on salastatud teabe kaitse lepingus või tehnilises rakenduskorras sõnaselgelt ette nähtud.
5. Komisjonis jääb kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega vahetatava salastatud teabe peamiseks sisenemis- ja väljumispunktiks peasekretariaadi hallatav ELi salastatud teabe register. Kui see osutub aga turvakaalutlustel või korralduslikel või operatiivsetel põhjustel ELi salastatud teabe kaitsmisel asjakohasemaks, toimivad komisjoni asjaomaste talituste pädevusse kuuluvates küsimustes vahetatava salastatud teabe sisenemis- ja väljumispunktina käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade alusel komisjoni talitustes loodud ELi salastatud teabe kohalikud registrid.
6. Selleks et hinnata asjaomase kolmandas riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekunormide, -struktuuride ja -menetluste tõhusust, osaleb komisjon hindamiskülastustel koostöös teiste liidu institutsioonide, asutuste või organitega ning vastastikusel kokkuleppel asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga hindamiskülastusi. Selliste hindamiskülastuste käigus hinnatakse järgmisi aspekte:
a)
salastatud teabe kaitsmise suhtes kohaldatav õigusraamistik;
b)
kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekupoliitika erijooned ja julgeolekukorralduse viis, mis võib mõjutada vahetamiseks lubatud teabe salastatuse taset;
c)
praktikas kohaldatavad turvameetmed ja -kord ning
d)
avaldatava ELi salastatud teabe tasemele vastavad julgeolekukontrolli menetlused.
Artikkel 56
Halduskokkulepped
1. Kui liidu poliitilise või õigusraamistikuga seoses esineb pikaajaline vajadus vahetada kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga teavet, mille salastatuse tase ei ületa üldjuhul taset RESTREINT UE/EU RESTRICTED ja kui komisjoni julgeolekuasutus on pärast komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga konsulteerimist teinud kindlaks eelkõige selle, et kõnealuse poole julgeolekusüsteem ei ole salastatud teabe kaitse lepingu sõlmimiseks nõuetekohasel tasemel, võib komisjon sõlmida kõnealuse kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni asjaomaste asutustega halduskokkuleppe.
2. Sellised halduskokkulepped sõlmitakse üldjuhul kirjavahetuse vormis.
3. Enne kokkuleppe sõlmimist tehakse hindamiskülastus. Komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale antakse teada hindamiskülastuse tulemustest. Kui erakorralistel põhjustel on vaja ELi salastatud teavet vahetada kiiresti, võib ELi salastatud teavet avaldada, eeldusel et sellise hindamiskülastuse võimalikult peatseks korraldamiseks tehakse kõik võimalik.
4. ELi salastatud teavet ei vahetata elektrooniliselt, välja arvatud juhul, kui see on halduskokkuleppes sõnaselgelt ette nähtud.
Artikkel 57
ELi salastatud teabe erakorraline ajutine avaldamine
1. Kui puudub salastatud teabe kaitse leping või halduskokkulepe ja kui komisjon või mõni selle talitustest teeb kindlaks, et liidu poliitilise või õigusraamistikuga seoses esineb erakorraline vajadus avaldada ELi salastatud teavet kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile, toimib komisjoni julgeolekuasutus järgmiselt: kontrollib vastavalt võimalusele, kas kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekuasutuste julgeolekunormid, -struktuurid ja menetlused tagavad talle avaldatava ELi salastatud teabe kaitse vastavalt standarditele, mis on vähemalt sama ranged kui käesolevas otsuses sätestatud standardid.
2. Komisjon teeb otsuse ELi salastatud teabe asjaomasele kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile avaldamise kohta julgeolekuküsimuste eest vastutava komisjoniliikme ettepanekul pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga.
3. Pärast ELi salastatud teabe avaldamise otsust ning teabe koostaja, kaasa arvatud selles sisalduva allikmaterjali koostaja eelneva kirjaliku nõusoleku olemasolul edastab komisjoni pädev asutus asjaomase teabe, mis varustatakse avaldatavuse märkega kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni kohta, kellele see avaldati. Enne teabe tegelikku avaldamist või selle avaldamise ajal võtab asjaomane kolmas pool endale kirjalikult kohustuse kaitsta saadavat ELi salastatud teavet vastavalt käesolevas otsuses sätestatud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele.
8. PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 58
Varasemate otsuste asendamine
Käesoleva otsusega tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse komisjoni otsus 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom (14).
Artikkel 59
Enne käesoleva otsuse jõustumist koostatud salastatud teave
1. Kõik otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom kohaselt salastatud ELi salastatud teavet sisaldavad dokumendid on jätkuvalt kaitstud vastavalt käesoleva otsuse asjakohastele sätetele.
2. Kogu salastatud teave, mis oli komisjoni valduses otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom jõustumise kuupäeval, välja arvatud Euratomi salastatud teave:
a)
on juhul, kui see on koostatud komisjonis, automaatselt ümber liigitatud tasemele RESTREINT UE, kui selle autor ei soovinud seda 31. jaanuariks 2002 ümber liigitada ega teavitanud sellest kõiki asjaomase dokumendi adressaate;
b)
säilitab juhul, kui selle autor on väljastpoolt komisjoni, oma algse liigituse ja kui autor ei ole nõus selle salastatust kustutama ega teabe salastatuse taset alandama, käsitletakse seda samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabena.
Artikkel 60
Rakenduseeskirjad ja julgeolekuteated
1. Vajaduse korral koostab komisjon käesoleva otsuse rakenduseeskirjade kohta eraldi volitamisotsuse julgeolekuküsimuste eest vastutavale komisjoniliikmele, järgides täielikult kodukorda.
2. Julgeolekuküsimuste eest vastutav komisjoni liige võib pärast eespool nimetatud komisjoni otsuse alusel volituste saamist avaldada julgeolekuteateid, milles on esitatud käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade reguleerimisalasse kuuluvad julgeolekusuunised ja parimad tavad.
3. Komisjon võib delegeerida käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud ülesanded eraldi delegeerimisotsusega personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorile, järgides täielikult kodukorda.
Artikkel 61
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 13. märts 2015