NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 508/2014
ze dne 15. května 2014
o Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42, čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, články 175 a 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2, čl. 195 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 13. července 2011 nazvané „Reforma společné rybářské politiky“ uvádí možné problémy, cíle a směry společné rybářské politiky po roce 2013. S ohledem na rozpravu následující po zveřejnění tohoto sdělení byla společná rybářská politika reformována nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (4). Reforma společné rybářské politiky zahrnuje všechny hlavní prvky společné rybářské politiky včetně finančních aspektů. Aby mohly být dosaženy cíle uvedené reformy, je vhodné zrušit nařízení Rady (ES) č. 2328/2003 (5), nařízení Rady (ES) č. 861/2006 (6), nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (7) a nařízení Rady (ES) č. 791/2007 (8) a nahradit je tímto nařízením.
Uznávajíce, že všechny záležitosti týkající se evropských oceánů a moří jsou vzájemně propojené, by toto nařízení mělo rovněž podporovat další rozvoj integrované námořní politiky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011 (9).
(2)
Oblast působnosti Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF) by měla zahrnovat podporu společné rybářské politiky pro zachování biologických mořských zdrojů, řízení rybolovu a loďstev využívajících těchto zdrojů a biologických sladkovodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud takové činnosti probíhají na území členských států nebo je provádí rybářská plavidla Unie nebo státní příslušníci členských států, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost státu vlajky, vzhledem k ustanovením článku 117 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (10) (UNCLOS).
(3)
Úspěch společné rybářské politiky závisí na účinném systému pro kontrolu, inspekce a vynucování, jakož i na dostupnosti spolehlivých kompletních údajích, a to jak pro účely vědeckého poradenství, tak pro účely provádění a kontroly. ENRF by proto měl tyto politiky podporovat.
(4)
Oblast působnosti ENRF by měla zahrnovat podporu integrované námořní politiky, včetně rozvoje a provádění koordinovaných operací a rozhodování v souvislosti s oceány, moři, pobřežními regiony a námořními odvětvími jakožto doplňkem různých politik EU, které se jich dotýkají, zejména v rámci společné rybářské politiky a dopravy, průmyslu, územní soudržnosti, životního prostředí, energetiky a cestovního ruchu. Je nutné zajistit soudržnost a integraci v řízení různých odvětvových politik v rámci Baltského moře, Severního moře, Keltského moře, Biskajského zálivu, pobřeží Iberského poloostrova a povodí Středozemního a Černého moře.
(5)
Příjemci ENRF ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (11) mohou být hospodářské subjekty podle definice uvedené v čl. 4 bodu 30 nařízení (EU) č. 1380/2013, rybáři nebo organizace rybářů, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(6)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata nová strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, vycházející ze sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaného „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“), by se Unie a členské státy měly snažit o provádění inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a současně přispívat k harmonickému rozvoji Unie. Prostředky by měly být soustředěny na splnění cílů strategie Evropa 2020, a to především cílů souvisejících se zaměstnaností, změnou klimatu a energetickou udržitelností, bojem proti chudobě a sociálním začleněním, a měla by být zlepšena účinnost větším zaměřením na výsledky. Zahrnutí integrované námořní politiky do ENRF také přispívá k hlavním cílům politik stanoveným ve strategii Evropa 2020 a je v souladu s obecnými cíli zvýšení hospodářské, územní a sociální soudržnosti stanovenými ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(7)
Aby bylo zajištěno, že ENRF bude přispívat k dosažení cílů společné rybářské politiky, integrované námořní politiky a strategie Evropa 2020, je zapotřebí se zaměřit na omezený počet hlavních priorit vztahujících se k podpoře rybolovu a akvakultury, jež jsou udržitelné z hlediska životního prostředí, účinně využívají zdroje, jsou inovativní, konkurenceschopné a založené na znalostech, k podpoře provádění společné rybářské politiky, zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti, k podpoře uvádění na trh a zpracování, jakož i k podpoře provádění integrované námořní politiky.
(8)
Unie by měla ve všech fázích provádění ENRF usilovat o odstranění nerovností a podporu rovnosti žen a mužů, jakož i bojovat proti diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
(9)
Hlavním cílem společné rybářské politiky je zajistit, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury přispívaly k vytvoření dlouhodobě udržitelných ekologických podmínek, které jsou nezbytné pro hospodářský a sociální rozvoj. Společná rybářská politika by kromě toho měla přispívat ke zvýšení produktivity, přiměřené životní úrovni odvětví rybolovu a stabilním trhům a měla by zajišťovat dostupnost zdrojů a dodávky potravin spotřebitelům za rozumné ceny.
(10)
Je nanejvýš důležité lépe integrovat environmentální hlediska do společné rybářské politiky, která by měla plnit cíle environmentální politiky Unie a strategie Evropa 2020. Cílem společné rybářské politiky je dosažení využívání živých mořských biologických zdrojů, které pokud možno do roku 2015 a v každém případě do roku 2020 obnoví a udrží rybí populace na úrovních zajišťujících maximální udržitelný výnos. Společná rybářská politika by měla zavést přístup předběžné opatrnosti a ekosystémový přístup v oblasti řízení rybolovu. ENRF by tudíž měl přispívat k ochraně mořského prostředí, jak je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (12).
(11)
Financování výdajů společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, by se mělo zaměřit na potřebu zjednodušení a mělo by posílit integraci obou politik. Rozšíření sdíleného řízení společných organizací trhu včetně vyrovnávacích plateb pro nejvzdálenější regiony, kontrolních činností a činností při shromažďování údajů by mělo dále přispět ke zjednodušení a snížení administrativní zátěže pro Komisi i členské státy a k dosažení větší soudržnosti a účinnosti poskytované podpory.
(12)
Rozpočet Unie by měl financovat výdaje společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, a to buď přímo, nebo v rámci sdíleného řízení s členskými státy. Sdílené řízení s členskými státy by se nemělo vztahovat pouze na opatření na podporu rozvoje odvětví rybolovu, akvakultury a místního rozvoje se zapojením místních komunit, nýbrž také na zpracování a uvádění na trh a vyrovnávací platby pro nejvzdálenější regiony, kontrolní činnosti a činnosti při shromažďování údajů, jakož i na integrovanou námořní politiku. Přímé řízení by se mělo vztahovat na vědecká doporučení, konkrétní opatření v oblasti kontroly a vynucování, dobrovolné příspěvky na regionální organizace pro řízení rybolovu, poradní sbory, informace o trhu, operace při provádění integrované námořní politiky a komunikační činnosti. Měly by být upřesněny druhy operací, které jsou způsobilé pro financování z ENRF.
(13)
Je nutné rozlišovat mezi kategoriemi opatření v oblasti kontroly a vynucování, která jsou spolufinancována v rámci sdíleného řízení, a opatření spolufinancovaná v rámci přímého řízení. Je zásadně důležité vyčlenit zdroje, které mají být přiděleny na kontrolu a shromažďování údajů v rámci sdíleného řízení, a zároveň umožnit pružnost mezi těmito dvěma kategoriemi opatření.
(14)
Podle nařízení (EU) č. 1380/2013 má být finanční podpora Unie v rámci ENRF podmíněna dodržováním pravidel společné rybářské politiky členskými státy i hospodářskými subjekty. Tento požadavek má odrážet odpovědnost Unie zajišťovat ve veřejném zájmu zachování biologických mořských zdrojů v rámci společné rybářské politiky podle článku 3 Smlouvy o fungování EU.
(15)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo podrýváno, pokud by se finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplácela hospodářským subjektům, které ex-ante nesplňují požadavky související s veřejným zájmem na zachování biologických mořských zdrojů. Proto by žádosti hospodářských subjektů měly být přípustné pro financování v rámci ENRF pouze za podmínky, že během určité doby před podáním žádosti o podporu se hospodářské subjekty nedopustily závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a že nebyly zapojeny do provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel zařazených na unijní seznam plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí, které jsou určeny jako nespolupracující země podle tohoto.
(16)
Příjemci by navíc po podání žádosti o podporu měli nadále splňovat tyto požadavky na přípustnost, a to po celou dobu provádění činnosti a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby.
(17)
Pokud příjemce nesplní podmínky týkající se způsobilosti a trvanlivosti, měly by se uplatnit finanční důsledky a opravy. Pro určení výše takové finanční opravy, je třeba vzít v úvahu povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu ze strany příjemce a význam příspěvku ENRF pro hospodářskou činnost příjemce.
(18)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo rovněž podrýváno, pokud by byla finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplacena členským státům, které neplní své povinnosti vyplývající z pravidel společné rybářské politiky týkajících se veřejného zájmu zachování biologických mořských zdrojů, například povinností shromažďování údajů a provádění kontroly. Pokud tyto povinnosti nejsou plněny, existuje riziko, že by členské státy nezjistily nepřípustné žádosti nebo nezpůsobilé operace.
(19)
Za účelem zabránění nezpůsobilým platbám a poskytnutí stimulace členskému státu k dodržování pravidel společné rybářské politiky by mělo být upraveno přerušení platební lhůty a pozastavení plateb, coby preventivní opatření, která jsou dočasná a mají omezenou oblast působnosti. Finanční opravy, které mají konečné a neodvolatelné následky, by se měly použít pouze na výdaje, které jsou postiženy případy nedodržování.
(20)
Aby se zlepšila koordinace a harmonizované provádění fondů poskytujících podporu v rámci politiky soudržnosti, což je Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond (ESF) a Fond soudržnosti, s fondy pro rozvoj venkova a námořní a rybolovné odvětví, což je Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a ENRF, byla pro všechny tyto fondy (dále jen „fondy ESI“) přijata společná ustanovení v nařízení (EU) č. 1303/2013. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví, na něž se vztahuje společná rybářská politika a integrovaná námořní politika, obsahuje toto nařízení navíc k nařízení (EU) č. 1303/2013 některá zvláštní doplňující ustanovení.
(21)
Na operační program a na celý programový cyklus by se s přihlédnutím k rozsahu státní správy členských států a celkové výši veřejných výdajů vyčleněných na daný operační program měla vztahovat zásada proporcionality.
(22)
Komise by na základě transparentních a objektivních kritérií měla vypracovat roční rozpis dostupných položek závazků pro jednotlivé členské státy Tato kritéria by měla zahrnovat ukazatele vyjadřující velikost odvětví rybolovu a akvakultury, rozsah odpovědností, které jsou předmětem kontroly a shromažďování údajů, historické přidělené prostředky podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historickou spotřebu podle nařízení (ES) č. 861/2006.
(23)
Splnění některých zvláštních předběžných podmínek je v kontextu společné rybářské politiky nanejvýš důležité, zejména pokud jde o předkládání zprávy o rybolovné kapacitě a víceletého vnitrostátního strategického plánu pro akvakulturu a prokázanou správní kapacitu, umožňující dosáhnout souladu s požadavky na údaje pro řízení rybolovu a prosadit provádění systému Unie pro kontrolu, inspekce a vynucování.
(24)
Ve shodě s cílem zjednodušení by měly všechny činnosti ENRF, které spadají do působnosti sdíleného řízení, včetně řízení a shromažďování údajů, probíhat formou jediného operačního programu pro každý členský stát, v souladu s vnitrostátním uspořádáním tohoto členského státu. Programové období by mělo zahrnovat dobu od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. Členské státy by při přípravě jediného operačního programu měly zajistit, aby obsah a velikost jejich operačních programů odrážely záměr docílit zjednodušení. Každý program by měl určit strategii pro splnění cílů v souvislosti s prioritami Unie pro ENRF a výběr příslušných opatření. Je třeba, aby programování bylo v souladu s těmito prioritami Unie a zároveň přizpůsobeno podle vnitrostátního kontextu, přičemž by mělo doplňovat jiné politiky Unie, zejména politiku rozvoje venkova a politiku soudržnosti.
(25)
V zájmu podpory drobného pobřežního rybolovu by členské státy, u nichž drobný pobřežní rybolov představuje významnou složku, měly ke svým operačním programům připojit akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu.
(26)
Aby členské státy při provádění ENRF přispěly k cíli docílit zjednodušení a snížit náklady na kontrolu, jakož i a míru chyb, měly by co nejvíce využívat možností spočívajících v uplatňování zjednodušených forem grantů podle nařízení (EU) č. 1303/2013.
(27)
Za účelem vynucení povinnosti kontroly v rámci společné rybářské politiky by členské státy měly vypracovat oddíl o kontrole operačního programu v souladu s prioritami Unie přijatými Komisí pro tuto oblast politiky. S cílem přizpůsobit operační program vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly a vynucování by měl být kontrolní oddíl operačních programů pravidelně revidován na základě změn priorit Unie v politice kontroly a vynucování v rámci společné rybářské politiky. Tyto změny by měla schvalovat Komise. V zájmu zachování pružnosti při programování činností v oblasti kontroly by revize kontrolního oddílu operačního programu měla být předmětem zjednodušeného postupu.
(28)
Členské státy by měly vypracovat oddíl operačního programu o shromažďování údajů, v souladu s víceletým programem Unie podle nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (13). Členské státy by se rovněž měly přizpůsobit specifickým potřebám činností při shromažďování údajů tím, že v souladu s uvedeným nařízením vypracují pracovní plán, který by podléhal schválení Komisí.
(29)
Finanční prostředky podléhající přímému řízení s výjimkou technické pomoci Komise by měly být předběžně definovány na základě cílů s 5 % pružností a řízeny prostřednictvím ročních pracovních programů.
(30)
Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu je nezbytné stimulovat investice do inovací a poskytovat jim podporu. V zájmu dosažení vyšší úrovně účasti by měl být zjednodušen postup podávání žádostí o podporu pro inovace.
(31)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu a námořních činností je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. ENRF by proto měl podporovat poradenské služby, spolupráci mezi vědci a rybáři, odbornou přípravu, celoživotní učení, povzbuzovat šíření znalostí přispívat ke zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti hospodářských subjektů a podporovat sociální dialog. Manželům, manželkám a životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů by jako uznání jejich úlohy v rybářských komunitách měla za určitých podmínek být rovněž být poskytnuta podpora pro odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření znalostí a navazování kontaktů, přispívající k jejich odbornému rozvoji.
(32)
Ve snaze pomoci mladým lidem, kteří se setkávají s nesnázemi v přístupu na trh práce v odvětví rybolovu v době přetrvávající finanční krize, by ENRF měl podpořit program odborné přípravy a kurzy o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů.
(33)
S vědomím potenciálu, který rybářům věnujícím se drobnému pobřežnímu rybolovu nabízí diverzifikace a jejich zásadní role v pobřežních komunitách, by měl ENRF poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
(34)
Vytvoření a rozvoj nové hospodářské činnosti v odvětví rybolovu mladými rybáři jsou finančně náročné a představují prvek, který by měl být zohledněn při přidělování a směřování finančních prostředků v rámci ENRF. Tento vývoj má zásadní význam pro konkurenceschopnost odvětví rybolovu v Unii. Proto by měla být zavedena podpora pro mladé rybáře zahajující rybolovnou činnost, s cílem usnadnit jim zakládání podniků. Aby se zajistila životaschopnost nových hospodářských činností podporovaných ENRF, podpora by měla být podmíněna získáním nutných dovedností a schopností. Podpora zahájení podnikání by měla pouze přispět k pořízení prvního rybářského plavidla.
(35)
V zájmu splnění zdravotních a bezpečnostních požadavků na plavidlech je žádoucí, aby ENRF podporoval investice vztahující se k bezpečnosti, pracovním podmínkám, zdraví a hygieně na plavidlech, jestliže podporované investice přesahují rámec požadavků podle unijních a vnitrostátních právních předpisů.
(36)
Měla by být stanovena pravidla pro přidělování příspěvků a finančních náhrad pro rybáře a majitele rybářských plavidel v případě dočasného přerušení rybolovných činností, jestliže k tomuto přerušení došlo přímým důsledkem některých opatření pro zachování zdrojů, s výjimkou stanovení a přidělování rybolovných práv, jestliže je stanoveno v některých plánech řízení rybolovu Unie nebo jednotlivých států, nebo je důsledkem neobnovení dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo protokolů k těmto dohodám. Tato pravidla by měla být stanovena rovněž v případech trvalého ukončení rybolovných činností.
(37)
Za určitých podmínek by mělo být možné přispívat z ENRF do vzájemných fondů, které rybářům poskytují náhrady za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou katastrofou a náklady na záchrannou akci.
(38)
Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům by mělo být možné podporovat z ENRF navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
(39)
Je nanejvýš důležité do ENRF integrovat environmentální hlediska a podporovat provádění ochranných opatření v rámci společné rybářské politiky, je však nutné brát při tom ohled na různé podmínky ve vodách celé Unie. Pro tento účel je nezbytné přijmout regionalizovaný přístup k ochranným opatřením.
(40)
Podobně by měl ENRF podporovat snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, zejména podporou ekologických inovací, selektivnějších zařízení a vybavení, jakož i prostřednictvím opatření na ochranu a obnovu biologické rozmanitosti a ekosystémů a poskytovaných služeb, v souladu se strategií EU pro biologickou rozmanitost do roku 2020.
(41)
V souladu s hlavním cílem strategie Evropa 2020 souvisejícím se zmírňováním změny klimatu a energetickou účinností by mělo být možné podporovat z ENRF investice do lodí a energetických auditů.
(42)
S cílem zmírňování dopadů změny klimatu a zvyšování energetické účinnosti rybářských plavidel by mělo být možné poskytovat podporu na modernizaci hlavních nebo pomocných motorů a jejich nahrazení, pokud jsou při výběru upřednostněny hospodářské subjekty zabývající se drobným pobřežním rybolovem, aby se usnadnil jejich přístup k financování, a pokud větší vozidla přispívají ke snížení výkonu motoru.
(43)
Aby nedošlo k ohrožení cíle udržitelnosti reformy společné rybářské politiky, měl by být omezen objem finanční podpory, kterou lze věnovat na opatření týkající se loďstva, jako je dočasné nebo trvalé ukončení rybolovných činností, jakož i výměna motorů, a měla by být stanovena lhůta, během které lze udělit tuto finanční podporu v případě trvalého ukončení rybolovných činností.
(44)
V souladu se zákazem výmětů, který je součástí společné rybářské politiky, by měl ENRF podporovat investice do plavidel zaměřené na co nejlepší využití nežádoucích úlovků ryb a zhodnocení nedostatečně využívaných složek úlovků. S ohledem na nedostatek zdrojů je nutné maximalizovat hodnotu ulovených ryb, proto by měl ENRF podporovat rovněž investice do plavidel s cílem zvýšit obchodní hodnotu ulovených ryb.
(45)
S vědomím důležitosti rybářských přístavů, míst vykládky a přístřešků by měl ENRF podporovat příslušné investice, zejména zaměřené na zvýšení energetické účinnosti, ochrany životního prostředí, kvality vyložených produktů, a na zvýšení bezpečnosti a zlepšení pracovních podmínek.
(46)
Pro Unii je životně důležité, aby byla dosažena udržitelná rovnováha mezi zdroji pitné vody a jejich využíváním. Proto je třeba přijmout vhodná opatření pro podporu vnitrozemského rybolovu, při současném udržení ekonomické životaschopnosti těchto odvětví.
(47)
V souladu se sdělením Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 19. září 2002 nazvaným „Strategie pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury“ a sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 29. dubna 2013 nazvaným „Strategické zásady udržitelného rozvoje akvakultury v EU“, cíli společné rybářské politiky a strategií Evropa 2020 by měl ENRF podporovat ekologicky, ekonomicky a sociálně udržitelný rozvoj odvětví akvakultury.
(48)
S ohledem na možný dopad úniku hospodářských zvířat z oblastí akvakultury na divoké mořské populace by ENRF neměla poskytovat pobídky k chovu geneticky modifikovaných organismů.
(49)
Akvakultura přispívá k růstu a zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech. Proto je zásadně důležité, aby byl ENRF přístupný zejména pro malé a střední podniky v odvětví akvakultury a podílel se na uvádění nových chovatelů v oblasti akvakultury do podnikání. Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti akvakultury je nezbytné stimulovat inovace a podnikání. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF inovativní operace, obchodní rozvoj podniků v oblasti akvakultury obecně, včetně nepotravinářské akvakultury a akvakultury na moři, a doplňkové činnosti, jako například cestovní ruch s nabídkou rybaření, environmentální služby týkající se oblasti akvakultury nebo vzdělávací činnosti.
(50)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti činností v oblasti akvakultury je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF celoživotní učení a vytváření sítí povzbuzující šíření znalostí, jakož i poradenské služby napomáhající zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti subjektů.
(51)
S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF strategická rozhodnutí celostátních a regionálních orgánů, především pokud jde o vymezování a mapování zón, jež mohou být pro rozvoj akvakultury považovány za nejvhodnější.
(52)
S cílem podporovat ekologicky, sociálně a hospodářsky udržitelnou akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF činnosti v odvětví akvakultury, které jsou vysoce šetrné k životnímu prostředí, přechod podniků v odvětví akvakultury na environmentální řízení, využití systémů auditu, jakož i přechod na ekologickou akvakulturu. Ve stejném duchu by měl ENRF mít rovněž možnost podporovat akvakulturu poskytující zvláštní environmentální služby.
(53)
S vědomím důležitosti ochrany spotřebitele by mělo být možné z ENRF odpovídajícím způsobem podporovat chovatele s cílem vyloučit či zmírňovat rizika pro zdraví lidí a zvířat, která může chov v oblasti akvakultury vytvářet.
(54)
S poznáním rizik investic do činností akvakultury by ENRF měl mít možnost povzbuzovat bezpečnost podnikání příspěvky k pojištění populací akvakultury, a tím i zajištění příjmů producentů v případě mimořádných výrobních ztrát, zejména v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, náhlých změn kvality vody, chorob nebo škůdců rostlin a zničení výrobních zařízení.
(55)
Vzhledem k tomu, že přístup k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit po řadu let prokazuje svou užitečnost pro podporu rozvoje rybolovu a akvakultury, jakož i venkovských oblastí tím, že bere v potaz potřeby mnoha odvětví pro domácí rozvoj, je nutné poskytovat podporu i nadále a do budoucna ji posilovat.
(56)
V odvětví rybolovu a akvakultury by měl místní rozvoj se zapojením místních komunit podpořit inovační přístupy k vytváření růstu a pracovních míst, zejména poskytnutím přidané hodnoty k produktům rybolovu a diverzifikací místního hospodářství směrem k novým hospodářským činnostem, včetně činností nabízených „modrým růstem“ a širšími námořními odvětvími.
(57)
Udržitelný rozvoj odvětví rybolovu a akvakultury by měl přispívat k dosažení cílů strategie Evropa 2020 souvisejícím s podporou sociálního začleňování a snižování chudoby, s vytvářením pracovních míst a také s povzbuzováním inovací na místní úrovni. Mělo by to rovněž přispět k dosažení cíle posilování územní soudržnosti, který je hlavní prioritou zakotvenou ve Smlouvě o fungování EU.
(58)
Komunitně vedený místní rozvoj by měl být založen na přístupu zdola nahoru s využitím místních partnerství, která jsou složena ze zástupců veřejného, soukromého i občanského sektoru a odrážejí přesně složení místní společnosti. Tito místní aktéři mají nejlepší možnosti k tomu, aby vypracovali a prováděli integrované víceodvětvové strategie komunitně vedeného místního rozvoje, které budou plnit potřeby jejich místní rybolovné oblasti. Je důležité zajistit, aby žádná jednotlivá zájmová skupina neměla v rozhodovacích orgánech místních akčních skupin v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“) více než 49 % hlasovacích práv.
(59)
Základním rysem tohoto přístupu je vytváření sítí mezi místními partnerstvími. Spolupráce mezi místními partnerstvími je tedy důležitým rozvojovým nástrojem, který by měl být z ENRF podporován.
(60)
Podpora ENRF rybolovným oblastem by měla být koordinována s podporou místního rozvoje, kterou nabízejí další fondy Unie, a měla by zahrnovat všechny aspekty přípravy a provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje a činnosti skupin FLAG, jakož i náklady na oživení místní oblasti a provoz místního partnerství.
(61)
V zájmu zajištění životaschopnosti odvětví rybolovu a akvakultury na vysoce konkurenčním trhu je nezbytné přijmout ustanovení o poskytnutí podpory na provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (14), a na činnosti zpracování a uvádění na trh prováděné hospodářskými subjekty ve snaze maximalizovat hodnotu produktů rybolovu a akvakultury. Zvláštní pozornost je třeba věnovat podpoře činností, které začleňují činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh nebo představují inovativní procesy nebo metody. Při udělování podpory by měly být upřednostňovány organizace producentů a sdružení organizací producentů. Pokud jde o plány produkce a uvádění produktů na trh, měly by pro podporu být způsobilé pouze tyto organizace a sdružení. Ve snaze přizpůsobit se nové politice zákazu výmětů by měl ENRF podporovat také zpracování nežádoucích úlovků.
(62)
Nařízení (EU) č. 1379/2013 stanoví mechanismus skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě na podporu větší stability trhu. V zájmu zajištění přechodu z mechanizmů tržní intervence na nové zaměření na plánování a řízení činností produkce a uvádění na trh by do 31. prosince 2018 měla být ukončena veškerá podpora poskytovaná ze strany ENRF.
(63)
S uvědoměním rostoucí konkurence, které jsou vystaveni rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu, by mělo být možné podporovat z ENRF podnikatelské iniciativy, kterými rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu dodávají přidanou hodnotu uloveným rybám, a to zejména zpracováním a přímým prodejem svého úlovku.
(64)
Vzhledem k tomu, že se rybolovné činnosti v nejvzdálenějších regionech Unie potýkají s problémy způsobenými zejména jejich odlehlostí a specifickými klimatickými podmínkami, mělo by být možné zohlednit v rámci ENRF zvláštní obtíže těchto regionů, uznané v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
(65)
Aby bylo možné udržet konkurenceschopnost určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie vůči podobným produktům z jiných regionů Unie, Unie zavedla v roce 1992 opatření k vyrovnání souvisejících dodatečných nákladů v odvětví rybolovu. Opatření vztahující se na období 2007-2013 jsou stanovena v nařízení (ES) č. 791/2007. Je nezbytné i nadále od 1. ledna 2014 poskytovat podporu na vyrovnání dodatečných nákladů lovu, chovu, výroby a pro uvádění některých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie na trh, tak aby toto vyrovnání přispělo k zachování hospodářské životaschopnosti hospodářských subjektů z těchto regionů.
(66)
S ohledem na rozdílné podmínky uvádění na trh v nejvzdálenějších regionech, na výkyvy v odlovu a populacích a na tržní poptávku je třeba ponechat na jednotlivých členských státech, aby stanovily nárok na vyrovnání pro produkty rybolovu, jejich příslušná maximální množství a částku vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených dotčeným členským státům.
(67)
Členské státy by měly být oprávněny určit seznam a množství dotčených produktů rybolovu a výši vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených příslušnému členskému státu. Je rovněž třeba, aby byly oprávněny upravit své plány vyrovnání, pokud to lze odůvodnit měnícími se podmínkami.
(68)
Členské státy by měly stanovit částku vyrovnání ve výši umožňující vhodné vyrovnání dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění nejvzdálenějších regionů. Aby se zabránilo nadměrnému vyrovnání, částka by měla být úměrná dodatečným nákladům, které podpora vyrovnává. Za tímto účelem je také třeba, aby se vzaly v potaz další typy veřejné intervence, které mají dopad na úroveň dodatečných nákladů.
(69)
Je nanejvýš důležité, aby členské státy a hospodářské subjekty měly nezbytné prostředky pro provádění kontrol na vysoké úrovni, a tak zaručit dodržování pravidel společné rybářské politiky a zároveň zabezpečit udržitelné využívání živých vodních zdrojů. Mělo by proto být možné podporovat z ENRF členské státy a provozovatele v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1224/2009 (15). Vytvořením kultury dodržování pravidel by tato podpora měla přispívat k udržitelnému rozvoji.
(70)
V duchu logiky jediného fondu by se v rámci ENRF měla zvýšit podpora poskytovaná na základě nařízení (ES) č. 861/2006 členským státům s ohledem na výdaje vynaložené v souvislosti s prováděním systému Unie pro kontrolu ENRF.
(71)
V souladu s cíli politiky Unie pro kontrolu a vynucování se jako vhodné jeví při používání hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků ke kontrole rybolovu přesně určit minimální dobu, která by poskytovala základ pro podporu v rámci ENRF.
(72)
S ohledem na význam spolupráce mezi členskými státy v oblasti kontroly by mělo být možné poskytovat z ENRF pro tento účel podporu.
(73)
Je třeba přijmout opatření na podporu shromažďování, správy a využívání údajů o rybolovu podle víceletého programu Unie, a to zejména na podporu vnitrostátních programů, správy a využívání údajů pro vědeckou analýzu a provádění společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytovaná členským státům podle nařízení (ES) č. 861/2006 na výdaje vynaložené v souvislosti se shromažďováním, správou a využíváním údajů o rybolovu v rámci ENRF.
(74)
Řádná a účinná rozhodnutí v oblasti řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky by měla být podpořena činnostmi v oblasti výzkumu a spolupráce a poskytováním vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení potřebných pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně biogeograficky citlivých oblastí.
(75)
Rovněž je nutné podporovat spolupráci mezi členskými státy, případně se třetími zeměmi, při shromažďování údajů v rámci stejného moře, jakož i s příslušnými mezinárodními vědeckými subjekty.
(76)
Cílem integrované námořní politiky je podpora udržitelného využívání moří a oceánů a rozvoj koordinovaného, soudržného a transparentního rozhodování ve vztahu k politikám týkajícím se oceánů, moří, ostrovů, pobřežních a nejvzdálenějších regionů a námořních odvětví, jak uvádí sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 nazvané „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“.
(77)
Jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1255/2011, v závěrech Rady, v usneseních Evropského parlamentu a ve stanoviscích Výboru regionů, pro provádění a další rozvoj integrované námořní politiky Unie je potřebné trvalé financování. Očekává se, že rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(78)
ENRF by měl přispět k podpoře všech úrovní integrované námořní správy, zejména prostřednictvím výměny osvědčených postupů a dalšího rozvoje a provádění strategií pro oblasti jednotlivých moří. Tyto strategie jsou zaměřeny na vytvoření integrovaného rámce pro řešení společných problémů v oblastech jednotlivých evropských moří a na posílení spolupráce mezi zúčastněnými stranami s cílem maximalizovat využití finančních nástrojů a fondů Unie a přispívat k hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie. V této souvislosti mohou opatření a mechanismy zaměřené na lepší spolupráci mezi členskými státy zahrnovat přeshraniční a meziodvětvovou spolupráci mezi námořními službami, např. činnosti v rámci Evropského fóra pro služby pobřežní ochrany, s cílem podporovat výměnu zkušeností a osvědčených postupů v zájmu dosažení efektivnosti a soudržnosti, a to v rámci stávajících příslušných právních předpisů Unie.
(79)
Je třeba, aby měl ENRF možnost rovněž podporoval další rozvoj nástrojů pro vytváření synergií mezi iniciativami v různých odvětvích s dopadem na moře, oceány a pobřeží. To je případ integrovaného námořního dohledu, jehož cílem je zlepšit námořní situační uvědomování prostřednictvím posílené a bezpečné výměny informací mezi jednotlivými odvětvími. Z ENRF by však neměly být financovány operace související s námořním dohledem spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování EU.
(80)
Propojení informačních systémů řízených těmito odvětvími může vyžadovat mobilizaci vlastních mechanismů financování těchto systémů, a to soudržným způsobem a v souladu se Smlouvou o fungování EU. Územní plánování námořních prostor a integrovaná správa pobřežních oblastí zásadním způsobem přispívají k udržitelnému rozvoji mořských a pobřežních oblastí a k dosažení cílů ekosystémového řízení a rozvoje propojení země a moře. Tyto nástroje jsou také důležité pro řízení různých využití našich pobřeží, moří a oceánů s cílem umožnit jejich udržitelný hospodářský rozvoj a podpořit přeshraniční investice, zatímco provádění směrnice 2008/56/ES bude blíže vymezovat hranice udržitelnosti lidských činností majících dopad na mořské prostředí. Dále je nutné zlepšit znalosti mořského světa a povzbuzovat inovace usnadněním shromažďování, svobodného sdílení, šíření a opakovaného využití údajů o stavu oceánů a moří.
(81)
ENRF by měl rovněž podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a konkurenceschopnost v rámci námořních odvětví a pobřežních regionů. Je zvláště důležité rozpoznat regulativní překážky a nedostatky dovedností, které brání růstu v rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětvích, jakož i operace zaměřené na podporu investic do technologických inovací nezbytných pro zlepšení podnikatelského potenciálu mořských a námořních aplikací.
(82)
ENRF by se měl doplňovat a zachovávat soulad s existujícími i budoucími finančními nástroji, které dávají k dispozici Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, k podpoře udržitelného hospodářského, sociálního a územního rozvoje, ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží, k posílení účinnosti spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony, s přihlédnutím ke stanovení pořadí důležitosti a pokroku vnitrostátních a místních projektů. ERNF by měl navazovat na jiné politiky Unie, které mohou zahrnovat námořní prvek, zejména na EFRR, Fond soudržnosti a ESF, jakož i program Horizont 2020 zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (16).
(83)
V úsilí o dosažení cílů společné rybářské politiky na globální úrovni se Unie aktivně podílí na činnosti mezinárodních organizací. Proto je nezbytné, aby Unie přispívala na činnost organizací, které pomáhají zajistit zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů na volném moři a ve vodách třetích zemí. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytnutá mezinárodním organizacím na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(84)
Pro zlepšení správy v rámci společné rybářské politiky a zajištění účinného fungování poradních sborů je nezbytné, aby poradním sborům bylo poskytnuto dostatečné a trvalé financování, které by jim umožnilo účinně vykonávat jejich poradní roli v rámci společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla podpora poskytnutá poradním sborům v rámci ENRF nahradit podporu poskytovanou regionálním poradním sborům na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(85)
Je potřeba, aby ENRF formou technické pomoci usnadnil provádění operačního programu a mimo jiné podporoval inovativní přístupy a postupy umožňující jednoduché a transparentní provádění. Technická pomoc by měla zahrnovat také vytvoření evropské sítě skupin FLAG se zaměřením na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a podporu spolupráce mezi místními partnerstvími.
(86)
V zájmu dobrého pracovního partnerství a náležité podpory ze strany Unie je třeba zajistit co nejširší informovanost o podpoře Unie a její publicitu. Orgány odpovědné za řízení pomoci by měly být rovněž odpovědné za tato hlediska informovanosti a publicity i za průběžné informování Komise o příslušných přijatých opatřeních.
(87)
V souvislosti se všemi operacemi financovanými na základě tohoto nařízení, a to jak v rámci sdíleného, tak přímého řízení, je nezbytné zajistit ochranu finančních zájmů Unie řádným uplatňováním příslušných právních předpisů týkajících se ochrany těchto zájmů a náležitou kontrolou prováděnou členskými státy a Komisí.
(88)
Aby bylo možné řešit specifické podmínky společné rybářské politiky uvedené v nařízení (EU) č. 1380/2013 a přispívat k dodržování pravidel společné rybářské politiky, měla by být stanovena další ustanovení k pravidlům o přerušení platební lhůty stanoveným v nařízení (EU) č. 1303/2013. Pokud členský stát nebo subjekt nedodržel své povinnosti v rámci společné rybářské politiky nebo má-li Komise důkazy naznačující toto nedodržení, Komise by měla mít možnost v rámci preventivního opatření přerušit platby.
(89)
Aby se zabránilo zjevnému riziku vyplácení nezpůsobilých výdajů, Komise by měla mít kromě možnosti přerušení platební lhůty také možnost pozastavit platby v případě závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky členským státem.
(90)
Operační programy by měl být předmětem monitorování a hodnocení s cílem zlepšit jejich kvalitu a prokázat jejich splnění. Komise by měla vytvořit rámec pro společný systém monitorování a hodnocení, mimo jiné zajišťující, že příslušné údaje budou k dispozici včas. V této souvislosti je třeba, aby byl určen seznam ukazatelů a aby Komise vypracovala posouzení dopadů politiky ENRF ve vztahu ke specifickým cílům.
(91)
Odpovědnost za monitorování provádění operačního programu by měl společně nést řídící orgán a monitorovací výbor zřízený pro tento účel. K tomu by měly být určeny příslušné pravomoci řídícího orgánu a monitorovacího výboru. Monitorování operačního programu by mělo zahrnovat vypracování výroční zprávy o provádění, která se zasílá Komisi.
(92)
Aby se zlepšila dostupnost a transparentnost informací o možnostech financování a příjemcích podpory, měly by být v každém členském státě zpřístupněny jediné internetové stránky nebo internetový portál poskytující informace o operačním programu, včetně seznamu operací podporovaných v rámci každého operačního programu. Příslušné internetové stránky všech členských států by měly být přístupné rovněž z jediné oficiální webové stránky Unie, aby byl občanům z různých členských států usnadněn přístup k informacím zveřejňovaným členskými státy. Tyto informace by měly široké veřejnosti a zejména daňovým poplatníkům Unie poskytovat pochopitelnou, jasnou a konkrétní představu o tom, jak se vynakládají finanční prostředky Unie v rámci ENRF. Kromě tohoto cíle by mělo zveřejnění příslušných údajů sloužit k účelu další propagace možnosti žádat o finanční prostředky Unie. Aniž je dotčeno používání směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (17), může toto zveřejnění v souladu s vnitrostátními právními předpisy zahrnovat jména fyzických osob.
(93)
Za účelem doplnění a změn některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o určení doby trvání a příslušných počátečních nebo koncových dat doby ve vztahu ke kritériím přípustnosti žádostí, upravení procentuálních podílů týkajících se orientačního rozdělení finančních prostředků mezi cíle v rámci přímého řízení, vymezení způsobilých operací a nákladů pro investice do rybářských plavidel nebo jednotlivých zařízení, týkající se hygienických, zdravotních, bezpečnostních nebo pracovních podmínek, definice způsobilých nákladů podle opatření na ochranu a obnovu mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností, vymezení nákladů způsobilých pro podporu investic do zařízení nebo rybářských plavidel zaměřených na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel, vymezení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních obtíží nejvzdálenějších regionů, vymezení případů nedodržení ze strany členských států, jež mohou způsobit přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb, vymezení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, jakož i kritérií pro používání finančních oprav na základě paušálních sazeb nebo extrapolace a vymezení obsahu a vytvoření rámce společného systému monitorování a hodnocení.
(94)
Pro usnadnění hladkého přechodu ze systému zavedeného nařízením (ES) č. 1198/2006 na systém zavedený tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU v souvislosti se stanovením přechodných ustanovení.
(95)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení je obzvláště důležité, aby Komise vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(96)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení ročního rozpisu celkových zdrojů, které jsou k dispozici pro závazky v rámci sdíleného řízení, v členění podle členských států, schválení operačních programů a jejich změn, schválení pracovních plánů pro shromažďování údajů, schválení ročních pracovních programů týkajících se technické pomoci z podnětu Komise, konstatování toho, že existují důkazy poukazující na nedodržení povinností v rámci společné rybářské politiky, konstatování toho, že členský stát nesplnil své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, úplné nebo částečné pozastavení vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu a provedení finanční opravy zrušením celé podpory Unie na operační program nebo její části. Komise by měla přijímat tyto prováděcí akty bez použití nařízení (EU) č. 182/2011.
(97)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být rovněž svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o předkládání jednotlivých částí operačního programu, jednací řád, formát a časové rozvrhy týkající se schvalování a předkládání operačního programu a jeho změn, roční pracovní program podle kapitol I a II hlavy VI, podobu plánu vyrovnání pro nejvzdálenější regiony, použití různých procentních bodů míry veřejné podpory, vzor, který má být členskými státy použit při předkládání finančních údajů Komisi, stanovení zvláštních ukazatelů pro priority Unie, pravidla pro informace zasílané členskými státy a údaje a synergie mezi možnými zdroji údajů, formu a předkládání výroční zprávy o provádění a jednotlivé části, které mají být zahrnuty do předběžných hodnocení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011 a měl by být použit přezkumný postup.
(98)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být dále svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijetí skutečných priorit Unie pro vynucování a kontrolu, zahrnující podrobnosti o případných změnách těchto priorit, stanovení pravidel pro předkládání údajů poskytovaných řídícími orgány, technické vlastnosti informací a propagační opatření pro danou operaci a pokyny pro vytvoření znaku a určení standardních barev. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. V zájmu zajištění jednoduššího a rychlejšího postupu by měl být použit poradní postup.
(99)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být s ohledem strukturální obtíže, s nimiž se členské státy potýkají při rozvoji odvětví rybolovu, akvakultury a námořního odvětví, jakož i z důvodu omezených finančních prostředků členských států, dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu a dopadu operací, které mají být financovány v rámci operačních programů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(100)
Režim podpory uvedený v tomto nařízení nahrazuje režimy podpory zřízené nařízením (ES) č. 2328/2003, nařízením (ES) č. 861/2006, nařízením (ES) č. 1198/2006, nařízením (ES) č. 791/2007, nařízením (EU) č. 1255/2011 a článkem 103 nařízení (ES) č. 1224/2009. Uvedená nařízení a ustanovení by proto měla být zrušena s účinkem od 1. ledna 2014. Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahuje ke dni 31. prosince 2013.
(101)
Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení (EU) č. 1303/2013. Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení vymezuje finanční opatření Unie pro provádění:
a)
společné rybářské politiky;
b)
příslušných opatření týkajících se mořského práva;
c)
udržitelného rozvoje rybolovných a akvakulturních oblast a vnitrozemského rybolovu; a
d)
integrované námořní politiky.
Článek 2
Územní působnost
Toto nařízení se vztahuje na operace prováděné na území Unie, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení, a aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, se použijí definice uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, článku 5 nařízení (EU) č. 1379/13, článku 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článku 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„společným prostředím pro sdílení informací“ síť systémů s decentralizovanou strukturou, vyvinutá pro účely výměny informací mezi jednotlivými uživateli za účelem zlepšení situační informovanosti o činnostech na moři;
2)
„meziodvětvovými operacemi“ ty iniciativy, které jsou vzájemně výhodné pro různá odvětví nebo odvětvové politiky, jak jsou uvedeny ve Smlouvě o fungování EU, a kterých není možné zcela dosáhnout prostřednictvím opatření zahrnutých v příslušných oblastech politiky;
3)
„systémem pro elektronické zaznamenávání a hlášení“ systém pro elektronické zaznamenávání a předávání údajů podle nařízení (ES) č. 1224/2009;
4)
„Evropskou námořní sítí pro pozorování a sběr dat“ síť, která začleňuje příslušné vnitrostátní námořní programy pro pozorování a shromažďování údajů do společného a přístupného evropského zdroje;
5)
„rybolovnou a akvakulturní oblastí“ oblast, která zahrnuje pobřeží moře, břehy řeky či jezera nebo rybníky či povodí, s významnou úrovní zaměstnanosti v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která je ze zeměpisného, hospodářského a sociálního hlediska funkčně stejnorodá a jež byla jako taková označena členským státem;
6)
„rybářem“ každá osoba, která provozuje komerční rybolov, jak je chápán členským státem;
7)
„vnitrozemským rybolovem“ rybolovné činnosti provozované pro obchodní účely ve vnitrozemských vodách prostřednictvím plavidel nebo jiných zařízení včetně zařízení používaných pro rybolov pod ledem;
8)
„integrovaným řízením pobřežních zón“ strategie a opatření, jaké jsou například uvedeny v doporučení Evropského parlamentu a Rady 2002/413/ES (18);
9)
„integrovanou námořní správou“ se rozumí koordinované řízení všech odvětvových politik na úrovni Unie týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů;
10)
„integrovanou námořní politikou“ politika Unie, jejímž cílem je podpořit koordinované a soudržné rozhodování za účelem maximalizace udržitelného rozvoje, hospodářského růstu a sociální soudržnosti členských států a zejména pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionů v Unii, jakož i námořních odvětví, a to prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce;
11)
„integrovaným námořním dohledem“ iniciativa Unie, jejímž cílem je zvýšit efektivitu a účelnost činností dohledu v evropských mořích prostřednictvím výměny informací a spolupráce napříč odvětvími a hranicemi;
12)
„územním plánováním námořních prostor“ proces, kterým příslušné orgány členských států analyzují a organizují lidské činnosti v mořských oblastech za účelem dosažení ekologických, ekonomických a sociálních cílů;
13)
„opatřením“ se rozumí soubor operací;
14)
„drobným pobřežním rybolovem“ rybolov prováděný rybářskými plavidly o celkové délce menší než 12 metrů, která nepoužívají vlečná rybolovná zařízení uvedená v tabulce 3 v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 (19);
15)
„plavidly provozovanými výlučně ve vnitrozemských vodách“ se rozumí plavidla zabývající se obchodním rybolovem ve vnitrozemských vodách, která nejsou zahrnuta do rejstříku rybářského loďstva Unie.
HLAVA II
OBECNÝ RÁMEC
KAPITOLA I
Zřízení Evropského námořního a rybářského fondu a jeho cíle
Článek 4
Zřízení
Zřizuje se Evropský námořní a rybářský fond (ENRF).
Článek 5
Cíle
ENRF přispívá k dosahování těchto cílů:
a)
podpora rybolovu a akvakultury, jež jsou konkurenceschopné, ekologicky udržitelné, hospodářsky životaschopné a sociálně odpovědné;
b)
podpora provádění společné rybářské politiky;
c)
podpora vyváženého a komplexního územního rozvoje rybolovných a akvakulturních oblastí;
d)
posilováním rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie, a to způsobem doplňujícím politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku;
Sledování těchto cílů nesmí vést ke zvyšování rybolovné kapacity.
Článek 6
Priority Unie
ENRF přispívá ke strategii Evropa 2020 a k provádění společné rybářské politiky. Naplňuje níže uvedené priority Unie v oblasti udržitelného rozvoje rybolovu a akvakultury a souvisejících činností, které odrážejí příslušné tematické cíle uvedené v nařízení (EU) č. 1303/2013:
1)
Podpora environmentálně udržitelného, inovativního a konkurenceschopného rybolovu založeného na znalostech a účinně využívajícího zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí včetně předcházení nežádoucím úlovkům a jejich co nejvýraznějšího možného omezení;
b)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a ekosystémů;
c)
zajištění rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a dostupnými rybolovnými právy;
d)
zvyšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků zabývajících se rybolovem včetně drobného pobřežního loďstva a zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek;
e)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací včetně zvyšování energetické účinnosti a předávání znalostí;
f)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
2)
Podpora environmentálně udržitelné, inovativní a konkurenceschopné akvakultury založené na znalostech a účinně využívající zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací a předávání znalostí;
b)
zlepšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků akvakultury včetně zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek, zejména v případě malých a středních podniků;
c)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a posílení ekosystémů souvisejících s akvakulturou a podpora akvakultury účinně využívající zdroje;
d)
podpora akvakultury s vysokou úrovní ochrany životního prostředí, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví a bezpečnosti;
e)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
3)
Podpora provádění společné rybářské politiky sledováním těchto specifických cílů:
a)
zdokonalení a poskytování vědeckých poznatků, jakož i zlepšení shromažďování údajů a jejich správy;
b)
poskytnutí podpory pro monitorování, kontroly a vynucování, posílení institucionální kapacity a efektivní veřejné správy, aniž by se zvýšila administrativní zátěž;
4)
Zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti sledováním tohoto specifického cíle: podpora hospodářského růstu, sociálního začleňování a vytváření pracovních míst a podpora uplatnitelnosti na trhu práce a mobility pracovních sil v pobřežních a vnitrozemských komunitách závislých na rybolovu a akvakultuře, včetně diverzifikace činností v rámci odvětví rybolovu a do dalších odvětví námořního hospodářství.
5)
Podpora uvádění na trh a zpracování sledováním těchto specifických cílů:
a)
zlepšování organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury;
b)
podpora investic do odvětví zpracování a uvádění na trh.
6)
Podpora provádění integrované námořní politiky.
KAPITOLA II
Sdílené a přímé řízení
Článek 7
Sdílené a přímé řízení
1. Opatření, na něž se vztahuje hlava V, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou sdíleného řízení mezi Unií a členskými státy a společná pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Opatření, na něž se vztahuje hlava VI, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou přímého řízení.
KAPITOLA III
Obecné zásady pomoci v rámci sdíleného řízení
Článek 8
Státní podpora
1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, použijí se pro podporu poskytovanou členskými státy podnikům v odvětví rybolovu a akvakultury články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU se však nepoužijí na platby uskutečněné členskými státy podle tohoto nařízení a v souladu s ním, které spadají do působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU.
3. Vnitrostátní předpisy zavádějící financování z veřejných prostředků, které přesahuje ustanovení tohoto nařízení týkající se plateb uvedených v odstavci 2, se posuzují jako celek na základě odstavce 1.
4. U produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise v souladu s článkem 108 Smlouvy o fungování EU schválit v nejvzdálenějších regionech uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU provozní podporu v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v uvedených regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a vzdálenou polohou.
Článek 9
Zvláštní předběžné podmínky
Pro ENRF se použijí zvláštní předběžné podmínky uvedené v příloze IV.
KAPITOLA IV
Přípustnost žádostí a nezpůsobilé operace
Článek 10
Přípustnost žádostí
1. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné pro podporu z ENRF v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel:
a)
dopustil závažného porušení předpisů podle článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (20) nebo čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009;
b)
podílel na provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel uvedených na unijním seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1005/2008 nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí určených jako nespolupracující třetí země podle článku 33 uvedeného nařízení;
c)
dopustil závažných porušení pravidel společné rybářské politiky určených takto v jiných právních aktech přijatých Evropským parlamentem a Radou; nebo
d)
dopustil kteréhokoli z trestných činů uvedených v článcích 3 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (21), pokud je podána žádost o podporu podle hlavy V kapitoly II tohoto nařízení.
2. Příjemce po podání žádosti musí nadále splňovat podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) až d) po celou dobu provádění operace a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby tomuto příjemci.
3. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel dopustil podvodu podle definice v článku 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (22) v rámci Evropského rybářského fondu nebo ENRF.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o:
a)
určení doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku, která musí být přiměřená povaze, závažnosti, době trvání a opakování závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a která nesmí být kratší než jeden rok;
b)
určení příslušných počátečních nebo koncových dat doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku.
5. Členské státy požadují, aby provozovatelé podávající žádost v rámci ENRF poskytli řídícímu orgánu podepsané prohlášení potvrzující, že splňují kritéria uvedená v odstavci 1 tohoto článku a že se v rámci Evropského námořního fondu nebo ENRF nedopustili podvodu, jak uvádí odstavec 3 tohoto článku. Členské státy před schválením operace ověří pravdivost tohoto prohlášení na základě informací dostupných podle vnitrostátního rejstříku porušení předpisů uvedeného v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo na základě jiných dostupných údajů.
Pro účely prvního pododstavce členský stát poskytne na žádost jiného členského státu informace obsažené ve svém vnitrostátním rejstříku porušení předpisů, jak je uvedeno v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 11
Nezpůsobilé operace
V rámci ENRF nejsou způsobilé tyto operace:
a)
operace zvyšující rybolovnou kapacitu plavidla nebo zařízení zvyšující schopnost plavidla vyhledat ryby;
b)
stavba nových rybářských plavidel nebo dovoz rybářských plavidel;
c)
dočasné nebo trvalé zastavení rybolovných činností, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak;
d)
průzkumný rybolov;
e)
převod vlastnictví podniku;
f)
přímé vysazování ryb, pokud není výslovně stanoveno jako opatření na ochranu v právním předpisu Unie, nebo v případě experimentálního vysazování ryb.
HLAVA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 12
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy V tohoto nařízení se plní v rámci sdíleného řízení v souladu s článkem 4 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy VI tohoto nařízení plní přímo Komise v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
3. Jakékoliv zrušení celého rozpočtového závazku v rámci přímého řízení nebo jeho části Komisí musí být v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně s článkem 123 tohoto nařízení.
4. V souladu s články 30 a 53 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se použije zásada řádného finančního řízení.
Článek 13
Rozpočtové prostředky v rámci sdíleného řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení, činí 5 749 331 600 EUR v běžných cenách v souladu s ročním rozpisem stanoveným v příloze II.
2. Částka 4 340 800 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na udržitelný rozvoj rybolovu, akvakultury a rybolovných oblastí, na uvádění na trh a zpracování a na technickou pomoc z podnětu členských států podle kapitol I, II, III, IV a VII hlavy V, s výjimkou článku 67.
3. Částka 580 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na kontrolní a vynucovací opatření podle článku 76.
4. Částka 520 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na shromažďování údajů podle článku 77.
5. Částka 192 500 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na vyrovnání pro nejvzdálenější regiony podle kapitoly V hlavy V. Toto vyrovnání nepřekročí za rok:
a)
6 450 000 EUR pro Azory a Madeiru,
b)
8 700 000 EUR pro Kanárské ostrovy,
c)
12 350 000 EUR pro francouzské nejvzdálenější regiony uvedené v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
6. Částka 44 976 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na podporu skladování podle článku 67.
7. Částka 71 055 600 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na opatření týkající se integrované námořní politiky podle kapitoly VIII hlavy V.
8. Členské státy mají možnost využívat zaměnitelně finanční prostředky dostupné podle odstavců 3 a 4.
Článek 14
Rozpočtové prostředky v rámci přímého řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení podle kapitoly I a III hlavy VI, činí 647 275 400 EUR v běžných cenách.
2. Pro účely hlavy VI kapitol I a II je orientační rozdělení finančních prostředků mezi cíle uvedené v článcích 82 a 85 stanoveno v příloze III.
3. Komise se může od orientačních procentuálních podílů uvedených v odstavci 2 v jednotlivých případech odchýlit maximálně o 5 % hodnoty finančního krytí.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o úpravy procentuálních podílů stanovených v příloze III.
Článek 15
Přezkum v polovině období
Komise přezkoumá provádění hlavu VI kapitoly I a II včetně potřeby úprav orientačního rozdělení finančních prostředků stanoveného v příloze III a do 30. června 2017 předloží Evropskému parlamentu a Radě průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech ERNF.
Článek 16
Finanční rozdělení pro sdílené řízení
1. Prostředky dostupné pro závazky členských států uvedené v čl. 13 odst. 2 až 7 pro období 2014 až 2020 v souladu s tabulkou v příloze II jsou stanoveny na základě těchto objektivních kritérií:
a)
pokud jde o hlavu V, s výjimkou článků 76 a 77:
i)
úroveň zaměstnanosti v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně zaměstnanosti v oblasti souvisejícího zpracování,
ii)
úroveň produkce v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně souvisejícího zpracování, a
iii)
podíl drobného pobřežního rybářského loďstva v rámci rybářského loďstva;
b)
pokud jde o články 76 a 77:
i)
rozsah kontrolních úkolů dotčeného členského státu, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu a velikosti mořské oblasti, která má být kontrolována, objemu vykládek a hodnoty dovozu ze třetích zemí;
ii)
dostupné prostředky pro kontrolu vzhledem k rozsahu kontrolních úkolů členského státu, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k počtu kontrol provedených na moři a inspekcí vykládek;
iii)
rozsah úkolů dotčeného členského státu týkajících se shromažďování údajů, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu, objemu vykládek a velikosti produkce akvakultury, rozsahu činností vědeckého sledování na moři a počtu průzkumů, jichž se členský stát účastní, a
iv)
dostupné zdroje pro sběr údajů ve srovnání s rozsahem úkolů členského státu týkajících se shromažďování údajů, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k lidským zdrojům a technickým prostředkům potřebným k provádění vnitrostátního programu odběru vzorků pro shromažďování údajů.
c)
pokud jde o všechna opatření, historická rozdělení finančních prostředků podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historická spotřeba podle nařízení (ES) č. 861/2006.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí, kterým se stanoví roční rozpis celkových zdrojů v členění podle členských států.
HLAVA IV
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
Programování opatření financovaných v rámci sdíleného řízení
Článek 17
Příprava operačních programů
1. Každý členský stát vypracuje jediný operační program pro provádění priorit Unie stanovených v článku 6, které mají být spolufinancovány z ENRF.
2. Členský stát stanoví operační program v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Pro část operačního programu uvedeného v čl. 18 odst. 1 písm. o) Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme do 31. května 2014 konkrétní priority Unie pro politiku vynucování a kontroly. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 18
Obsah operačního programu
1. Kromě prvků uvedených v článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 operační program obsahuje:
a)
analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb a určení potřeb, které je nutno řešit v dané zeměpisné oblasti, případně i včetně přímoří, na niž se program vztahuje.
Analýza se soustředí na příslušné priority Unie stanovené v článku 6 tohoto nařízení, a případně musí být v souladu s víceletým národním strategickým plánem pro akvakulturu uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013, a na pokrok v dosahování dobrého stavu prostředí vypracováním a prováděním strategie pro mořské prostředí podle článku 5 směrnice 2008/56/ES. Specifické potřeby týkající se pracovních míst, životního prostředí, zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a podpory inovací jsou posuzovány ve vztahu k prioritám Unie, s cílem nalézt nejvhodnější odpovědi na úrovni jednotlivých priorit týkajících se příslušných oblastí;
b)
popis strategie ve smyslu článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 dokládající, že:
i)
pro jednotlivé priority Unie zahrnuté v programu jsou stanoveny vhodné cíle na základě společných ukazatelů uvedených v článku 109 tohoto nařízení;
ii)
výběr příslušných opatření vyplývá logicky z jednotlivých priorit Unie zvolených v příslušném programu, přičemž se zohlední závěry předběžného hodnocení a analýzy podle písmene a) tohoto odstavce. V případě opatření za účelem trvalého zastavení rybolovných činností podle článku 34 tohoto nařízení popis strategie zahrnuje cíle a opatření, jež mají být přijata, v zájmu snížení rybolovné kapacity v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 1380/2013. Rovněž se uvede popis metody pro výpočet prémie udělované podle článků 33 a 34 tohoto nařízení;
iii)
přidělení finančních prostředků na priority Unie zahrnuté v programu je odůvodnitelné a dostačuje k dosažení stanovených cílů;
c)
případně konkrétní potřeby oblastí Natura 2000, zavedených směrnicí Rady 92/43/EHS (24) a příspěvek programu ke zřízení ucelené sítě oblastí obnovy rybích populací podle článku 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
posouzení konkrétních předběžných podmínek uvedených v článku 9 a příloze IV tohoto nařízení a v případě potřeby opatření uvedená v čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
popis výkonnostního rámce ve smyslu článku 22 a přílohy II nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
seznam vybraných opatření, uspořádaných podle priorit Unie;
g)
seznam kritérií používaných pro výběr rybolovných a akvakulturních oblastí podle hlavy V kapitoly III;
h)
seznam výběrových kritérií pro komunitně vedené strategie místního rozvoje podle hlavy V kapitoly III;
i)
v členských státech, kde lze více než 1 000 plavidel považovat za plavidla pro drobný pobřežní rybolov, akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu;
j)
požadavky na hodnocení a plán hodnocení podle článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013 a opatření, která mají být přijata pro řešení zjištěných potřeb;
k)
finanční plán, který má být navržen s ohledem na článek 20 nařízení (EU) č. 1303/2013 a v souladu s prováděcím aktem Komise podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení a který zahrnuje:
i)
tabulku uvádějící celkový příspěvek ENRF plánovaný na každý rok,
ii)
tabulku uvádějící použitelné prostředky ENRF a míru spolufinancování v rámci priorit Unie stanovených v článku 6 tohoto nařízení, jakož i technickou pomoc; odchylně od obecného pravidla stanoveného v čl. 94 odst. 2 tohoto nařízení tato tabulka případně uvádí samostatně prostředky ENRF a míry spolufinancování, které se použijí pro podporu uvedenou v článcích 33 a 34, čl. 41 odst. 2, článcích 67 a 70, čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l), čl. 76 odst. 2 písm. e) a článku 77 tohoto nařízení.
l)
informace o doplňkovosti a koordinaci s fondy ESI a jinými příslušnými finančními nástroji Unie a členských států;
m)
prováděcí opatření k operačnímu programu včetně:
i)
určení orgánů uvedených v článku 123 nařízení (EU) č. 1303/2013 a pro informaci stručný popis systému řízení a kontroly;
ii)
popisu příslušných úloh místních akčních skupin v oblasti rybolovu (FLAG), řídícího orgánu nebo určeného subjektu pro veškeré úkoly v oblasti provádění komunitně vedené strategie místního rozvoje;
iii)
popisu postupů monitorování a hodnocení, jakož i obecného složení monitorovacího výboru uvedeného v článku 48 nařízení (EU) č. 1303/2013;
iv)
ustanovení k zajištění propagace programu v souladu s článkem 119 tohoto nařízení;
n)
seznam partnerů podle článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a výsledky konzultace s partnery;
o)
pro cíl zajištění zvýšené úrovně dodržování pravidel prostřednictvím kontroly uvedené v čl. 6 bodu 3 písm. b) a v souladu se skutečnými prioritami přijatými Komisí podle čl. 17 odst. 3:
i)
seznam subjektů, které provádějí systém kontroly, inspekce a vynucování, a stručný popis jejich dostupných lidských a finančních zdrojů pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu a jejich hlavní dostupné vybavení pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu, zejména počet lodí, letadel a vrtulníků,
ii)
hlavní cíle kontrolních opatření, která se mají provádět, s využitím ukazatelů dopadu, které budou stanoveny v souladu s článkem 109,
iii)
specifické cíle, kterých má být dosaženo v souladu s prioritami Unie podle článku 6, a podrobný popis podle kategorie po celé programové období;
p)
za účelem shromažďování údajů pro udržitelné řízení rybolovu podle čl. 6 bodu 3 písm. a) a v souladu s víceletým programem Unie uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 199/2008:
i)
popis činností shromažďování údajů v souladu s čl. 25 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013;
ii)
popis postupů pro ukládání údajů, správy a využívání údajů;
iii)
popis způsobilosti pro dosahování řádného finančního a administrativního řízení shromážděných údajů;
Část operačního programu uvedená v písmenu p) je doplněna v souladu s článkem 21 tohoto nařízení.
2. Operační program zahrnuje metody pro výpočet zjednodušených nákladů podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013 a dodatečných nákladů nebo ztráty příjmů v souladu s článkem 96 tohoto nařízení a metodu pro výpočet vyrovnání podle příslušných kritérií stanovených pro každou z využitých činností podle čl. 40 odst. 1 a článků 53, 54 a 55, čl. 56 odst. 1 písm. f) a článku 67 tohoto nařízení. V případě potřeby jsou zahrnuty rovněž informace o předběžných platbách pro skupiny FLAG podle článku 62 tohoto nařízení.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro prezentaci jednotlivých částí popsaných v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 19
Schválení operačního programu
1. S výhradou článku 29 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí operační program.
2. Pro účely přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 tohoto článku Komise přezkoumá, zda opatření uvedená v čl. 18 odst. 1 písm. b) bodu ii) mohou skutečně odstranit zjištěnou nadměrnou kapacitu.
Článek 20
Změna operačního programu
1. Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí změnu operačního programu.
2. V zájmu přizpůsobení se vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly může Komise přijmout každé dva roky prováděcí akty, jimž upřesní veškeré změny priorit Unie v oblasti politiky vynucování a kontroly uvedené v čl. 17 odst. 3 a odpovídajících způsobilých operací, které je třeba upřednostnit. Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
3. Členské státy mohou předložit změnu svých operačních programů s ohledem na nové priority stanovené v prováděcích aktech uvedených v odstavci 2 tohoto článku. V souladu se zásadou proporcionality se pro tyto změny operačních programů použije zjednodušený postup přijatý v souladu s čl. 22 odst. 2.
Článek 21
Pracovní plány pro shromažďování údajů
1. Pro účely použití čl. 18 odst. 1 písm. p) tohoto nařízení předloží členské státy elektronicky Komisi pracovní plány shromažďování údajů podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 199/2008, a to do 31. října roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu, ledaže dosud platí stávající plán, v kterémžto případě o tom uvědomí Komisi. Obsah těchto plánů musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž schválí pracovní plány uvedené v odstavci 1, do 31. prosince roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu.
Článek 22
Pravidla týkající se postupů a harmonogramů
1. Komise může přijmout prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro postupy, formu a časové plány pro:
a)
schvalování operačních programů,
b)
předkládání a schvalování návrhů změn operačních programů včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání během programového období,
c)
předkládání a schvalování návrhů změn podle čl. 20 odst. 3,
d)
předkládání pracovních plánů pro shromažďování údajů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Postupy a časové plány budou zjednodušeny v případě:
a)
změny operačních programů týkající se převodu finančních prostředků mezi prioritami Unie za podmínky, že nepřekračují 10 % částky přidělené na příslušnou prioritu Unie;
b)
změny operačních programů týkající se zavedení nebo zrušení opatření nebo typů příslušných operací a souvisejících informací a ukazatelů;
c)
změny operačních programů týkající se změn v popisu opatření včetně změn podmínek způsobilosti;
d)
změn uvedených v čl. 20 odst. 3, jakož i v případě dalších změn části operačního programu uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. n).
3. Odstavec 2 se nepoužije na opatření uvedená v článcích 33, 34 a v čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA II
Programování opatření financovaných v rámci přímého řízení
Článek 23
Roční pracovní program
1. Pro účely provádění hlavy VI přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy v souladu s cíli stanovenými v těchto kapitolách. V případě kapitol I a II hlavy VI se tyto prováděcí akty přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Roční pracovní programy zahrnují:
a)
popis financovaných činností a cíle, jež jednotlivé činnosti sledují, které musí být v souladu s cíli stanovenými v článcích 82 a 85. Obsahuje také určení částky přidělené na každou činnost, orientační harmonogram provádění, jakož i informace o provádění těchto činností;
b)
pro granty a související opatření základní hodnotící kritéria, která se stanoví tak, aby bylo možno co nejlépe dosáhnout cílů sledovaných operačním programem, a maximální míru spolufinancování;
HLAVA V
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Udržitelný rozvoj rybolovu
Článek 24
Specifické cíle
Podpora v rámci této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 1.
Článek 25
Obecné podmínky
1. Majitel rybářského plavidla, který obdržel podporu podle této kapitoly, nepřevede toto plavidlo mimo Unii po dobu nejméně pěti let ode dne, kdy byla tato podpora příjemci skutečně vyplacena. Pokud by bylo plavidlo v průběhu tohoto období převedeno, vybere členský stát neoprávněně vyplacené částky určené na provoz zpět, a to v poměrné výši odpovídající období, během něhož nebyla podmínka stanovená v první větě tohoto odstavce splněna.
2. Provozní náklady nejsou způsobilé, pokud v této kapitole není výslovně stanoveno jinak.
3. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v článcích 33 a 34 a výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů podle článku 41 nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
6 000 000 EUR, nebo
b)
15 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
4. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v čl. 29 odst. 4 nepřekročí 5 % finanční podpory Unie přidělené jednotlivým členským státům.
5. Podpora majitelům plavidel udělená podle článku 33 se odečte od podpory udělené majitelům plavidel podle článku 34 na totéž plavidlo.
Článek 26
Inovace
1. Za účelem povzbuzení inovací v oblasti rybolovu může ENRF podporovat projekty zaměřené na vývoj nebo zavádění nových nebo podstatně zdokonalených produktů a vybavení, nových nebo zdokonalených postupů a technik, nových nebo zdokonalených řídicích a organizačních systémů, a to i na úrovni zpracování a uvádění na trh.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem nebo Unií. Tento vědecký nebo technický subjekt ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 27
Poradenské služby
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti provozovatelů a s cílem podpořit udržitelný rybolov může ENRF podporovat:
a)
studie proveditelnosti a poradenské služby posuzující životaschopnost projektů potenciálně způsobilých pro podporu podle této kapitoly;
b)
poskytování odborných doporučení v oblasti environmentální udržitelnosti, se zaměřením na omezení a pokud možno odstranění negativních dopadů rybolovných činností na mořské, suchozemské a sladkovodní ekosystémy;
c)
poskytování odborného poradenství v oblasti obchodních a marketingových strategií.
2. Studie proveditelnosti, poradenské služby a poradenství podle odstavce 1 jsou poskytovány vědeckými, akademickými, odbornými nebo technickými subjekty nebo subjekty poskytujícími ekonomické poradenství s požadovanými pravomocemi.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje provozovatelům, organizacím rybářů, včetně organizací producentů nebo veřejnoprávních subjektů.
4. Pokud podpora podle odstavce 1 nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
Článek 28
Partnerství mezi vědci a rybáři
1. S cílem podpořit předávání znalostí mezi vědci a rybáři může ENRF podporovat:
a)
vytváření sítí, dohod o partnerství či sdružení mezi jedním nebo více nezávislými vědeckými subjekty a rybáři nebo jednou nebo více organizacemi rybářů, a to s případnou účastí technických subjektů;
b)
činnosti prováděné v rámci sítí, dohod o partnerství či sdružení vytvořených v souladu s písmenem a).
2. Činnosti uvedené v odst. 1 písm. b) mohou zahrnovat činnosti v oblasti shromažďování a správy údajů, studie, pilotní projekty, šíření znalostí a výsledků výzkumu, semináře a osvědčené postupy.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 může být poskytnuta veřejnoprávním subjektům, rybářům, organizacím rybářů, skupinám FLAG a nevládním organizacím.
Článek 29
Podpora lidského kapitálu, tvorby pracovních míst a sociálního dialogu
1. S cílem podpořit lidský kapitál, tvorbu pracovních míst a sociální dialog může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, společné projekty, šíření poznatků ekonomické, technické, regulační nebo vědecké povahy a inovačních postupů a osvojování nových odborných dovedností, zejména spojených s udržitelným řízením mořských ekosystémů, hygienou, zdravím, bezpečností, činnostmi v námořním odvětví, inovacemi a podnikáním;
b)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi zúčastněnými stranami, včetně organizací prosazujících rovné příležitosti mezi muži a ženami, podporu úlohy žen v rybářských komunitách a prosazování nedostatečně zastoupených skupin zapojených do drobného pobřežního rybolovu nebo rybolovu uskutečňovaného z břehu;
c)
sociální dialog na unijní, vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni za účasti rybářů, sociálních partnerů a jiných příslušných zúčastněných stran.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může být rovněž poskytnuta manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných rybářů nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/41/EU (25).
3. Podporu podle odst. 1 písm. a) lze poskytnout pro účely odborné přípravy osob mladších 30 let, které jsou v daném členském státě uznány jako nezaměstnané (dále jen „stážisté“), a to po dobu nepřesahující dva roky. Tato podpora je omezena na stáže na palubě rybářské lodi provozující drobný pobřežní rybolov, která je ve vlastnictví profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let, kdy je stáž formalizována smlouvou mezi stážistou a vlastníkem plavidla, která je uznána dotčeným členským státem, včetně kurzů o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů v souladu s definicí obsaženou v nařízení (EU) č. 1380/2013. Stážisté musí být na palubě v doprovodu profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let.
4. Podpora podle odstavce 3 se poskytuje profesionálním rybářům na pokrytí platu stážisty a související poplatky a vypočítá se na základě čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 s přihlédnutím k hospodářské situaci a životní úrovni daného členského státu. Tato podpora nepřekročí maximální výši 40 000 EUR pro každého příjemce během programového období.
Článek 30
Diverzifikace a nové formy příjmů
1. ENRF může poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje rybářům, kteří:
a)
předloží podnikatelský plán na rozvoj svých nových aktivit a
b)
mají odpovídající profesní dovednosti, které mohou být získány prostřednictvím operací financovaných podle čl. 29 odst. 1 písm. a).
3. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje, pouze pokud se k hlavním činnostem rybáře váží doplňkové činnosti.
4. Částka podpory poskytnuté podle odstavce 1 nepřesáhne 50 % rozpočtu předpokládaného v podnikatelském plánu pro každou operaci a v případě žádného příjemce nepřekročí maximální výši 75 000 EUR.
Článek 31
Podpora zahájení podnikání mladých rybářů
1. ENRF může poskytovat podporu mladým rybářům na zahájení podnikání.
2. Podpora podle tohoto článku může být poskytnuta pouze na první pořízení rybářského plavidla:
a)
jehož celková délka je menší než 24 metrů,
b)
které je vybaveno pro rybolov na moři,
c)
jehož stáří je mezi 5 a 30 lety, a
d)
jež patří do skupiny loďstva, u které zpráva o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázala vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
3. Pro účely tohoto článku se „mladými rybáři“ rozumí fyzické osoby, které si chtějí poprvé pořídit rybářské plavidlo a které jsou v okamžiku podání žádosti mladší než 40 let a odpracovaly nejméně pět let jako rybáři nebo získaly rovnocenný odborný výcvik. Členské státy mohou vymezit další objektivní kritéria pro mladé rybáře, aby byli způsobilí pro podporu podle tohoto článku.
4. Podpora podle tohoto článku nepřekročí 25 % nákladů na pořízení rybolovného plavidla a v žádném případě nesmí být vyšší než 75 000 EUR na jednoho mladého rybáře.
Článek 32
Zdraví a bezpečnost
1. S cílem zlepšit rybářům hygienické, zdravotní, bezpečnostní a pracovní podmínky může ENRF podporovat investice do rybářských plavidel nebo do jednotlivých zařízení za předpokladu, že tyto investice přesahují požadavky práva Unie nebo vnitrostátního práva.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje rybářům nebo majitelům rybářských plavidel.
3. Pokud operace spočívá v investici do plavidla, podpora pro totéž rybářské plavidlo není poskytnuta více než jednou pro stejný druh investice během programového období. Pokud operace spočívá v investici do vybavení jednotlivců, podpora pro téhož příjemce není poskytnuta více než jednou pro stejný druh vybavení během programového období.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o určení druhů operací způsobilých podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 33
Dočasné zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro dočasné zastavení rybolovných činností v případech:
a)
provádění opatření Komise či mimořádných opatření členských států, jak jsou uvedeny v článcích 12 a 13 nařízení (EU) č. 1380/2013, nebo opatření pro zachování zdrojů podle článku 7 uvedeného nařízení, včetně období biologického klidu;
b)
neobnovení dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo jejích protokolů;
c)
dočasného zastavení rybolovných činností podle plánu řízení přijatého v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1967/2006 (26) nebo podle víceletého plánu přijatého podle článků 9 a 10 nařízení (EU) č. 1380/2013, pokud je na základě vědeckého poradenství nutné omezení intenzitu rybolovu v zájmu dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 2 a čl. 2 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Podporu uvedenou v odstavci 1 lze v období 2014-2020 poskytnout na dobu nejvýše šesti měsíců na plavidlo.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká dočasné zastavení, nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
4. Veškeré rybářské činnosti prováděné daným rybářským plavidlem nebo danými rybáři se reálně pozastavují. Příslušný orgán se ujistí, že dané rybářské plavidlo zastavilo veškeré rybolovné činnosti v daném období dočasného zastavení.
Článek 34
Trvalé zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro trvalé zastavení rybolovných činností pouze prostřednictvím vrakování rybářských pravidel za předpokladu, že:
a)
toto vrakování je uvedeno v operačním programu uvedeném v článku 18; a
b)
trvalé zastavení je plánováno jako nástroj akčního plánu podle čl. 22 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, který uvádí, že kapacita příslušné skupiny loďstva není efektivně vyvážena s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká trvalé zastavení, nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
3. Daní rybáři reálně zastaví veškeré rybářské činnosti. Důkaz skutečného zastavení rybářských činností předloží příjemci příslušnému orgánu. Vyrovnávací platba se vrací poměrně podle uplynulé doby, začne-li rybář znovu vykonávat rybářskou činnost v době kratší než dva roky ode dne podání žádosti o podporu.
4. Podpora podle tohoto článku se poskytuje do 31. prosince 2017.
5. Podpora podle tohoto článku se vyplatí pouze po trvalém odstranění rovnocenné kapacity z rejstříku rybářského loďstva Unie a po trvalém odejmutí licencí a povolení k rybolovu. Příjemce nemůže zaregistrovat nové rybářské plavidlo po dobu pěti let po obdržení této podpory. Snížení kapacity v důsledku trvalého zastavení rybolovné činnosti s přispěním veřejné podpory vede k trvalému rovnocennému snížení mezních hodnot rybolovných kapacit uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013.
6. Odchylně od odstavce 1 lze udělit pro podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, a to za podmínky, že jsou přestavěna pro účely jiných činností než komerční rybolov.
Mimoto lze v zájmu zachování námořního dědictví udělit podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, v případě tradičních dřevěných plavidel, a to za podmínky, že nadále plní funkci kulturního dědictví na souši.
Článek 35
Vzájemné fondy pro případy nepříznivých klimatických jevů a ekologických katastrof
1. ENRF může přispívat do vzájemných fondů pro účely platby finančních kompenzací rybářům za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou nehodou a za náklady na záchrannou akci v případě rybářů či rybářských plavidel v případech nehody na moři během rybolovné činnosti.
2. Pro účely odstavce 1 se „vzájemným fondem“ rozumí systém akreditovaný členským státem v souladu s vnitrostátními právními předpisy, v jehož rámci se přidružení rybáři mohou pojistit a jsou jim vypláceny kompenzace za hospodářské ztráty způsobené okolnostmi stanovenými v odstavci 1.
3. Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace podpory podle tohoto článku s jinými unijními nebo vnitrostátními nástroji nebo se systémy soukromého pojištění.
4. Aby byl vzájemný fond způsobilý pro podporu podle tohoto článku, musí:
a)
být akreditován příslušným orgánem členského státu v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
b)
mít transparentní politiku, pokud jde o platby do fondu a výběry z fondu a
c)
mít jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy.
5. Členské státy stanoví pravidla pro zřízení a správu vzájemných fondů, zejména pokud jde o poskytování kompenzace a způsobilost rybářů pro tuto kompenzaci v případě nepříznivých klimatických jevů, ekologických nehod či nehod na moři podle odstavce 1, jakož i pro dohled nad dodržováním těchto pravidel. Členské státy zajistí, že se v podmínkách fondu stanoví sankce pro případy nedbalosti ze strany rybáře.
6. Nepříznivé klimatické jevy, ekologické nehody nebo nehody na moři podle odstavce 1 musí být příslušným orgánem dotčeného členského státu formálně uznány.
7. Finanční příspěvky uvedené v odstavci 1 se vztahují pouze na částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace rybářům. Správní náklady spojené se zřízením vzájemných fondů nejsou pro podporu způsobilé. Členské státy mohou náklady způsobilé pro podporu omezit uplatněním stropů pro každý jednotlivý vzájemný fond.
8. Příspěvky uvedené v odstavcie1 se poskytují pouze na pokrytí ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, ekologickými nehodami nebo nehodami na moři, které přesahují hodnotu 30 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu podniku během předešlých tří kalendářních let.
9. Z ENRF nelze přispět do počátečního základního kapitálu.
10. Pokud se členské státy rozhodnou omezit náklady způsobilé pro podporu uplatněním stropů pro jednotlivé vzájemné fondy, poskytnou ve svých operačních programech podrobné údaje a odůvodnění ohledně těchto stropů.
Článek 36
Podpora systémů pro přidělování rybolovných práv
1. Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům může ENRF podpořit navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje orgánům veřejné moci, právnickým nebo fyzickým osobám nebo organizacím rybářů uznaným příslušným členským státem, včetně uznaných organizací producentů zapojených do kolektivního řízení systémů uvedených v odstavci 1.
Článek 37
Podpora přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionální spolupráce
1. V zájmu zajištění účinné přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů podle článků 7, 8 a 11 nařízení (EU) č. 1380/2013 a regionální spolupráce podle článku 18 uvedeného nařízení může ENRF podporovat:
a)
přípravu, vývoj a monitorování technických a administrativních prostředků nutných k vypracování a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci;
b)
zapojení zúčastněných stran a spolupráci mezi členskými státy, pokud jde o přípravu a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci.
2. ENRF může podporovat přímé obnovení populací podle odstavce 1 pouze v případě, že je toto obnovení plánováno coby opatření pro zachování zdrojů podle právního aktu Unie.
Článek 38
Omezení dopadu rybolovu na mořské prostředí a přizpůsobení rybolovu ochraně druhů
1. Za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, podpory postupného odstranění výmětů a usnadnění přechodu na udržitelné využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 může ENRF podporovat investice do:
a)
vybavení zvyšujícího velikostní nebo druhovou selektivitu lovných zařízení;
b)
plavidel nebo vybavení odstraňujících výměty tím, že předcházejí nežádoucím úlovkům komerčních populací a omezují je, nebo nakládajících s nežádoucími úlovky, které mají být vyloženy v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
vybavení omezujícího, a pokud možno eliminujícího fyzikální a biologické dopady rybolovu na ekosystém nebo mořské dno;
d)
vybavení chránícího lovná zařízení a úlovky proti savcům a ptákům chráněným směrnicí Rady 92/43/ES nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (27), za předpokladu, že tím není narušena selektivita rybolovných zařízení a že jsou zavedena všechna odpovídající opatření s cílem zabránit způsobení fyzické újmy predátorům.
2. Odchylně od čl. 11 písm. a) může být podpora uvedená v odstavci 1 poskytnuta v nejvzdálenějších regionech na ukotvená lovná zařízení s uzavíracím mechanismem pouze tehdy, pokud tato zařízení přispívají k udržitelnému a selektivnímu rybolovu.
3. Podpora se pro totéž rybářské plavidlo Unie a pro stejný typ zařízení neposkytne více než jednou během programového období.
4. Podpora je udělena pouze v případě, že zařízení nebo jiné vybavení uvedené v odstavci 1 má prokazatelně lepší výběr velikosti nebo prokazatelně nižší dopad na ekosystém a necílové druhy než standardní zařízení nebo jiné vybavení povolené podle práva Unie nebo příslušného vnitrostátního právního předpisu přijatého v rámci regionalizace podle nařízení (EU) č. 1380/2013.
5. Podpora se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, která jsou registrována jako aktivní plavidla a která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
b)
rybářům, kteří vlastní zařízení, které má být vyměněno, a kteří pracovali na palubě rybářského plavidla Unie po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
c)
organizacím rybářů uznaným členským státem.
Článek 39
Inovace související se zachováním mořských biologických zdrojů
1. S cílem přispět k postupnému odstranění výmětů a vedlejších úlovků a usnadnit přechod na využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, a za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, jakož i dopadu chráněných predátorů, může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je vyvíjet nebo zavádět nové technické či organizační znalosti snižující dopady rybolovných činností na životní prostředí, včetně dokonalejších rybolovných technik a lepší selektivity lovných zařízení, nebo dosáhnout udržitelnějšího využívání mořských biologických zdrojů a koexistence s chráněnými predátory.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem, který ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podíl rybářských plavidel zapojených do projektů financovaných v rámci tohoto článku nepřekročí 5 % počtu plavidel vnitrostátního loďstva nebo 5 % prostornosti vnitrostátního loďstva v hrubé prostornosti vypočtené v době podání žádosti. Na žádost členského státu za řádně zdůvodněných okolností a na základě doporučení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) zřízeného rozhodnutím Komise 2005/629/ES (28) může Komise schválit projekty, které limity stanovené v tomto odstavci, překračují.
5. Operace, které nelze kvalifikovat jako rybolov pro vědecké účely v souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které spočívají v testování nových rybolovných zařízení nebo metod, se provádějí v mezích rybolovných práv přidělených dotčenému členskému státu.
6. Čisté příjmy vzniklé účastí rybářského plavidla na operaci se odečítají od způsobilých výdajů na operaci v souladu s čl. 68 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013.
7. Pro účely odstavce 6 se pojmem „čisté příjmy“ rozumí příjmy rybářů z prvního prodeje ryb nebo korýšů ulovených během zavádění a testování nových technických nebo organizačních poznatků po odečtení prodejních nákladů, jako jsou poplatky účtované aukčními síněmi.
Článek 40
Ochrana a obnova mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů a režimy vyrovnání v rámci udržitelného provozování rybolovných činností
1. V zájmu ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností a v příslušných případech za účasti rybářů může ENRF podporovat tyto operace:
a)
sběr odpadu z moře prováděný rybáři, jako například odstraňování ztracených rybolovných zařízení a znečišťujících předmětů;
b)
výstavba, instalace nebo modernizace statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji mořských živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
c)
přispívání k lepšímu řízení nebo zachování mořských biologických zdrojů;
d)
příprava včetně studií, vypracování, monitorování a aktualizace plánů pro ochranu a řízení pro činností souvisejících s rybolovem, týkajících se lokalit soustavy NATURA 2000 a územně chráněných oblastí uvedených ve směrnici 2008/56/ES a dalších zvláštních stanovišť;
e)
řízení, obnova a monitorování lokalit NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES, v souladu s akčními rámci stanovujícími prioritní opatření podle směrnice 92/43/EHS;
f)
řízení, obnova a monitorování chráněných mořských oblastí s ohledem na provádění opatření územní ochrany uvedených v čl. 13 odst. 4 směrnice 2008/56/ES;
g)
zvýšení environmentálního povědomí se zapojením rybářů v oblasti ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti;
h)
systémy pro náhradu škod na úlovcích způsobených savci a ptáky chráněnými směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
i)
účast na dalších opatřeních zaměřených na zachování a posílení biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, například obnovení specifických mořských a pobřežních stanovišť na podporu udržitelných rybích populací, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) podléhá formálnímu uznání těchto systémů ze strany příslušných orgánů členských států. Členské státy dále zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci škod v důsledku kombinace unijních, vnitrostátních a soukromých systémů náhrady škod.
3. Operace uvedené v tomto článku mohou provádět vědecké či technické veřejnoprávní subjekty, poradní sbory, rybáři nebo organizace rybářů uznané členským státem nebo nevládní organizace v partnerství s organizacemi rybářů nebo se skupinami FLAG.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 41
Energetická účinnost a zmírňování změny klimatu
1. Za účelem zmírnění účinků změny klimatu a zlepšení energetické účinnosti rybářských plavidel může ENRF podporovat:
a)
investice do vybavení nebo plavidel zaměřené na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel. Investice do rybolovných zařízení jsou rovněž způsobilé za předpokladu, že nenarušují selektivitu daného rybolovného zařízení;
b)
audity a programy energetické účinnosti;
c)
studie, jejichž cílem je posoudit přispění alternativních pohonných systémů a konstrukcí trupu k energetické účinnosti rybářských plavidel.
2. Podpora na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze:
a)
pro plavidla o celkové délce nepřesahující 12 metrů, má-li nový nebo modernizovaný motor nejvýše stejný výkon v kW jako motor stávající;
b)
pro plavidla o celkové délce mezi 12 a 18 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 20 % nižší než motor stávající;
c)
pro plavidla o celkové délce mezi 18 a 24 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 30 % nižší než motor stávající.
3. Podpora podle odstavce 2 určená na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze pro plavidla patřící do skupiny loďstva, u které byla ve zprávě o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázána vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
4. Podpora podle odstavce 2 tohoto článku se poskytuje pouze na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů, které byly úředně ověřeny v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009. Tato podpora se vyplatí až poté, co je požadované snížení kapacity vyjádřené v kW trvale odstraněno z rejstříku rybářského loďstva Unie.
5. Pro rybářská plavidla, na která se nevztahuje ověření výkonu motoru, se podpora podle odstavce 2 tohoto článku poskytuje pouze při výměně nebo modernizaci hlavního nebo pomocného motoru, pro které byla shoda výkonu motoru ověřena v souladu s článkem 41 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které byly fyzicky zkontrolovány s cílem zajistit, aby výkon motoru nepřekračoval výkon stanovený v licencích k rybolovu.
6. Snížení výkonu motoru podle odst. 2 písm. b) a c) může být dosaženo u skupiny plavidel v každé kategorii plavidel uvedených v těchto písmenech.
7. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3, podpora z ENRF podle odstavce 2 tohoto článku nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
1 500 000 EUR, nebo
b)
3 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
8. Prioritně se řeší žádosti hospodářských subjektů činných v odvětví drobného pobřežního rybolovu, a to až do výše 60 % celkové podpory poskytnuté za účelem výměny nebo modernizace hlavních či pomocných motorů podle odstavce 2 za celé programové období.
9. Podpora podle odstavců 1 a 2 se poskytuje pouze majitelům rybářských plavidel a během programového období nesmí být pro totéž rybářské plavidlo poskytnuta víckrát než jednou pro stejný druh investice.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odst. 1 písm. a) tohoto článku.
Článek 42
Přidaná hodnota, kvalita produktů a využívání nežádoucích úlovků
1. V zájmu zlepšení přidané hodnoty nebo jakosti ulovených ryb může ENRF podporovat:
a)
investice poskytující produktům rybolovu přidanou hodnotu, a to zejména tím, že umožňují rybářům provádět zpracování, uvádění na trh a přímý prodej vlastních úlovků;
b)
inovativní investice do plavidel zlepšující jakost produktů rybolovu.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) je podmíněna používáním selektivních lovných zařízení, která mají minimalizovat nežádoucí úlovky, a poskytuje se pouze majitelům rybářských plavidel Unie, která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
Článek 43
Rybářské přístavy, místa vykládky, aukční síně a přístřešky
1. Za účelem posilování kvality, kontroly a sledovatelnosti vyložených produktů, zvyšování energetické účinnosti, přispívání k ochraně životního prostředí nebo zlepšování bezpečnosti a pracovních podmínek může ENRF podporovat investice vylepšující infrastrukturu rybářských přístavů, aukčních síní nebo míst vykládky a přístřešků, včetně investicí do zařízení na vybírání odpadu a znečišťujících předmětů z moře.
2. Za účelem usnadnění plnění povinnosti vykládky všech úlovků v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013, jakož i dodání přidané hodnoty nedostatečně využívaným složkám úlovků může ENRF podporovat investice do rybářských přístavů, aukčních síní, míst vykládky a přístřešků.
3. Za účelem zlepšení bezpečnosti rybářů může ENRF podporovat investice do výstavby nebo modernizace přístřešků.
4. Podpora se nevztahuje na výstavbu nových přístavů, nových míst vykládky nebo nových aukčních síní.
Článek 44
Vnitrozemský rybolov a vnitrozemští vodní živočichové a rostliny
1. Za účelem snížení dopadu vnitrozemského rybolovu na životní prostředí, zvýšení energetické účinnosti, zvýšení hodnoty nebo jakosti vyložených ryb nebo zlepšení zdravotních, bezpečnostních a pracovních podmínek, lidského kapitálu a odborné přípravy může ENRF podporovat investice:
a)
do podpory lidského kapitálu, vytváření pracovních míst a sociálního dialogu podle článku 29, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
b)
do plavidel nebo do jednotlivých zařízení podle článku 32, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
c)
do zařízení a typů operací podle článků 38 a 39, za podmínek stanovených v uvedených článcích;
d)
do zlepšování energetické účinnosti a zmírňování účinků změny klimatu podle článku 41, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
e)
do zvýšení hodnoty nebo jakosti ulovených ryb podle článku 42, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
f)
do rybářských přístavů, přístřešků a míst vykládky podle článku 43, za podmínek stanovených v uvedeném článku.
2. ENRF může poskytovat podporu na investice související se zahájením podnikání pro mladé rybáře podle článku 31 a za stejných podmínek stanovených v uvedeném článku, s výjimkou požadavku podle odst. 2 písm. b) uvedeného článku.
3. ENRF může podporovat rozvoj a usnadňování inovací v souladu s článkem 26, poradenské služby v souladu s článkem 27 a partnerství mezi vědci a rybáři v souladu s článkem 28.
4. S cílem podpořit diverzifikaci uskutečňovanou vnitrozemskými rybáři může ENRF podporovat diverzifikaci vnitrozemských rybolovných činností na doplňkové činnosti za podmínek stanovených v článku 30.
5. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
odkazy na rybářská plavidla v článcích 30, 32, 38, 39, 41 a 42 odkazy na plavidla působící výhradně ve vnitrozemských vodách;
b)
odkazy na mořské prostředí v článku 38 odkazy na prostředí, ve kterém působí vnitrozemské rybářské plavidlo.
6. Za účelem ochrany a rozvoje vodních živočichů a rostlin může ENRF podporovat:
a)
řízení, obnovu a monitorování lokalit soustavy NATURA 2000, na něž mají vliv rybolovné činnosti, a obnovu vnitrozemských vod v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (29), včetně míst pro tření ryb a migračních tras pro stěhovavé druhy ryb, aniž je dotčen čl. 40 odst. 1 písm. e) tohoto nařízení a případně za účasti vnitrozemských rybářů;
b)
výstavbu, modernizaci nebo instalaci statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji vodních živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy, monitorování a hodnocení.
7. Členské státy zajistí, aby plavidla, která obdrží podporu podle tohoto článku, i nadále působila výhradně ve vnitrozemských vodách.
KAPITOLA II
Udržitelný rozvoj akvakultury
Článek 45
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 2.
Článek 46
Obecné podmínky
1. Podpora v rámci této kapitoly je omezena na podniky akvakultury, pokud není v tomto nařízení výslovně uvedeno jinak.
2. Pro účely tohoto článku předloží podnikatelé vstupující do tohoto odvětví podnikatelský plán, a pokud je výše investic vyšší než 50 000 EUR, studii proveditelnosti zahrnující hodnocení dopadů operací na životní prostředí. Podpora podle této kapitoly se poskytne pouze v případě, že se na základě nezávislé marketingové zprávy jasně prokáže, že daný produkt má slibné a udržitelné vyhlídky na trhu.
3. Pokud operace spočívají v investicích do zařízení nebo infrastruktury pro zajištění souladu s budoucími požadavky na životní prostředí, zdraví lidí a zvířat, hygienu nebo dobré životní podmínky zvířat podle právních předpisů Unie, může být podpora poskytována až do dne, kterým se tyto požadavky stanou pro podniky závaznými.
4. Nepodporují se činnosti v oblasti chovu geneticky upravených organismů.
5. Nepodporují se operace v oblasti akvakultury prováděné v chráněných mořských oblastech, dospěl-li na základě hodnocení dopadu na životní prostředí příslušný orgán členského státu k závěru, že by daná operace měla výrazné negativní dopady na životní prostředí, které nelze patřičně zmírnit.
Článek 47
Inovace
1. S cílem stimulovat inovace v oblasti akvakultury může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je:
a)
rozvíjet v akvakulturních hospodářstvích technické, vědecké nebo organizační znalosti, které zejména snižují dopad na životní prostředí, snižují závislost na rybím mase a oleji, podporují udržitelné využívání zdrojů v akvakultuře, zlepšují životní podmínky zvířat nebo usnadňují nové udržitelné metody produkce;
b)
vyvíjet nebo uvádět na trh nové akvakulturní druhy s dobrým tržním potenciálem, nové nebo podstatně zdokonalené produkty, nové nebo zdokonalené postupy a nové nebo zdokonalené řídicí a organizační systémy;
c)
zkoumat technickou nebo ekonomickou proveditelnost inovativních produktů nebo procesů.
2. Operace podle tohoto článku se provádějí prostřednictvím veřejných nebo soukromých vědeckých nebo technických subjektů, které jsou uznány každým členským státem a které ověřují výsledky těchto operací, nebo ve spolupráci s takovými subjekty.
3. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 48
Produktivní investice do akvakultury
1. ENRF může podporovat:
a)
produktivní investice do akvakultury;
b)
diverzifikaci produkce akvakultury a chovaných druhů;
c)
modernizaci akvakulturních jednotek včetně zlepšování pracovních a bezpečnostních podmínek pracovníků v odvětví akvakultury;
d)
zlepšování a modernizaci související se zdravím a dobrými životními podmínkami zvířat včetně nákupu zařízení zaměřeného na ochranu hospodářství před volně žijícími predátory;
e)
investice snižující negativní dopad nebo posilující pozitivní účinky na životní prostředí a zvyšující účinnost využívání zdrojů;
f)
investice do zvyšování jakosti produktů akvakultury nebo do dodávání přidané hodnoty těmto produktům;
g)
obnovu stávajících rybníků nebo lagun využívaných pro akvakulturu prostřednictvím odbahnění nebo investice s cílem zabránit usazování bahna;
h)
diverzifikaci příjmů pocházejících z podniků akvakultury prostřednictvím rozvoje doplňkových aktivit.
i)
investice umožňující podstatné omezení dopadu podniků akvakultury na využívání a kvalitu vody, zejména díky snížení množství použité vody nebo použitých chemikálií, antibiotik a dalších léčiv nebo zlepšení kvality vody na výstupu, a to včetně nasazení multi-trofických systémů akvakultury;
j)
prosazování uzavřených systémů akvakultury, v nichž jsou produkty akvakultury chovány v uzavřených systémech s recirkulací, a tím je minimalizováno použití vody;
k)
investice zvyšující energetickou účinnost a podporující přechod podniků akvakultury na obnovitelné zdroje energie.
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) se poskytuje pouze podnikům akvakultury, a to za předpokladu, že doplňkové činnosti souvisí s hlavní činností podniku akvakultury, včetně cestovního ruchu s nabídkou rybaření, environmentálních služeb v oblasti akvakultury nebo vzdělávacích činností týkajících se oblasti akvakultury.
3. Podpora podle odstavce 1 může být poskytována na zvýšení produkce nebo modernizaci existujících podniků akvakultury nebo výstavbu nových za předpokladu, že takový rozvoj je v souladu s víceletým vnitrostátním strategickým plánem rozvoje akvakultury uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 49
Řídicí, pomocné a poradenské služby pro akvakulturní hospodářství
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti akvakulturních hospodářství a snížení negativního dopadu jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
zavedení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro akvakulturní hospodářství;
b)
nákup poradenských služeb technické, vědecké, právní, ekologické a ekonomické povahy pro hospodářství.
2. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) se vztahují na:
a)
potřeby v oblasti řízení za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy Unie a členských států v oblasti životního prostředí, jakož i s požadavky územního plánování námořních prostor;
b)
posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (30) a směrnice 92/43/EHS;
c)
potřeby v oblasti řízení akvakultury za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy jednotlivých států a Unie a s právními předpisy v oblasti zdraví a dobrých životních podmínek vodních živočichů nebo veřejného zdraví;
d)
zdravotní a bezpečnostní normy vycházející z právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů;
e)
obchodní a marketingové strategie.
3. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) poskytují vědecké nebo technické subjekty i subjekty poskytující právnické nebo ekonomické poradenství a mající požadované pravomoci, které jsou uznávané členskými státy.
4. Podpora podle odst. 1 písm. a) se poskytuje pouze veřejnoprávním nebo jiným subjektům vybraným příslušným členským státem za účelem zřízení poradenských služeb pro hospodářství. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje pouze malým a středním podnikům činným v oblasti akvakultury nebo organizacím činným v oblasti akvakultury včetně organizací producentů v této oblasti a včetně sdružení takových organizací producentů.
5. Pokud podpora nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
6. Příjemci neobdrží podporu více než jednou za rok pro každou z kategorií poradenských služeb uvedených v odstavci 2.
Článek 50
Podpora lidského kapitálu a vytváření sítí
1. S cílem podpořit lidský kapitál a vytváření sítí v akvakultuře může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření poznatků vědecké a technické povahy a inovačních postupů, osvojování nových odborných dovedností v oblasti akvakultury a s ohledem na snižování dopadu operací v oblasti akvakultury na životní prostředí;
b)
zlepšování pracovních podmínek a prosazování bezpečnosti při práci;
c)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi podniky akvakultury nebo profesními organizacemi a dalšími zúčastněnými stranami, včetně vědeckých a technických subjektů a subjektů podporujících rovné příležitosti mezi muži a ženami.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se neuděluje velkým podnikům činným v oblasti akvakultury, ledaže se účastní sdílení znalostí s malými a středními podniky.
3. Odchylně od článku 46 se podpora podle tohoto článku poskytuje rovněž veřejným nebo poloveřejným organizacím a jiným organizacím uznaným příslušným členským státem.
4. Podpora podle tohoto článku se rovněž poskytuje manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice 2010/41/EU.
Článek 51
Zvyšování potenciálu zařízení pro akvakulturu
1. S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu a snížit negativní dopad jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
určení a mapování nejvhodnějších oblastí pro rozvoj akvakultury, s případným přihlédnutím k procesům územního plánování, a určení a mapování oblastí, kde by akvakultura měla být v zájmu zachování úlohy těchto oblastí ve fungování ekosystémů vyloučena;
b)
zlepšování a rozvoj podpůrných zařízení a infrastruktur nezbytných pro zvýšení potenciálu zařízení pro akvakulturu a snížení negativních dopadů akvakultury na životní prostředí, včetně investic do pozemkových úprav, dodávek energie či správy vodních zdrojů;
c)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v souladu s čl. 9 odst. 1 směrnice 2009/147/ES nebo čl. 16 odst. 1 směrnice 92/43/EHS s cílem předcházet závažným škodám na akvakultuře;
d)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v návaznosti na zjištění zvýšeného úhynu nebo nákaz podle článku 10 směrnice Rady 2006/88/ES (31). Tato opatření mohou zahrnovat přijetí akčních plánů týkajících se korýšů, jejichž účelem je ochrana, obnovení a řízení, včetně podpory producentů korýšů za účelem ochrany přírodních výskytišť a oblastí lovu korýšů.
2. Příjemci podpory podle tohoto článku jsou pouze veřejnoprávní subjekty nebo soukromé subjekty, kterým příslušný členský stát svěřil plnění úkolů uvedených v odstavci 1.
Článek 52
Podpora nových chovatelů uskutečňujících udržitelnou akvakulturu
1. S cílem podpořit podnikání v oblasti akvakultury může ENRF podporovat zřizování podniků udržitelné akvakultury nově začínajícími chovateli.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje chovatelům v oblasti akvakultury zahajujícím podnikání v odvětví za předpokladu, že:
a)
mají odpovídající odborné schopnosti a způsobilost;
b)
zřizují poprvé mikropodniky nebo malé podniky akvakultury jakožto vedoucí tohoto podniku; a
c)
předloží podnikatelský plán pro rozvoj svých aktivit v oblasti akvakultury.
3. Při získávání odpovídajících odborných schopností mohou chovatelé v oblasti akvakultury zahajující podnikání v odvětví využívat podporu podle čl. 50 odst. 1 písm. a).
Článek 53
Přechod na systémy řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí a na ekologickou akvakulturu
1. S cílem podpořit rozvoj ekologické nebo energeticky účinné akvakultury může ENRF podporovat:
a)
přechod produkce akvakultury z konvenčních metod na ekologickou akvakulturu ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (32) a v souladu s nařízením Komise (ES) č. 710/2009 (33);
b)
účast v systémech Unie pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 (34).
2. Podpora se poskytuje pouze příjemcům, kteří se zaváží k účasti v systému EMAS na dobu nejméně tří let nebo k dodržování požadavků ekologické produkce na dobu minimálně pěti let.
3. Podpora se poskytuje ve formě finančního vyrovnání nejvýše za dobu tří let během období přechodu podniku na ekologickou produkci nebo během přípravy na účast v systému EMAS. Členské státy vycházejí při výpočtu vyrovnání ze:
a)
ztráty příjmů nebo dodatečných nákladů vynaložených v období přechodu z konvenční na ekologickou produkci pro operace způsobilé podle odst. 1 písm. a); nebo
b)
dodatečných nákladů vyplývajících z přihlášení k účasti a přípravy na účast v systému EMAS v případě operací způsobilých podle odst. 1 písm. b).
Článek 54
Akvakultura poskytující environmentální služby
1. S cílem podpořit rozvoj akvakultury poskytující environmentální služby může ENRF podporovat:
a)
metody akvakultury slučitelné s určitými environmentálními potřebami a podmíněné určitými požadavky na řízení vyplývajícími z vymezení oblastí NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
b)
náklady přímo spojené s účastí na zachovávání a rozmnožování vodních živočichů ex-situ v rámci programů pro ochranu a obnovu biologické rozmanitosti vypracovaných veřejnými orgány nebo pod jejich dohledem;
c)
operace v oblasti akvakultury zahrnující ochranu a zlepšování životního prostředí, biologické rozmanitosti a udržování krajiny a tradičních charakteristik akvakulturních oblastí.
2. Podpora podle odst. 1 písm. a) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy v důsledku požadavků na řízení v dotčených oblastech souvisejících s prováděním směrnic 92/43/EHS nebo 2009/147/ES.
3. Podpora podle odst. 1 písm. c) se poskytuje pouze v případě, že se příjemci zaváží plnit po dobu nejméně pěti let požadavky na ochranu vodního prostředí, které přesahují pouhé uplatňování právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů. Environmentální přínosy operace se prokazují předchozím posouzením dopadu prováděným příslušnými subjekty určenými členským státem, nejsou-li environmentální přínosy dané operace již uznané.
4. Podpora podle odst. 1 písm. c) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy.
5. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 55
Opatření na ochranu veřejného zdraví
1. ENRF může podporovat finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení sběru chovaných měkkýšů, pokud k tomuto omezení dojde výhradně z důvodů ochrany veřejného zdraví.
2. Podpora může být přiznána pouze v případě, že přerušení sběru v důsledku kontaminace měkkýšů vyplývá z šíření planktonu produkujícího toxiny nebo přítomnosti planktonu obsahujícího biotoxiny a pokud:
a)
kontaminace trvá po dobu více než čtyř po sobě jdoucích měsíců; nebo
b)
ztráta vyplývající z přerušení sběru přesahuje hodnotu 25 % ročního obratu dotčeného podniku, vypočteného na základě průměrného obratu podniku během tří kalendářních let, které předcházejí roku, kdy došlo k přerušení sběru.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) mohou členské státy pro společnosti s kratší dobou činnosti, než jsou tři roky, stanovit zvláštní pravidla výpočtu.
3. Maximální doba, za kterou může být vyrovnání poskytnuto, je 12 měsíců v celém programovém období. V řádně opodstatněných případech lze tuto dobu jednou prodloužit nejvýše o dalších 12 měsíců na maximální spojenou délku 24 měsíců.
Článek 56
Opatření pro zajištění zdraví a dobrých životních podmínek zvířat
1. Za účelem podpory zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v podnicích akvakultury, mimo jiné pokud jde o prevenci a biologickou bezpečnost, může ENRF podporovat:
a)
náklady na tlumení a eradikaci chorob v akvakultuře v souladu s rozhodnutím Rady 2009/470/ES (35) o některých výdajích ve veterinární oblasti, včetně provozních nákladů nezbytných k plnění povinností v rámci eradikačního plánu;
b)
rozvoj osvědčených postupů a kodexů chování, obecných i specifických pro určité druhy, v oblasti biologické bezpečnosti nebo zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v akvakultuře;
c)
iniciativy zaměřené na snižování závislosti akvakultury na veterinárních léčivých přípravcích;
d)
veterinární nebo farmaceutické studie a šíření a výměna informací a osvědčených postupů v oblasti veterinárních chorob v akvakultuře s cílem prosazovat správné používání veterinárních léčivých přípravků;
e)
zřizování a provozování sdružení na ochranu zdraví v odvětví akvakultury, uznaných členskými státy;
f)
finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení činnosti z důvodu výjimečné masové úmrtnosti, pokud úmrtnost přesáhne hodnotu 20 % nebo pokud ztráta vyplývající z přerušení činnosti přesahuje hodnotu 35 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu tohoto podniku během tří let, které předcházejí roku, kdy došlo k pozastavení aktivit.
2. Podpora podle odst. 1 písm. d) se nevztahuje na nákup veterinárních léčivých přípravků.
3. Výsledky studií financovaných podle odst. 1 písm. d) jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podpora může být poskytnuta také veřejnoprávním subjektům.
Článek 57
Pojištění populace akvakultury
1. V zájmu zajištění příjmů producentů akvakultury může ENRF přispívat na pojištění populací akvakultury, které kryje hospodářské ztráty způsobené alespoň jedním z těchto faktorů:
a)
přírodními katastrofami;
b)
nepříznivými klimatickými jevy;
c)
náhlými změnami kvality a kvantity vody, za něž není příslušný provozovatel odpovědný;
d)
chorobami postihujícími akvakulturu nebo závadami nebo zničením produkčních zařízení, za něž není příslušný provozovatel odpovědný.
2. Výskyt okolností uvedených v odstavci 1 formálně uznává příslušný orgán dotčeného členského státu.
3. Členské státy mohou případně předem stanovit kritéria, na jejichž základě je formální uznání uvedené v odstavci 2 považováno za udělené.
4. Podpora se poskytuje pouze na smlouvy o pojištění populací akvakultury, které kryjí hospodářské ztráty podle odstavce 1 přesahující 30 % průměrného ročního obratu chovatele v oblasti akvakultury, vypočtené na základě průměrného obratu chovatele v oblasti akvakultury během tří kalendářních let předcházejících roku, v němž k hospodářským ztrátám došlo.
KAPITOLA III
Trvale udržitelný rozvoj rybolovných a akvakulturních oblastí
Oddíl 1
Oblast působnosti a cíle
Článek 58
Oblast působnosti
ENRF podporuje udržitelný rozvoj rybolovných oblastí a akvakultury s využitím přístupu k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 59
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 4.
Oddíl 2
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje a místní akční skupiny v oblasti rybolovu
Článek 60
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje
1. Ve snaze přispět k dosažení cílů uvedených v článku 59 strategie komunitně vedeného místního rozvoje:
a)
maximalizuje účast odvětví rybolovu a akvakultury na udržitelném rozvoji pobřežních a vnitrozemských oblastí rybolovu a akvakultury;
b)
zajišťuje, aby místní komunity plně ke svému prospěchu využívaly příležitostí, které nabízí námořní a pobřežní rozvoj a rozvoj vnitrozemských vod, a zejména napomáhá malým a upadajícím rybářským přístavům využít co nejvíce svůj námořní potenciál rozvíjením rozmanitých druhů infrastruktury.
2. Strategie musí být v souladu s možnostmi a potřebami zjištěnými v této oblasti a prioritami Unie stanovenými v článku 6. Rozsah strategií může sahat od strategií, které se zaměřují na rybolov, až po širší strategie zaměřené na diverzifikaci rybolovných oblastí. Strategie musí jít nad rámec pouhé sbírky operací nebo srovnání odvětvových opatření.
Článek 61
Místní akční skupiny v oblasti rybolovu
1. Pro účely ENRF se místní akční skupiny uvedené v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 označují jako místní akční skupiny v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“).
2. Skupiny FLAG navrhnou strategii komunitně vedeného místního rozvoje založenou alespoň na prvcích stanovených v článku 60 tohoto nařízení, a jsou zodpovědné za její realizaci.
3. Skupiny FLAG:
a)
do značné míry odrážejí hlavní zaměření své strategie a socioekonomické složení oblasti prostřednictvím vyváženého zastoupení hlavních zúčastněných stran včetně soukromého sektoru, veřejného sektoru a občanské společnosti;
b)
zajišťují významné zastoupení odvětví rybolovu nebo akvakultury.
4. Pokud je strategie komunitně vedeného místního rozvoje podporována i z jiných fondů než ENRF, výběrová komise skupin FLAG pro projekty podporované ENRF musí rovněž splňovat požadavky uvedené v odstavci 3.
5. Skupiny FLAG mohou provádět i další úkoly, které jdou nad rámec minimálních úkolů uvedených v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud jsou jim tyto úkoly svěřeny řídícím orgánem.
Oddíl 3
Způsobilé operace
Článek 62
Podpora z ENRF na komunitně vedený místní rozvoj
1. Níže uvedené operace jsou způsobilé pro podporu podle tohoto oddílu v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1303/2013:
a)
předběžná podpora;
b)
provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje;
c)
spolupráce;
d)
provozní náklady a náklady na oživení.
2. Skupiny FLAG mohou požádat o zaplacení zálohy řídící orgán, pokud je tato možnost ustanovena v operačním programu. Výše záloh nesmí překročit 50 % veřejné podpory na provozní náklady a oživení.
Článek 63
Provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje
1. Podpora pro provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje může být poskytnuta na tyto cíle:
a)
přidávání hodnoty, vytváření pracovních míst, přilákání mladých lidí a podpora inovací ve všech článcích dodavatelského řetězce produktů rybolovu a akvakultury;
b)
podpora diverzifikace v rámci komerčního rybolovu i mimo něj, celoživotní učení a podpora diverzifikace a vytváření pracovních míst v rybolovných a akvakulturních oblastech;
c)
znásobení přírodního bohatství rybolovných oblastí a oblastí akvakultury a jeho zužitkování, včetně operací pro zmírnění změny klimatu;
d)
podpora sociálního blahobytu a kulturního dědictví v rybolovných oblastech a v oblastech akvakultury, včetně kulturního dědictví v oblasti rybolovu a akvakultury a námořního kulturního dědictví;
e)
posílení zapojení rybářských komunit do místního rozvoje a řízení místních rybolovných zdrojů a námořních činností.
2. Do podpory podle odstavce 1 mohou patřit opatření uvedená v kapitolách I, II a IV této hlavy, s výjimkou článků 66 a 67, pokud existují jednoznačné důvody pro jejich řízení na místní úrovni. Pokud je podpora poskytována na operace odpovídající těmto opatřením, použijí se příslušné podmínky a výše příspěvku na jednotlivé operace uvedené v kapitolách I, II a IV této hlavy.
Článek 64
Spolupráce
1. Podpora uvedená v čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013 může být poskytnuta:
a)
na projekty spolupráce mezi územími nebo nadnárodní spolupráce;
b)
na přípravnou technickou podporu pro projekty spolupráce mezi územími a nadnárodní spolupráce za podmínky, že skupiny FLAG mohou prokázat, že připravují provádění projektu.
Pro účely tohoto článku se „spoluprací mezi územími“ rozumí spolupráce v rámci členského státu a „nadnárodní spoluprací“ se rozumí spolupráce mezi územími v několika členských státech nebo spolupráce mezi alespoň jedním územím členského státu a jedním či více územími ve třetích zemích.
2. Pro účely tohoto článku mohou kromě jiných skupin FLAG mezi partnery skupiny FLAG v rámci ENRF patřit místní partnerství veřejného a soukromého sektoru, která provádějí strategii komunitně vedeného místního rozvoje v rámci Unie nebo mimo ni.
3. V případech, kdy se skupiny FLAG pro projekty spolupráce nerozhodnou, členské státy zavedou vhodný systém pro účely podpory projektů spolupráce. Nejpozději do dvou let ode dne schválení svého operačního programu zveřejní členské státy vnitrostátní nebo regionální správní řízení o výběru projektů nadnárodní spolupráce a seznam způsobilých nákladů.
4. Správní rozhodnutí ohledně projektů založených na spolupráci se přijmou nejpozději do čtyř měsíců ode dne předložení projektu.
5. Členské státy sdělí Komisi schválené projekty založené na nadnárodní spolupráci v souladu s článkem 110.
KAPITOLA IV
Opatření související s uváděním na trh a zpracováním
Článek 65
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priorit Unie stanovených v čl. 6 bodu 5.
Článek 66
Plány produkce a uvádění produktů na trh
1. ENRF podporuje přípravu a provádění plánů produkce a plánů uvádění produktů na trh podle článku 28 nařízení (EU) č. 1379/2013.
2. Výdaje spojené s plány produkce a plány uvádění produktů na trh jsou způsobilé pro podporu z ENRF až poté, co příslušné orgány v členském státě schválí výroční zprávu uvedenou v čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 1379/2013.
3. Podpora poskytovaná na jednu organizaci producentů jednou ročně v rámci tohoto článku nepřesáhne 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jednotlivými organizacemi producentů na trh příslušnou organizací producentů během předcházejících tří kalendářních let. Pro žádnou nově uznanou organizaci producentů nepřesáhne taková podpora 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jejími členy na trh během předcházejících tří kalendářních let.
4. Dotčený členský stát může v souladu s čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1379/2013 poskytnout zálohu ve výši 50 % finanční podpory po schválení produkce a plánu uvádění produktů na trh.
5. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze organizacím producentů a sdružením organizací producentů.
Článek 67
Podpora skladování
1. ENRF může podporovat vyrovnání uznaných organizací producentů a sdružení organizací producentů, které skladují produkty rybolovu uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1379/2013 za předpokladu, že tyto produkty jsou skladovány v souladu s články 30 a 31 uvedeného nařízení, a s výhradou těchto podmínek:
a)
výše podpory skladování nepřesahuje výši technických a finančních nákladů na činnosti nutné pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
objemy způsobilé pro podporu skladování nepřesahují 15 % ročních objemů dotčených produktů daných do prodeje organizací producentů;
c)
finanční podpora za rok nepřesahuje 2 % průměrné roční hodnoty produkce, která byla členy organizace producentů uvedena na trh v období 2009-2011.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) se v případě, že členové organizace producentů neměli v období 2009 až 2011 žádnou produkci uvedenou na trh, vezme v úvahu průměrná roční hodnota produkce uvedené na trh v prvních třech letech produkce těchto členů.
2. Do 31. prosince 2018 se podpora uvedená v odstavci 1 ukončí.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytne pouze tehdy, jsou-li produkty uvolněny k lidské spotřebě.
4. Členské státy stanoví použitelnou výši technických a finančních nákladů na svém území takto:
a)
technické náklady se počítají každý rok na základě přímých nákladů souvisejících s činnostmi nezbytnými pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
finanční náklady se počítají každý rok s použitím úrokové sazby stanovené každoročně v každém členském státě;
Tyto technické a finanční náklady jsou zpřístupněny veřejnosti.
5. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že produkty využívající podpory skladování splňují podmínky stanovené v tomto článku. Pro účely těchto kontrol vedou příjemci podpory skladování skladní účetnictví pro každou kategorii produktů uskladněných a později znovu uvedených na trh k lidské spotřebě.
Článek 68
Opatření týkající se uvádění na trh
1. ENRF může podporovat opatření pro uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, jejichž cílem je:
a)
vytvářet organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo mezioborové organizace uznané podle kapitoly II oddílu II nařízení (EU) č. 1379/2013;
b)
nalézat nové trhy a zlepšovat podmínky pro uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury, k nimž patří:
i)
druhy s tržním potenciálem;
ii)
nežádoucí úlovky komerčních populací vyložené v souladu s technickými opatřeními, článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013;
iii)
produkty rybolovu a akvakultury získané s využitím metod s malým dopadem na životní prostředí nebo produkty ekologické akvakultury ve smyslu nařízení (ES) č. 834/2007;
c)
podporovat jakost a přidanou hodnotu tím, že se usnadní:
i)
žádost o registraci daného produktu a přizpůsobení se daných provozovatelů příslušným požadavkům na shodu a certifikaci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (36);
ii)
certifikace a podpora produktů udržitelného rybolovu a akvakultury, včetně produktů drobného pobřežního rybolovu, a metody zpracování šetrné k životnímu prostředí;
iii)
přímý prodej produktů rybolovu prováděného rybáři věnujícími se drobnému pobřežnímu rybolovu nebo rybolovu ze břehu;
iv)
prezentace a balení produktů;
d)
přispívat k transparentnosti produkce a trhů a provádění průzkumů trhu a studií o závislosti Unie na dovozech;
e)
přispívat k sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, včetně rozvoje celounijní ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1379/2013;
f)
vypracovávat standardní smlouvy pro malé a střední podniky slučitelné s právem Unie;
g)
vést regionální, celostátní nebo nadnárodní komunikační a propagační kampaně s cílem zvyšovat povědomí veřejnosti o produktech udržitelného rybolovu a akvakultury.
2. Operace uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh.
Operace uvedené v odst. 1 písm. g) nejsou zaměřeny na obchodní značky.
Článek 69
Zpracování produktů rybolovu a akvakultury
1. ENRF může podporovat investice do zpracování produktů rybolovu a akvakultury:
a)
přispívající k úspoře energie nebo snížení dopadu na životní prostředí, včetně nakládání s odpady;
b)
zlepšující bezpečnost, hygienu, zdravotní a pracovní podmínky;
c)
podporující zpracování úlovků komerčních populací ryb, které nemohou být určeny pro lidskou spotřebu;
d)
týkající se zpracování vedlejších produktů, vzešlých z hlavních zpracovatelských činností;
e)
týkající se zpracování produktů ekologické akvakultury podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 834/2007;
f)
vedoucí k novým nebo zdokonaleným produktům, novým nebo zdokonaleným postupům či k novým nebo zdokonaleným řídícím a organizačním systémům.
2. Pokud jde o podniky jiné, než jsou malé a střední podniky, podpora uvedená v odstavci 1 je poskytována výhradně prostřednictvím finančních nástrojů stanovených v části druhé hlavě IV nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA V
Vyrovnání dodatečných nákladů v nejvzdálenějších regionech pro produkty rybolovu a akvakultury
Článek 70
Režim vyrovnání
1. ENRF může podporovat vyrovnání dodatečných nákladů vynaložených provozovateli v odvětví rybolovu, chovu, zpracování a uvádění na trh v případě určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů, uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
2. Každý dotčený členský stát určí pro oblasti uvedené v odstavci 1 seznam produktů rybolovu a akvakultury a objem těchto produktů způsobilých pro vyrovnání.
3. Při sestavování seznamu a objemů podle odstavce 2 členské státy vezmou v úvahu všechny příslušné faktory, zejména potřebu zajistit, aby vyrovnání bylo plně v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Vyrovnání nebude poskytnuto za produkty rybolovu a akvakultury:
a)
ulovené plavidly třetích zemí, s výjimkou rybářských plavidel plujících pod vlajkou Venezuely a operujících ve vodách Unie;
b)
ulovené rybářskými plavidly Unie, která nejsou registrovaná v přístavu jednoho z regionů uvedených v odstavci 1;
c)
dovezené ze třetích zemí.
5. Ustanovení odst. 4 písm. b) se nepoužije, pokud stávající kapacita zpracovatelského odvětví v dotčeném nejodlehlejším regionu překročí množství suroviny dodané podle plánu vyrovnání dotčeného regionu.
6. Pro vyrovnání nejsou způsobilí tito provozovatelé:
a)
fyzické nebo právnické osoby, které používají výrobní prostředky, aby získaly produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvedení na trh;
b)
vlastníci nebo provozovatelé plavidel registrovaných v přístavech regionů uvedených v odstavci 1, kteří v těchto regionech vykonávají svou rybolovnou činnost, nebo sdružení vlastníků nebo provozovatelů;
c)
provozovatelé v odvětví zpracování nebo uvádění na trh nebo sdružení takových provozovatelů.
Článek 71
Výpočet vyrovnání
Vyrovnání je vypláceno provozovatelům, uvedeným v čl. 70 odst. 6, vykonávajícím činnosti v regionech uvedených v čl. 70 odst. 1 a:
a)
u každého produktu rybolovu nebo akvakultury nebo kategorie produktů zohledňuje dodatečné náklady vyplývající ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů a
b)
zohledňuje rovněž jakýkoli jiný typ veřejné intervence ovlivňující úroveň dodatečných nákladů.
Článek 72
Plán vyrovnání
1. Dotčené členské státy předloží Komisi pro každý region uvedený v čl. 70 odst. 1 plán vyrovnání. Tento plán obsahuje seznam a objemy produktů rybolovu a akvakultury a typ provozovatelů podle článku 70, úroveň vyrovnání podle článku 71 a řídící orgán uvedený v článku 97. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto plány vyrovnání schválí.
2. Členské státy mohou pozměnit obsah plánu vyrovnání uvedený v odstavci 1. Tyto změny předloží Komisi. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto změny plánu vyrovnání schválí.
3. Komisi je svěřena přijme prováděcí akty, jimiž vymezí strukturu plánu vyrovnání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů.
Článek 73
Státní podpora na provádění plánů vyrovnání
Členské státy mohou poskytnout dodatečné financování pro provádění plánů vyrovnání podle článku 72. V takových případech členské státy oznámí Komisi státní podporu, kterou Komise může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto plánů. Takto oznámená státní podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy o fungování EU.
KAPITOLA VI
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku v rámci sdíleného řízení
Článek 74
Územní působnost
Odchylně od článku 2 může být tato kapitola použita také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 75
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 3.
Článek 76
Kontrola a vynucování
1. ENRF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
nákup, instalace a vývoj technologií, včetně počítačového hardwaru a softwaru, systémů detekce plavidel (VDS), kamerových systémů a IT sítí, které umožňují shromažďování, správu, validaci, analýzu, řízení rizik, prezentaci (prostřednictvím internetových stránek souvisejících s kontrolou) a výměnu údajů týkajících se rybolovu a vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i propojení s meziodvětvovými systémy pro výměnu údajů;
b)
vývoj, nákup a instalace prvků, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné pro zajištění přenosu dat dotčenému členskému státu a orgánům Unie od aktérů působících v oblasti rybolovu a uvádění produktů rybolovu na trh, a to včetně nezbytných prvků pro systémy pro elektronické zaznamenávání a hlášení (ERS), systémy sledování plavidel (VMS) a systémy automatické identifikace (AIS) používané pro účely kontroly;
c)
vývoj, nákup a instalace komponentů, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné k zajištění sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, uvedených v článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009;
d)
provádění programů zaměřených na výměnu údajů mezi členskými státy a jejich analýzu;
e)
modernizace a nákup hlídkových lodí, letadel a vrtulníků, pokud jsou použity pro kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby svého provozu za rok;
f)
nákup jiných kontrolních prostředků, včetně zařízení umožňujících měření výkonu motoru a hmotnosti zařízení;
g)
vývoj inovativních kontrolních systémů a provádění pilotních projektů týkajících se kontroly rybolovu, včetně analýzy DNA ryb a vývoje internetových stránek souvisejících s kontrolou;
h)
školení a výměnné programy, včetně výměny mezi členskými státy, pro osoby odpovědné za monitorování, kontrolu a sledování rybolovných činností;
i)
analýza poměru nákladů a přínosů a posouzení auditů provedených a výdajů vynaložených příslušnými orgány při provádění monitorování, kontroly a sledování;
j)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, se zaměřením na posílení povědomí rybářů a jiných zúčastněných osob, jako jsou inspektoři, státní zástupci a soudci, jakož i povědomí široké veřejnosti o nutnosti bojovat proti nezákonnému, neohlášenému a neregulovanému rybolovu a o provádění pravidel společné rybářské politiky;
k)
provozní náklady vynaložené při provádění přísnější kontroly populací, na které se vztahují kontrolní a inspekční programy stanovené v souladu s článkem 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 a koordinace kontroly v souladu s článkem 15 nařízení Rady (ES) č. 768/2005 (37);
l)
programy související s prováděním akčního plánu vypracovaného v souladu s čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009, včetně jakýchkoli vzniklých provozních nákladů.
3. Opatření uvedená v odst. 2 písm. h) až l) jsou způsobilá pro podporu pouze vztahují-li se ke kontrolním činnostem orgánu veřejné moci.
4. V případě opatření uvedených v odst. 2 písm. d) a h) určí dotčené členské státy řídící orgány odpovědné za daný projekt.
Článek 77
Shromažďování údajů
1. ENRF podporuje shromažďování, správu a využívání údajů, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněno v nařízení (ES) č. 199/2008.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
shromažďování, správa a využívání údajů pro účely vědecké analýzy a provádění společné rybářské politiky;
b)
celostátní a nadnárodní víceleté programy odběru vzorků, včetně programů na nižší než celostátní úrovni, za předpokladu, že všechny tyto programy se týkají populací, na které se vztahuje společná rybářská politika;
c)
monitorování komerčního a rekreačního rybolovu na moři, včetně monitorování vedlejších úlovků mořských organismů, jako např. mořských savců a ptáků;
d)
výzkumná šetření na moři;
e)
účast zástupců členských států a regionálních orgánů na regionálních koordinačních schůzkách, setkání regionálních organizací pro řízení rybolovu, jejichž je Unie smluvní stranou nebo pozorovatelem, nebo na zasedáních mezinárodních orgánů zodpovědných za poskytování vědeckého poradenství.
f)
zlepšení systémů shromažďování a správy údajů a realizace pilotních studií s cílem zlepšit stávající systémy shromažďování a správy údajů.
KAPITOLA VII
Technická pomoc z podnětu členských států
Článek 78
Technická pomoc z podnětu členských států
1. ENRF může podporovat z podnětu členského státu a až do výše stropu 6 % z celkové částky operačního programu:
a)
opatření technické pomoci uvedená v čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
vytváření národních sítí zaměřených na šíření informací, budování kapacit, výměnu osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG na území členského státu.
2. V řádně odůvodněných případech může být hranice uvedená v odstavci 1 výjimečně překročena.
KAPITOLA VIII
Opatření týkající se integrované námořní politiky financovaná v rámci sdíleného řízení
Článek 79
Specifické cíle
1. Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 6, včetně:
a)
integrovaného námořního dohledu a zejména rozvoje společného prostředí pro sdílení informací pro dohled nad námořní oblastí Unie;
b)
podpory ochrany mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako například lokalit Natura 2000, aniž je dotčen článek 37 tohoto nařízení, jakož i udržitelného využívání mořských a pobřežních zdrojů, a bližšího vymezení hranic udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v rámci směrnice 2008/56/ES.
2. Změny operačního programu v souvislosti s opatřeními uvedenými v odstavci 1 nesmí mít za následek zvýšení celkového finančního přídělu podle čl. 13 odst. 7.
Článek 80
Způsobilé operace
1. ENRF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 79, jako například operace, které:
a)
umožňují dosažení cílů integrovaného námořního dohledu, a zejména cílů společného prostředí pro sdílení informací;
b)
chrání mořské prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako např. lokalit Natura 2000, v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnicích 92/43/EHS a 2009/14/ES;
c)
zlepšují znalosti o stavu mořského prostředí s cílem zavést monitorovací programy a programy opatření uvedené ve směrnici 2008/56/ES, v souladu s povinnostmi stanovenými v uvedené směrnici.
2. Náklady na mzdy zaměstnanců vnitrostátních správních orgánů se nepovažují za způsobilé provozní náklady.
HLAVA VI
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Integrovaná námořní politika
Článek 81
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 82
Oblast působnosti a cíle
Podpora v rámci této hlavy přispívá k posílení rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie. Jejím cílem je:
a)
podporovat rozvoj a uplatňovat integrovanou správu námořních a pobřežních záležitostí, a to zejména:
i)
prosazováním opatření, která podpoří snahu členských států a jejich regionů o rozvoj, zavedení nebo provádění integrované námořní správy,
ii)
podporou dialogu a spolupráce s příslušnými orgány členských států a zúčastněnými subjekty i mezi nimi v oblasti mořských a námořních záležitostí, včetně rozvoje a provádění integrovaných strategií na úrovni jednotlivých moří, při zohlednění vyváženého přístupu ve všech mořských oblastech i s ohledem na zvláštní rysy mořských a podmořských oblastí, jakož i případných relevantních makroregionálních strategií;
iii)
prosazováním platforem a sítí meziodvětvové spolupráce, zahrnujících zástupce veřejných orgánů na celostátní, regionální a místní úrovni, jednotlivých odvětví včetně odvětví cestovního ruchu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
iv)
zlepšováním spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů mezi jejich příslušnými orgány;
v)
podporou výměny osvědčených postupů a dialogu na mezinárodní úrovni, včetně dvoustranného dialogu se třetími zeměmi, se zohledněním Úmluvy OSN o mořském právu (UNCLOS) a příslušných mezinárodních úmluv vycházejících z této úmluvy, aniž jsou dotčeny jiné dohody nebo ujednání, které mohou existovat mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi. Takový dialog zahrnuje případně i efektivní jednání o ratifikaci a provádění UNCLOS;
vi)
posílením viditelnosti integrovaného přístupu k námořním záležitostem a zvyšováním povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a široké veřejnosti o tomto přístupu;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových iniciativ, které jsou vzájemně výhodné pro různá námořní odvětví nebo odvětvové politiky, přičemž bere v úvahu stávající nástroje a iniciativy a vychází z nich; těmito nástroji jsou například:
i)
integrovaný námořní dohled v zájmu posílení bezpečného, zajištěného a udržitelného využívání mořského prostoru, zejména zvýšením efektivity a účinnosti prostřednictvím meziodvětvové a přeshraniční výměny informací, s řádným zohledněním stávajících i budoucích mechanismů a systémů spolupráce;
ii)
postupy v rámci územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón;
iii)
postupný vývoj komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny námořních údajů a znalostí, která usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů, a tím zabraňuje zdvojování úsilí; za tímto účelem je třeba co nejlépe využívat stávající programy Unie a členských států;
c)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v rámci rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětví, jakož i v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech Unie, a to jako doplněk zavedených odvětvových a celostátních činností;
d)
prosazovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, například lokalit NATURA 2000, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a blíže vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to v souladu s cílem dosáhnout dobrého stavu životního prostředí a tento stav udržet, jak stanoví směrnice 2008/56/ES.
Článek 83
Způsobilé operace
1. ERNF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 82, jako například:
a)
studie;
b)
projekty, včetně zkušebních projektů a projektů spolupráce;
c)
informování veřejnosti a sdílení osvědčených postupů, osvětové kampaně a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, akcí, tvorby a správy internetových stránek a platforem zúčastněných stran;
d)
konference, semináře, fóra a pracovní setkání;
e)
koordinační činnosti včetně sítí pro sdílení informací a podpora rozvoje strategií na úrovni jednotlivých moří;
f)
vývoj, provoz a údržbu IT systémů a sítí, které umožňují sběr, správu, ověřování, analýzu a výměnu údajů, vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i vzájemné propojení systémů výměny dat napříč odvětvími;
g)
projekty odborné přípravy zaměřené na rozvoj znalostí a profesní kvalifikace a opatření na podporu profesního rozvoje v námořním odvětví.
2. Za účelem dosažení specifického cíle rozvoje přeshraničních a meziodvětvových operací podle čl. 82 písm. b) může ERNF podporovat:
a)
vývoj a provádění technických nástrojů pro integrovaný námořní dohled, a to zejména na podporu zavádění, provozu a údržby decentralizovaného systému pro výměnu informací v námořní oblasti (CISE), s cílem podporovat meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací týkající se dohledu a propojující všechny uživatelské komunity, se zohledněním relevantního vývoje v odvětvových politikách, pokud jde o dohled a případné přispívání k jejich nezbytnému vývoji;
b)
činnosti v oblasti koordinace a spolupráce mezi členskými státy nebo regiony za účelem rozvoje územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón, včetně výdajů souvisejících se systémy a postupy pro sdílení údajů a monitorování, hodnotícími činnostmi, zřízením a provozováním sítě odborníků a vytvořením programu zaměřeného na budování kapacit členských států umožňujících provádění územního plánování námořních prostor;
c)
iniciativy, jejichž předmětem je spolufinancování, nákup a údržba systémů pro pozorování moře a technických nástrojů pro přípravu, zřízení a provoz operačního systému Evropské námořní sítě pro pozorování a sběr dat, jejímž cílem je usnadnit shromažďování údajů a poznatků o mořích, jejich získávání, sestavování, zpracování, kontrolu kvality, opakované použití a distribuci prostřednictvím spolupráce mezi dotčenými členskými státy nebo mezinárodními institucemi.
KAPITOLA II
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku a integrovanou námořní politiku v rámci přímého řízení
Článek 84
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 85
Specifické cíle
Opatření podle této kapitoly usnadňují provádění společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, zejména pokud jde o:
a)
shromažďování, správu a šíření vědeckého poradenství v rámci společné rybářské politiky;
b)
specifická opatření pro kontrolu a vynucování v rámci společné rybářské politiky;
c)
dobrovolné příspěvky mezinárodním organizacím;
d)
poradní sbory;
e)
informace o trhu;
f)
komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky.
Článek 86
Vědecké poradenství a znalosti
1. ERNF může podporovat zajišťování vědeckých výsledků, a to zejména u projektů aplikovaného výzkumu přímo spojených s poskytováním vědeckého poradenství, vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení pro účely řádného a účinného rozhodování při řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
studie a pilotní projekty potřebné pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně studií a projektů zabývajících se alternativními způsoby řízení udržitelného rybolovu a akvakultury, a to i v rámci poradních sborů;
b)
příprava a poskytování vědeckých stanovisek a doporučení vědeckými institucemi, včetně mezinárodních poradních orgánů odpovědných za posuzování populací, odborníky a výzkumnými institucemi;
c)
účast odborníků na zasedáních pracovních skupin o vědeckých a technických problémech týkajících se rybolovu, například ve VTHVR, jakož i v mezinárodních poradních orgánech a na zasedáních, kde jsou vyžadovány příspěvky odborníků na oblast rybolovu a akvakultury;
d)
výzkumná šetření na moři podle č. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 199/2008 v oblastech, kde plavidla Unie působí na základě dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, v souladu s článkem 31 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
výdaje vynaložené Komisí na služby spojené se shromažďováním, správou a využíváním údajů na uspořádání a řízení zasedání odborníků na oblast rybolovu a řízení ročních pracovních programů týkajících se vědeckých a technických odborných znalostí v oblasti rybolovu, na zpracování datových volání a datových souborů a na přípravné práce zaměřené na poskytování vědeckých stanovisek a doporučení;
f)
činnosti spolupráce mezi členskými státy v oblasti shromažďování údajů se zapojením různých regionálních aktérů a včetně zřízení a provozu jednotlivých regionalizovaných databází pro ukládání, správu a využívání údajů, které budou napomáhat regionální spolupráci a zlepšovat shromažďování údajů a řídicí činnosti i vědecké znalosti při podpoře řízení rybolovu.
Článek 87
Kontrola a vynucování
1. ERNF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
společný nákup nebo nájem hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků několika členskými státy patřícími do stejné zeměpisné oblasti, pokud jsou tyto prostředky použity na kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby využití během roku;
b)
výdaje související s posuzováním a rozvojem nových kontrolních technologií a s procesy výměny údajů;
c)
veškeré provozní výdaje týkající se kontrol a hodnocení provádění společné rybářské politiky, a to zejména ověřovacích, inspekčních a auditních misí, vybavení a odborné přípravy úředníků Komise, uspořádání zasedání nebo účasti na nich, včetně výměn informací a osvědčených postupů, studií, služeb a dodavatelů IT mezi členskými státy, jakož i nájmu nebo nákupu inspekčních prostředků Komisí, a to podle hlav IX a X nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Za účelem posílení a sjednocení kontrol může ERNF podporovat provádění nadnárodních projektů, jejichž cílem je vytvářet a testovat systémy pro mezistátní kontrolu, inspekci a vynucování uvedené v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013, které jsou blíže stanoveny v nařízení (ES) č. 1224/2009.
Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
mezinárodní programy odborné přípravy pro osoby odpovědné za monitorování a kontrolu rybolovných činností a dohled nad nimi;
b)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, jejichž cílem je sjednotit výklad nařízení a souvisejících kontrol v Unii.
4. V případě operací uvedených v odst. 2 písm. a) se jako příjemce určí pouze jeden z dotčených členských států.
Článek 88
Dobrovolné finanční příspěvky mezinárodním organizacím
ERNF může podporovat tyto druhy operací v oblasti mezinárodních vztahů:
a)
finanční příspěvky poskytované organizacím Organizace spojených národů, jakož i dobrovolné financování jakékoli mezinárodní organizace, která je činná v oblasti mořského práva;
b)
finanční příspěvky na přípravu nových mezinárodních organizací nebo přípravu nových mezinárodních smluv, které jsou předmětem zájmu Unie;
c)
finanční příspěvky na práci nebo programy, které provádějí mezinárodní organizace a které jsou předmětem zvláštního zájmu Unie;
d)
finanční příspěvky na libovolnou činnost (včetně pracovních, neformálních nebo mimořádných setkání smluvních stran), která obhajuje zájmy Unie v mezinárodních organizacích a posiluje spolupráci s jejími partnery v těchto organizacích. V této souvislosti může ERNF nést náklady účasti zástupců třetích zemí na jednáních a zasedáních v rámci mezinárodních fór a organizací, je-li jejich přítomnost nezbytná pro zájmy Unie.
Článek 89
Poradní sbory
1. ERNF přispívá na provozní náklady poradních sborů zřízených podle článku 43 nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Poradní sbor mající právní subjektivitu může požádat o podporu Unie jakožto subjekt sledující cíl obecného evropského zájmu.
Článek 90
Informace o trhu
ERNF může podporovat vypracování a šíření informací o trhu, pokud jde o produkty rybolovu a akvakultury, které provádí Komise v souladu s článkem 42 nařízení (EU) č. 1379/2013.
Článek 91
Komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky
ERNF může podporovat:
a)
náklady na informační a komunikační činnosti související se společnou rybářskou politikou a integrovanou námořní politikou včetně:
i)
nákladů na vytvoření, překlad a šíření materiálů uzpůsobených specifickým potřebám jednotlivých cílových skupin v písemné, audiovizuální a elektronické podobě,
ii)
nákladů na přípravu a organizaci akcí a setkání, které mají informovat jednotlivé dotčené strany v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky a shromažďovat jejich názory;
b)
cestovní výdaje a výdaje na ubytování odborníků a zástupců zúčastněných stran pozvaných Komisí na zasedání;
c)
náklady na komunikační činnosti týkající se politických priorit Unie, souvisejí-li s obecnými cíli tohoto nařízení.
KAPITOLA III
Technická pomoc
Článek 92
Technická pomoc z podnětu Komise
ERNF může z podnětu Komise podpořit v mezích stropu ve výši 1,1 % ERNF:
a)
opatření technické pomoci uvedená v článku 58 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
příprava, monitorování a hodnocení dohod o udržitelném rybolovu a účasti Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu. Mezi tato opatření patří studie, zasedání, zapojení odborníků, náklady na dočasné zaměstnance, informační činnost a veškeré další administrativní náklady nebo náklady vzniklé v souvislosti s vědeckou nebo technickou pomocí ze strany Komise;
c)
vytvoření evropské sítě skupin FLAG zaměřené na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG. Tato síť spolupracuje se subjekty zajišťujícími vytváření sítí a poskytujícími technickou pomoc pro místní rozvoj, jež byly zřízeny EFRR, ESF a EZFRV, pokud jde o jejich činnosti v oblasti místního rozvoje a nadnárodní spolupráci.
HLAVA VII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 93
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na opatření financovaná v rámci sdíleného řízení podle hlavy V.
KAPITOLA II
Prováděcí mechanismus
Oddíl 1
Podpora z ERNF
Článek 94
Určení míry spolufinancování
1. Při přijímání prováděcích aktů podle článku 19, kterými se schvaluje operační program, Komise stanoví maximální příspěvek ERNF tomuto programu.
2. Příspěvek ERNF se vypočte na základě výše způsobilých veřejných výdajů.
Operační program stanoví sazbu příspěvku ERNF použitelnou pro priority Unie stanovené v článku 6. Maximální sazba příspěvku ERNF činí 75 % způsobilých veřejných výdajů a minimální sazba příspěvku ERNF činí 20 % způsobilých veřejných výdajů.
3. Odchylně od odstavce 2 je příspěvek ERNF:
a)
100 % způsobilých veřejných výdajů u podpory v rámci podpory skladování podle článku 67;
b)
100 % způsobilých veřejných výdajů u režimu vyrovnání uvedeného v článku 70;
c)
50 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v článcích 33 a 34 a čl. 41 odst. 2;
d)
70 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. e);
e)
90 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l);
f)
80 % způsobilých výdajů u podpory uvedené v článku 77.
4. Odchylně od odstavce 2 se maximální sazba příspěvku ERNF použitelná pro specifické cíle v rámci priority Unie zvyšuje o deset procentních bodů, jestliže se celá priorita Unie uvedená v čl. 6 bodu 4 provádí prostřednictvím komunitně vedeného místního rozvoje.
Článek 95
Míra veřejné podpory
1. Členské státy uplatňují maximální míru veřejné podpory ve výši 50 % celkových způsobilých výdajů na danou operaci.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
příjemcem je veřejnoprávní subjekt nebo podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, je-li pomoc poskytnuta na poskytování takových služeb;
b)
operace souvisí s podporou skladování uvedenou v článku 67;
c)
operace souvisí s režimem vyrovnání uvedeným v článku 70;
d)
operace souvisí se shromažďováním údajů uvedeným v článku 77;
e)
operace souvisí s podporou podle článku 33 nebo 34 nebo s vyrovnáním podle článku 54, 55 nebo 56;
f)
operace souvisí s opatřeními integrované námořní politiky uvedenými v článku 80.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši od 50 % do 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
operace je prováděna podle hlavy V kapitol I, II nebo IV a splňuje všechna tato kritéria:
i)
jedná se o společný zájem;
ii)
jedná se o společného příjemce;
iii)
má případně inovativní funkce na místní úrovni;
b)
operace je prováděna podle hlavy V kapitoly III, splňuje jedno z kritérií uvedených v písm. a) bodech i), ii) nebo a iii) tohoto odstavce a poskytuje veřejnosti přístup k jejím výsledkům.
4. Odchylně od odstavce 1 se pro specifické typy operací uvedené v příloze I použijí dodatečné procentní body míry veřejné podpory podle přílohy I.
5. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví způsob, jakým se použijí různé procentní body míry veřejné podpory v případě, že je splněno několik podmínek z přílohy I. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 96
Výpočet dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů
Pokud je podpora udělena na základě dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů, členské státy zajistí, aby byly příslušné výpočty postačující, přesné a stanovené předem na základě přiměřeného, spravedlivého a ověřitelného výpočtu.
KAPITOLA III
Řídicí a kontrolní systémy
Článek 97
Řídící orgán
1. Kromě obecných pravidel stanovených v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013 řídící orgán:
a)
každoročně do 31. března předkládá Komisi příslušné souhrnné údaje o operacích vybraných k financování do konce předcházejícího kalendářního roku, včetně hlavních charakteristik příjemce a samotné operace;
b)
zajišťuje propagaci operačního programu, a to informováním potenciálních příjemců, profesních organizací, hospodářských a sociálních partnerů, subjektů podílejících se na prosazování rovnosti žen a mužů a dotčených nevládních organizací, včetně ekologických organizací, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech pro získání přístupu k financování na základě programu;
c)
zajišťuje propagaci operačního programu informováním příjemců příspěvku Unie a široké veřejnosti o úloze, kterou Unie v programu plní.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla předkládání údajů uvedených v odst. 1 písm. a). Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 98
Předávání finančních údajů
1. Do 31. ledna a 31. července předloží členské státy Komisi v elektronické podobě prognózu týkající se částky, v jejíž výši předpokládají, že předloží žádosti o platby na stávající a následující rozpočtový rok.
2. Komise přijme prováděcí akt, jímž stanoví vzor, který má být při předkládání finančních údajů Komisi použit. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
KAPITOLA IV
Kontrola prováděná členskými státy
Článek 99
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Kromě finančních oprav podle článku 143 nařízení (EU) č. 1303/2013 provedou členské státy finanční opravy, pokud příjemce neplní povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Pro případy finančních oprav podle odstavce 1 určí členské státy částku opravy, která je přiměřená s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení povinností nebo trestného činu ze strany příjemce a na význam příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost příjemce.
KAPITOLA V
Kontroly prováděné Komisí
Oddíl 1
Přerušení a pozastavení
Článek 100
Přerušení platební lhůty
1. Kromě kritérií umožňujících přerušení, jež jsou uvedena v čl. 83 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, může pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu v případě, že členský stát neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před přerušením lhůty pro průběžnou platbu podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akty, jimiž konstatuje, že existují důkazy poukazující na zjištěné závažné neplnění povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takových prováděcích aktů Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných důkazech nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné přerušení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 101
Pozastavení plateb
1. Kromě okolností uvedených v článku 142 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise přijmout prováděcí akty, jimiž zcela nebo zčásti pozastaví vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu v případě, že členský stát závažným způsobem neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před pozastavením průběžné platby podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akt, jímž konstatuje, že členský stát nesplnil své povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takového prováděcího aktu Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných zjištěních nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné pozastavení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 102
Pravomoci Komise
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení případů neplnění povinností podle článku 100 a případů závažného neplnění povinností podle čl. 101 odst. 1, a to na základě příslušných pravidel společné rybářské politiky, která jsou nezbytná pro zachování biologických mořských zdrojů.
Oddíl 2
Výměna informací a finanční opravy
Článek 103
Přístup k informacím
Členské státy sdělí Komisi na její žádost právní a správní předpisy, které přijaly k provádění aktů Unie týkajících se společné rybářské politiky, pokud tyto akty mají finanční důsledky pro ERNF.
Článek 104
Důvěrnost
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily důvěrnost informací sdělených nebo získaných v rámci kontrol na místě nebo při schvalování účetní závěrky prováděných podle tohoto nařízení.
2. Na informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku se vztahují zásady uvedené v článku 8 nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (38).
Článek 105
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Kromě případů uvedených v čl. 22 odst. 7, článku 85 a čl. 144 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijme prováděcí akty, jimiž provede finanční opravy zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části, pokud po provedení nezbytného přezkumu dojde k závěru, že:
a)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, ve kterých příjemce neplní povinnosti podle čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení, a tyto výdaje nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce;
b)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, v nichž členský stát závažným způsobem nedodržel pravidla společné rybářské politiky, což mělo za následek pozastavení platby podle článku 101 tohoto nařízení, a v nichž dotčený členský stát dosud neprokázal, že přijal nezbytná nápravná opatření pro zajištění dodržování a vynucování použitelných pravidel v budoucnosti.
2. Komise rozhodne o výši opravy s přihlédnutím k povaze, závažnosti, délce trvání a opakování závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky ze strany členského státu nebo příjemce a k významu příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost dotčeného příjemce.
3. Pokud není možné přesně kvantifikovat výši výdajů spojených s nedodržováním pravidel společné rybářské politiky členským státem, Komise použije finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace podle odstavce 4.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, a kritérií pro uplatnění paušálních sazeb nebo finančních oprav na základě extrapolace.
Článek 106
Postup
Navrhuje-li Komise finanční opravu podle článku 105 tohoto nařízení, použije se obdobně článek 145 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
Monitorování, hodnocení, informace a komunikace
Oddíl 1
Zavedení společného systému monitorování a hodnocení a cíle tohoto systému
Článek 107
Systém monitorování a hodnocení
1. Zavádí se společný systém monitorování a hodnocení pro operace ERNF v rámci sdíleného řízení za účelem posuzování výkonnosti ERNF. K zajištění účinného posuzování výkonnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o obsah a tvorbu uvedeného systému.
2. Celkový dopad ERNF se posuzuje ve vztahu k prioritám Unie stanoveným v článku 6.
Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví soubor ukazatelů specifických pro tyto priority Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
3. Členské státy poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace, které umožní monitorování a hodnocení dotčených opatření. Komise zohlední potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů, a zejména jejich případné použití pro statistické účely. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla pro informace zasílané členskými státy, jakož i pro potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 127 odst. 3.
4. Komise předloží každé čtyři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto článku. První zpráva musí být předložena do 31. prosince 2017.
Článek 108
Cíle
Cíli společného systému monitorování a hodnocení je:
a)
prokázat pokrok a dosažené výsledky společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, posoudit celkový dopad a zhodnotit účinnost, účelnost a relevantnost operací ERNF;
b)
přispět k cílenější podpoře společné rybářské politiky a integrované námořní politiky;
c)
podpořit proces společného učení v souvislosti s monitorováním a hodnocením;
d)
zajistit kvalitní, empiricky podložená hodnocení operací ERNF, která se promítnou do rozhodovacího procesu.
Oddíl 2
Technická ustanovení
Článek 109
Společné ukazatele
1. V systému monitorování a hodnocení podle článku 107 je za účelem shromažďování údajů na úrovni Unie uveden seznam společných ukazatelů týkajících se výchozí situace a rovněž finančního plnění, výstupů a výsledků operačního programu, které se použijí pro každý operační program.
2. Společné ukazatele jsou spojeny s milníky a cíli stanovenými v operačních programech v souladu s prioritami Unie stanovenými v článku 6. Tyto společné ukazatele se použijí pro přezkum výkonnosti uvedený v čl. 21 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a umožní posouzení pokroku, účelnosti a účinnosti provádění politiky na základě cílů na úrovni Unie a jednotlivých programů.
Článek 110
Elektronický informační systém
1. Hlavní informace o provádění operačního programu, o každé operaci vybrané pro financování a o dokončených operacích, které jsou zapotřebí pro monitorování a hodnocení, včetně hlavních charakteristik příjemce a projektu, se zaznamenávají a uchovávají elektronickými prostředky.
2. Komise zajistí, aby existoval vhodný a bezpečný elektronický systém pro záznam, uchovávání a správu hlavních informací a podávání zpráv o monitorování a hodnocení.
Článek 111
Poskytování informací
Příjemci podpory v rámci ERNF včetně skupin FLAG se zaváží, že řídícímu orgánu nebo určeným hodnotitelům či jiným subjektům pověřeným vykonáváním funkcí jeho jménem poskytnou veškeré údaje a informace, které jsou potřebné k monitorování a hodnocení operačního programu, zejména ve vztahu k plnění specifických cílů a priorit.
Oddíl 3
Monitorování
Článek 112
Postupy monitorování
1. Řídící orgán uvedený v článku 97 tohoto nařízení a monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorují kvalitu provádění programu.
2. Řídící orgán a monitorovací výbor monitorují operační program prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů pro výstupy a výsledky.
Článek 113
Funkce monitorovacího výboru
Kromě funkcí uvedených v článku 49 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorovací výbor ověří plnění operačního programu a účinnost jeho provádění. Za tímto účelem monitorovací výbor:
a)
je konzultován a do šesti měsíců od rozhodnutí o schválení programu schvaluje kritéria pro výběr financovaných operací, přičemž výběrová kritéria se upravují podle potřeb programování;
b)
přezkoumává činnosti a výstupy spojené s plánem hodnocení programu;
c)
přezkoumává opatření v rámci programu spojená s plněním specifických předběžných podmínek;
d)
přezkoumává a schvaluje výroční zprávy o provádění před jejich odesláním Komisi;
e)
posuzuje opatření na podporu rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a nediskriminace, včetně přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením.
Monitorovací výbor není konzultován ohledně pracovních plánů pro shromažďování údajů uvedených v článku 21.
Článek 114
Výroční zpráva o provádění
1. Do 31. května 2016 a do 31. května každého následujícího roku až do roku 2023 a včetně tohoto roku předloží členské státy Komisi výroční zprávu o provádění operačního programu v předcházejícím kalendářním roce. Zpráva předložená v roce 2016 zahrnuje kalendářní roky 2014 a 2015.
2. Kromě toho, co je uvedeno v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013, výroční zprávy o provádění obsahují:
a)
informace o finančních závazcích a výdajích podle jednotlivých opatření;
b)
přehled činností vykonávaných v souvislosti s plánem hodnocení;
c)
informace o opatřeních přijatých v případech závažných porušeních pravidel uvedených v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení, o nedodržení podmínek stanovených v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení a o nápravných opatřeních;
d)
informace o opatřeních přijatých v zájmu dodržení ustanovení čl. 41 odst. 10 tohoto nařízení;
e)
informace o opatřeních přijatých s cílem zajistit zveřejnění příjemců v souladu s přílohou V tohoto nařízení, a to v případě fyzických osob v souladu s vnitrostátními právními předpisy včetně jakékoli použitelné prahové hodnoty.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme pravidla týkající se formy a předkládání výročních zpráv o provádění. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Oddíl 4
Hodnocení
Článek 115
Obecná ustanovení
1. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví prvky, které mají obsahovat zprávy o předběžném hodnocení podle článku 55 nařízení (EU) č. 1303/2013, a stanoví minimální požadavky na plán hodnocení uvedený v článku 56 uvedeného nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3 tohoto nařízení.
2. Členské státy zajistí, aby hodnocení vyhovovala společnému systému monitorování a hodnocení dohodnutému v souladu s článkem 107, zajistí vypracování a shromažďování nezbytných údajů a předloží hodnotitelům jednotlivé informace poskytnuté systémem monitorování.
3. Členské státy zpřístupní hodnotící zprávy na internetu a Komise na internetových stránkách Unie.
Článek 116
Předběžné hodnocení (ex ante)
Členské státy zajistí, aby se hodnotitel zapojený do předběžného hodnocení podílel od počátku na procesu vypracování operačního programu ERNF, včetně vypracování analýzy uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. a), návrhu intervenční logiky programu a stanovení cílů programu.
Článek 117
Následné hodnocení (ex-post)
V souladu s článkem 57 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise v úzké spolupráci se členskými státy vyhotoví zprávu o následném hodnocení.
Článek 118
Shrnutí hodnocení
Za vypracování shrnutí zpráv o předběžném hodnocení na úrovni Unie odpovídá Komise. Shrnutí hodnotících zpráv se provede nejpozději do 31. prosince roku následujícího po předložení příslušných hodnocení.
Oddíl 5
Informace a komunikace
Článek 119
Poskytování informací a propagace
1. V souladu s čl. 97 odst. 1 písm. b) řídící orgán zodpovídá za:
a)
zajištění toho, že budou vytvořeny jediné internetové stránky nebo jediný internetový portál poskytující informace o operačním programu v členském státu, jakož i přístup k nim;
b)
informování potenciálních příjemců o možnostech financování v rámci operačního programu;
c)
informování občanů Unie o úloze a dosažených výsledcích ERNF prostřednictvím informačních a komunikačních opatření seznamujících s výsledky a dopady dohod o partnerství, operačních programů a operací;
d)
zajištění toho, že je uveřejněn přehled opatření k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, včetně případů neplnění povinností ze strany členských států nebo příjemců, a přijatých nápravných opatření, například finančních oprav.
2. Za účelem zajištění transparentnosti podpory z ERNF vedou členské státy seznam operací ve formátu CSV nebo XML, který je dostupný prostřednictvím jediné internetové stránky nebo jediného internetového portálu poskytujících seznam operací a přehled operačního programu.
Seznam operací se aktualizuje nejméně jednou za šest měsíců.
Minimální informace, které mají být uvedeny v seznamu operací, včetně konkrétních informací o operacích podle článků 26, 39, 47, 54 a 56, jsou stanoveny v příloze V.
3. Podrobná pravidla týkající se informačních a propagačních opatření pro veřejnost a informačních opatření pro žadatele a příjemce jsou stanovena v příloze V.
4. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k určité operaci, pokyny pro vytvoření znaku a vymezení standardních barev. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
HLAVA VIII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 120
Oblast působnosti
Tato hlava se použije na opatření financovaná v rámci přímého řízení uvedeného v hlavě VI.
KAPITOLA II
Kontrola
Článek 121
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby finanční zájmy Unie byly při provádění operací financovaných podle tohoto nařízení chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i kontroly na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří podle obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování Unií přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (39) a v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě uvedených ve zmíněných odstavcích, v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 122
Audity
1. Úředníci Komise nebo Účetního dvora nebo jejich zástupci mohou provádět audity na místě u operací financovaných podle tohoto nařízení kdykoli za podmínky oznámení nejméně deset pracovních dnů předem, s výjimkou naléhavých případů, po dobu nejvýše tří let po konečné platbě provedené Komisí.
2. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci řádně zmocnění k provádění auditů na místě mají přístup k účetnictví a všem dalším dokladům, včetně dokumentů a metadat vytvořených nebo obdržených a uchovávaných v elektronické podobě a souvisejících s výdaji financovanými podle tohoto nařízení.
3. Auditními pravomocemi uvedenými v odstavci 2 není dotčeno uplatňování vnitrostátních předpisů, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátního práva dotčeného členského státu. Mají však přístup k takto získaným informacím.
4. Pokud je jakákoli finanční podpora Unie poskytnutá na základě tohoto nařízení následně přidělena třetí osobě coby konečnému příjemci pomoci, poskytne původní příjemce, jakožto příjemce finanční podpory Unie, Komisi veškeré významné informace ohledně totožnosti tohoto konečného příjemce.
Článek 123
Pozastavení plateb, omezení a zrušení finančního příspěvku
1. Pokud Komise dojde k závěru, že finanční prostředky Unie nebyly použity v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení nebo v jakémkoli jiném použitelném právním předpisu Unie, oznámí tuto skutečnost příjemcům, a ti ve lhůtě jednoho měsíce od tohoto oznámení předloží Komisi své připomínky.
2. Pokud příjemci neodpovědí ve lhůtě stanovené v odstavci 1 tohoto článku nebo pokud nejsou jejich připomínky považovány za uspokojivé, Komise sníží nebo zruší poskytnutou finanční podporu nebo pozastaví platby. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí do souhrnného rozpočtu Unie. Z částek, které nejsou vráceny včas, se účtuje úrok z prodlení za podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
KAPITOLA III
Hodnocení a podávání zpráv
Článek 124
Hodnocení
1. Operace financované na základě tohoto nařízení jsou pravidelně monitorovány s cílem sledovat jejich provádění.
2. Komise zajistí pravidelné nezávislé a externí hodnocení financovaných operací.
Článek 125
Podávání zpráv
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
do 31. března 2017 zprávu o prozatímním hodnocení získaných výsledků a o kvalitativních a množstevních aspektech provádění operací financovaných podle tohoto nařízení;
b)
do 31. srpna 2018 sdělení o pokračování operací financovaných na základě tohoto nařízení.
HLAVA IX
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 126
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 je svěřena Komisi do dne 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 127
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Evropský námořní a rybářský fond. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, který má být přijat podle čl. 95 odst. 5, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
HLAVA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 128
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 2, nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článek 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 129
Přechodná ustanovení
1. Aby se usnadnil přechod z režimů podpory zavedených nařízeními (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007 a (EU) č. 1255/2011 na systém zavedený tímto nařízením, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, jimiž stanoví podmínky, za kterých může být podpora schválená Komisí podle těchto nařízení začleněna do podpory poskytované podle tohoto nařízení, včetně technické pomoci a následných hodnocení.
2. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změny dotčených projektů, včetně jejich úplného nebo částečného zrušení, až do jejich uzavření nebo pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článku 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo jakéhokoli jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc ke dni 31. prosince 2013 vztahuje, a na tyto projekty nebo pomoc se nadále použijí uvedené předpisy.
3. Žádosti podané podle nařízení (ES) č. 1198/2006 zůstávají v platnosti.
Článek 130
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 508/2014,
15. mai 2014,
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1, artikli 100 lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artikleid 175 ja 188, artikli 192 lõiget 1, artikli 194 lõiget 2, artikli 195 lõiget 2 ja artiklit 349,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamusi (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele pealkirjaga „Ühise kalanduspoliitika reform” on sätestatud ühise kalanduspoliitika („ÜKP”) võimalikud probleemid, eesmärgid ja suunad pärast 2013. aastat. Võttes arvesse arutelu kõnealuse teatise üle, mis sellele järgnes, reformiti ÜKPd Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1380/2013 (4). ÜKP reform hõlmab kõiki ÜKP põhiosasid, kaasa arvatud finantsaspekte. Selle reformi eesmärkide täitmiseks on asjakohane tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 2328/2003, (5) nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006, (6) nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006, (7) nõukogu määrus (EÜ) nr 791/2007 (8) ning asendada need käesoleva määrusega.
Tunnistades, et kõik Euroopa ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel seotud, peaks käesolev määrus toetama ka integreeritud merenduspoliitika (IMP) edasiarendamist, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1255/2011 (9).
(2)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) tegevus peaks hõlmama ÜKP toetamist, mis hõlmab mere bioloogiliste ressursside säilitamist, kalavarude majandamist ning nimetatud ressursse kasutavaid laevastikke ning magevee bioloogilisi ressursse ja vesiviljelust, samuti kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemist ning turustamist, kui nimetatud tegevused toimuvad liikmesriikide territooriumil, liidu vetes, liidu kalalaevadel või lipuriigi esmavastutust piiramata liikmesriikide kodanike poolt, pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (10) artikli 117 sätteid.
(3)
ÜKP edu sõltub tõhusast kontrolli, inspekteerimise ning õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise süsteemist, samuti usaldusväärsete ja terviklike andmete olemasolust, seda nii teaduslike nõuannete tarvis kui ka rakendus- ja kontrolleesmärkidel. Seetõttu peaks EMKF seotud poliitikat toetama.
(4)
EMKFi tegevus peaks hõlmama toetust IMPle, sealhulgas koordineeritud toimingute väljatöötamisele ja rakendamisele ning otsuste tegemisele seoses ookeanide, merede, rannikuäärsete alade ning merendussektoreid täiendavate mitmesuguste asjaomaste liidu poliitikavaldkondadega, eelkõige ÜKP, transpordi, tööstuse, territoriaalse ühtekuuluvuse, keskkonna, energia ja turismi poliitikavaldkonnaga. Läänemerd, Põhjamerd, Keldi merd, Biskaia lahte ja Ibeeria rannikut, Vahemere ja Musta mere merebasseine hõlmavate mitmesuguste valdkondlike poliitikate sidusus tuleks tagada nende juhtimise kaudu.
(5)
EMKFi toetusesaajad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (11) artikli 2 punkti 10 tähenduses võiksid olla käitajad määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 4 punkti 30 tähenduses, kalurid või kaluriorganisatsioonid, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
(6)
Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustega, millega võeti vastu liidu uus tööhõive ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia, mis põhineb komisjoni 3. märtsi 2010 teatisel „Euroopa 2020. aastal - Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” (strateegia „Euroopa 2020”), peaksid liit ja liikmesriigid viima ellu arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, edendades samal ajal liidu harmoonilist arengut. Ressursid tuleks suunata sellele, et saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja sihid eelkõige seoses tööhõive, kliimamuutuste ja energiasäästvuse ning vaesusevastase võitluse ja sotsiaalse kaasatusega, ning parandada tulemuslikkust suurema tulemustele keskendumise kaudu. IMP kaasamine uude EMKFi aitab kaasa ka suurte poliitikaeesmärkide saavutamisele, mis toodi välja strateegias „Euroopa 2020”), ning mis on vastavuses üldeesmärkidega tugevdada Euroopa Liidu lepingus (ELi leping) ja Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELi toimimise leping) sätestatud majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust.
(7)
Tagamaks, et EMKF aitab kaasa ÜKP, IMP ja strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele, on tarvis keskenduda piiratud arvule põhiprioriteetidele, mis on seotud keskkonnasäästliku, ressursitõhusa, uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistel põhineva kalanduse ja vesiviljeluse, ÜKP rakendamise soodustamise, tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamise, turustuse ja töötlemise soodustamise ning ka IMP rakendamise soodustamisega.
(8)
Liit peaks EMKFi kõikides rakendamisetappides võtma eesmärgiks kaotada ebavõrdsus ja edendada soolist võrdõiguslikkust, samuti võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.
(9)
ÜKP üldeesmärk on tagada, et kalandus- ja vesiviljelustegevus aitaks kaasa selliste pikaajaliste jätkusuutlike keskkonnatingimuste loomisele, mis on vajalikud majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks. Veelgi enam, see peaks toetama tootlikkuse kasvu, kalandussektoris tegutsejate rahuldavat elatustaset, stabiilseid turgusid ning see peaks tagama ressursside kättesaadavuse ning tarnete jõudmise tarbijani mõistliku hinna eest.
(10)
Kõige olulisem on integreerida keskkonnaküsimused paremini ÜKPsse, mis peaks saavutama liidu keskkonnapoliitika ja strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja sihid. ÜKP eesmärk on kasutada mere bioloogilisi elusressursse viisil, mis taastaks ja hoiaks kalavarusid sellisel tasemel, mis tagaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse võimaluse korral 2015. aastaks ja hiljemalt 2020. aastaks. ÜKP puhul tuleks rakendada kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi. Seega peaks EMKF andma panuse merekeskkonna kaitsesse, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/56/EÜ (12).
(11)
ÜKP ja IMP kulude rahastamine üheainsa fondi, EMKFi, kaudu peaks lahendama lihtsustamisvajaduse probleemi ning peaks tugevdama mõlema poliitikavaldkonna integreerimist. Koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise laiendamine töötlemisele ja turustamisele, mis hõlmab hüvitist äärepoolseimatele piirkondadele, kontrolli ja andmekogumist ning haldamist ja ka IMPd, peaks ühtlasi aitama kaasa lihtsustamisele, vähendama halduskoormust nii komisjoni kui ka liikmesriikide jaoks ning saavutama suurema ühtsuse ja antava toetuse tõhususe.
(12)
Liidu eelarvest tuleks ÜKP ja IMP kulusid rahastada ühe fondi, EMKFi, kaudu - seda kas eelarve täitmisel otsese või koostöös liikmesriikidega. Eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega ei tohiks kohaldada vaid kalanduse, vesiviljeluse ja kohalikel vajadustel põhineva arengu toetamise meetmetele, vaid ka töötlemisele ja turustamisele, äärepoolseimatele piirkondadele makstavale hüvitisele, kontrollile ning andmekogumisele ja ka IMPle. Otsest eelarve täitmist tuleks kohaldada teaduslikele nõuannetele, erikontrolli- ja jõustamismeetmetele, piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele tehtavatele vabatahtlikele maksetele, nõuandekomisjonidele, turuteabele ja IMP rakendamise toimingutele ning teavitustegevusele. Täpsustada tuleks, mis tüüpi tegevus kvalifitseerub EMKFist rahastatavaks.
(13)
Tarvis on eristada kontrolli- ja õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise meetmete neid kategooriaid, mida koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raamistikus kaasrahastatakse, ning kategooriaid, mis jäävad eelarve otsese täitmise raamistikku. Väga oluline on piirata vahendeid, mis koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames eraldatakse kontrollile ja andmekogumisele, luues mõlema meetmekategooria vahel paindlikkuse.
(14)
Määruse (EL) nr 1380/2013 kohaselt pannakse EMKFi kaudu liidu rahaline toetus sõltuma sellest, kas liikmesriigid ja käitajad järgivad ÜKP eeskirju. Selle nõude eesmärk on peegeldada liidu kohustust tagada avalikes huvides mere bioloogiliste ressursside säilitamine ÜKP raames ELi toimimise lepingu artikli 3 kohaselt.
(15)
ÜKP eesmärkide saavutamist õõnestataks, kui EMKFi kaudu antav liidu rahaline toetus eraldataks käitajatele, kes eelnevalt ei vastanud nõuetele, mis on seotud avaliku huviga säilitada mere bioloogilised ressursid. Seega peaksid käitajate esitatud taotlused olema kõlblikud EMKFist rahastamist saama vaid tingimusel, et asjaomased käitajad ei ole teatava ajavahemiku jooksul enne toetusetaotluse esitamist pannud toime tõsist õigusrikkumist, süütegu ega pettust ning ei ole olnud seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade liidu nimekirja kantud või koostööd mitte tegevate kolmandate riikidena määratletud riigi lipu all sõitvate laevade käitamise, haldamise ega omamisega, nagu see on sätestatud käesolevas määruses.
(16)
Lisaks sellele peaksid toetusesaajad täitma vastuvõetavuse nõudeid ka pärast toetusetaotluse esitamist, kogu toimingu teostamise aja jooksul ja viie aasta jooksul pärast toetusesaajale viimase makse tegemist.
(17)
Kui toetusesaajad ei täida rahastamiskõlblikkuse ja vastupidavuse tingimusi, peaksid kohalduma finantstagajärjed ja -korrektsioonid. Sellise finantskorrektsiooni suuruse kindlakstegemiseks tuleks arvesse võtta toetusesaaja õigusrikkumise, süüteo või pettuse olemust, raskusastet, kestust ja korduvust ning EMKFi panuse tähtsust toetusesaaja majandustegevusele.
(18)
ÜKP eesmärkide saavutamist õõnestaks ka see, kui EMKFi kaudu antav liidu rahaline toetus makstaks välja liikmesriikidele, kes ei täida oma ÜKP eeskirjadega ette nähtud kohustusi, näiteks andmete kogumist ja kontrollikohustuse rakendamist. Lisaks sellele valitseb nende kohustuste täitmata jätmise korral oht, et liikmesriigid ei suuda tuvastada kõlbmatuid toetusetaotlusi ega rahastamiskõlbmatuid toiminguid.
(19)
Ettevaatusabinõudena, et ennetada rahastamiskõlbmatuid makseid ning ergutada liikmesriike ÜKP eeskirju järgima, tuleks näha ette sätted maksetähtaja edasilükkamiseks ja maksete peatamiseks ehk meetmed, mis on ajaliselt ja ulatuselt piiratud. Kindlate ja pöördumatute tagajärgedega finantskorrektsioone tuleks kohaldada vaid kulutustele, mida mõjutavad õigusnormide rikkumise juhtumid.
(20)
Selleks et parandada koordineeritust ja nende fondide ühtlustatud rakendamist, mis annavad toetust ühtekuuluvuspoliitika raames, nimelt Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Ühtekuuluvusfond, maaelu arengu fondid ja merendus- ja kalandussektori fondid, nimelt vastavalt Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja EMKF, on määruses (EL) nr 1303/2013 kehtestatud kõikidele neile fondidele (Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid) ühissätted. Lisaks määrusele (EL) nr 1303/2013 hõlmab käesolev määrus ÜKP ja IMP sektorite iseärasuste tõttu täiendavaid erisätteid.
(21)
Rakenduskavale ja kogu programmitsükli jooksul tuleks kohaldada proportsionaalsuse põhimõtet, võttes arvesse liikmesriikide asjaomaste haldusasutuste suurust ja rakenduskavale eraldatud riiklike kulutuste kogusummat.
(22)
Komisjon peaks olemasolevate kulukohustuste assigneeringute jaotuse iga aasta esitama liikmesriikide kaupa, kasutades objektiivseid ja läbipaistvaid kriteeriume. Need kriteeriumid peaksid hõlmama kalandus- ja vesiviljelussektori suurust mõõtvaid näitajaid, kontrolli ja andmekogumiskohustuste ulatust, varasemaid kulujaotisi kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1198/2006 ja varasemat kasutust kooskõlas määrusega (EÜ) nr 861/2006.
(23)
ÜKP kontekstis on ülioluline teatavate konkreetsete eeltingimuste täitmine, eriti seoses püügivõimsuse aruande ja mitmeaastaste vesiviljelust käsitleva riikliku strateegiakava esitamise ja tõendatud haldussuutlikkusega, et täita kalanduse haldamise andmenõudeid ning kehtestada liidu kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise süsteemi rakendamine.
(24)
Kooskõlas lihtsustamise eesmärgiga peaks kõikide EMKFi tegevuste, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise alla, kaasa arvatud kontroll ja andmekogumine, aluseks olema üksainus rakenduskava liikmesriigi kohta olenevalt asjaomase liikmesriigi siseriiklikust struktuurist. Programmitöö peaks hõlmama ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020. Ühtainsat rakenduskava koostades peaksid liikmesriigid tagama, et rakenduskava sisu ja maht kajastaks lihtsustamise eesmärki. Igas rakenduskavas tuleks kindlaks määrata strateegia selliste sihtide saavutamiseks, mis seonduvad EMKFi liidu prioriteetidega, ning meetmete valik. Programmitöö peaks olema vastavuses nende liidu prioriteetidega, kuid samal ajal peaks see olema kohandatud kohalike oludega ning täiendama teisi liidu poliitikavaldkondi, eriti maaelu arengu poliitikat ja ühtekuuluvuspoliitikat.
(25)
Väikesemahulise rannapüügi edendamiseks peaksid liikmesriigid, kellel oluline osa väikesemahulise rannapüügi segmendis, lisama oma rakenduskavadele väikesemahulise rannapüügi arengu, konkurentsivõime ja jätkusuutlikkuse tegevuskava.
(26)
Selleks et aidata kaasa EMKFi rakendamisel lihtsustamise eesmärgi saavutamisele ning vähendada kontrollikulutusi ja veamäära, peaksid liikmesriigid võimalikult suurel määral kasutama ära võimalust kasutada lihtsustatud toetusvorme, mis on ettenähtud määruses (EL) nr 1303/2013.
(27)
ÜKPs sätestatud kontrollikohustuse jõustamise eesmärgil peaksid liikmesriigid kooskõlas liidu prioriteetidega, mille komisjon on selles poliitikavaldkonnas vastu võtnud, koostama kontrolli käsitleva rakenduskava osa. Rakenduskava kohandamiseks arenevate kontrolli- ja õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise vajadustega tuleks rakenduskavade kontrolliosad regulaarselt läbi vaadata, arvestades muudatusi liidu ÜKP kontrolli- ja õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise poliitika prioriteetides. Muudatused peaks heaks kiitma komisjon. Jätkuva paindlikkuse tagamiseks tegevuste kavandamisel kontrollivaldkonnas tuleks kontrolli käsitleva rakenduskava osa läbivaatamisel kohaldada lihtsustatud menetlust.
(28)
Liikmesriigid peaksid kooskõlas liidu mitmeaastase programmiga koostama andmekogumist käsitleva rakenduskava osa, nagu on osutatud nõukogu määruses (EÜ) nr 199/2008 (13). Andmekogumise konkreetsete vajadustega kohanemiseks peaksid liikmesriigid koostama kooskõlas nimetatud määrusega töökava, mis peaks saama komisjoni heakskiidu.
(29)
Otsese eelarve täitmise alla kuuluvad vahendid, välja arvatud komisjoni tehniline abi, peaksid olema eesmärkidega eelnevalt kindlaks määratud 5-protsendilise paindlikkuse määraga ning neid tuleks reguleerida iga-aastaste töökavadega.
(30)
Püügitegevuse konkurentsivõime ja majandustulemuste suurendamiseks on väga oluline ergutada ja toetada investeeringuid innovatsiooni. Suurema osalemise soodustamiseks tuleks lihtsustada innovatsioonitoetuse taotlemise korda.
(31)
Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada kalandus- ja merendustegevuste konkurentsivõimet ja majandustulemusi. Seega peaks EMKF toetama nõuandeteenuseid, koostööd teadlaste ja kalurite vahel, kutseõpet ja elukestvat õpet, ning peaks ergutama teadmiste levitamist, ning aitama parandada käitajate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet ning edendada sotsiaaldialoogi. Selleks et tunnustada nende rolli kalapüügiga tegelevates kogukondades, tuleks teatavatel tingimustel anda toetust ka füüsilisest isikust kalurite abikaasadele ja kooselupartneritele nende ametialast arengut soodustava kutseõppe, elukestva õppe, teadmiste levitamise ja suhtlusvõrgustike loomise jaoks.
(32)
Selleks et aidata noori, kellel on kalandussektoris raskusi tööturule pääsemisel püsiva finantskriisi ajal, peaks EMKF hakkama toetama praktikaprogramme ja säästvate kalandustavade kursusi ning merekeskkonna bioressursside kaitsmist.
(33)
Olles teadlik võimalustest, mida mitmekesistamine väikesemahulise rannapüügiga tegelevatele kaluritele pakub, ning nende üliolulisest rollist rannikualade kogukondades, peaks EMKF toetama investeeringuid, mis aitavad muuta kalurite sissetuleku mitmekesisemaks, arendades välja lisategevusi, sealhulgas laevadesse tehtavaid investeeringuid, kalandusturismi, restorane, kalandusega seotud keskkonnateenuseid ja kalandusega seotud haridustegevust.
(34)
Uute majandustegevuste loomine ja arendamine kalandussektoris tekitab noortele kaluritele rahalisi raskusi ning seda tuleks võtta arvesse EMKFi vahendite jaotamisel ja suunamisel. Selline areng on oluline liidu kalandussektori konkurentsivõime seisukohalt. Seepärast tuleks ette näha toetus kalandustegevusega alustavatele noortele kaluritele, et hõlbustada nende jaoks tegevuse alustamist. Selle EMKFi kohaselt toetatavate uute majandustegevuste elujõulisuse tagamiseks peaks toetuse andmine sõltuma uute oskuste ja pädevuste omandamisest. Starditoetust peaks olema võimalik anda ainult esimese kalalaeva ostuks.
(35)
Pardal tervise ja ohutusvajaduste täitmise tagamiseks peaks EMKF toetama investeeringuid, mis hõlmavad ohutust, töötingimusi, tervist ja hügieeni pardal, kui toetatavad investeeringud lähevad kaugemale kui liidu või siseriikliku õiguse nõuded.
(36)
Tuleks kehtestada eeskirjad kaluritele ja kalalaevade omanikele toetuste eraldamise ja rahaliste hüvitiste maksmise kohta püügitegevuse ajutise peatamise korral, kui selline peatamine on otseselt tingitud teatavatest kaitsemeetmetest, välja arvatud kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine ja eraldamine, on ette nähtud teatavates liidu või riiklikes kalanduse majandamiskavades või tuleneb säästva kalapüügi partnerluslepingute või nende protokollide pikendamata jätmisest. Sellised eeskirjad tuleks samuti kehtestada püügitegevuse püsiva lõpetamise puhuks.
(37)
EMKFil peaks teatud tingimustel olema võimalik panustada ühisfondidesse, mis pakuvad kaluritele rahalisi hüvitisi majandusliku kahju eest, mis on põhjustatud ebasoodsatest ilmastikutingimustest, keskkonnajuhtumist või päästmiskuludest.
(38)
Püügitegevuse kohandamiseks püügivõimalustele vastavaks peaks EMKFil olema võimalik toetada püügivõimaluste eraldamise süsteemide kavandamist, arendamist, seiret, hindamist ja haldamist.
(39)
Ülioluline on EMKFi kaasata keskkonnaprobleemid ja toetada ÜKP kaitsemeetmete rakendamist, võttes samas arvesse tingimuste erinevust liidu vetes. Sel eesmärgil on hädavajalik töötada välja kaitsemeetmete piirkondlik lähenemisviis.
(40)
Samamoodi peaks EMKF toetama kalapüügi mõju vähendamist merekeskkonnale, eriti ökoinnovatsiooni edendamise, selektiivsemate vahendite ja varustuse kasutamise ning meetmete kaudu, mille eesmärk on kaitsta ja taastada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust, ökosüsteeme ning nende pakutavaid teenuseid kooskõlas ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiaga 2020. aastani.
(41)
Kooskõlas strateegia „Euroopa 2020” kliimamuutuste mõju vähendamise ja energiatõhususega seotud põhieesmärgiga peaks EMKFil olema võimalik toetada laevadesse tehtavaid investeeringuid ja energiaauditeid.
(42)
Kliimamuutuste mõju leevendamiseks ja kalalaevade energiatõhususe parandamiseks peaks olema võimalik toetada põhi- või lisamootorite ajakohastamist või asendamist, kui valikumenetluses eelistatakse väikesemahulise rannapüügiga tegelevaid käitajaid, et parandada nende juurdepääsu rahastamisele, ja tingimusel, et suuremad laevad panustavad mootorivõimsuse vähendamisse.
(43)
Selleks et mitte ohustada ÜKP reformi jätkusuutlikkuse eesmärki, tuleks piirata rahalise toetuse summasid, mida võidakse eraldada selliste laevastiku meetmete jaoks nagu tegevuse ajutine peatamine või püsiv lõpetamine ja mootorite asendamine, ning tuleks piirata ajavahemikku, mille kestel võib sellist rahalist toetust anda püsiva lõpetamise jaoks.
(44)
Kooskõlas ÜKPga kehtestatud tagasiheitekeeluga peaks EMKF toetama investeeringuid, mille eesmärk on kasutada püütud soovimatut kala võimalikult hästi ning suurendada vähe kasutust leidvate saagiosade väärtust. Arvestades ressursside nappust, peaks EMKF püütud kala väärtuse maksimeerimiseks toetama ka laevadesse tehtavaid investeeringuid, mille eesmärk on lisada püütavale kalale kaubanduslikku väärtust.
(45)
Olles teadlik kalasadamate, lossimiskohtade ja varjualuste tähtsusest, peaks EMKF toetama asjaomaseid investeeringuid, eriti energiatõhususe, keskkonnakaitse ja lossitud kalapüügitoodete kvaliteedi suurendamiseks ning ohutuse ja töötingimuste parandamiseks.
(46)
Liidu jaoks on esmatähtis jätkusuutliku tasakaalu saavutamine mageveeressursside ja nende kasutamise vahel. Seega, võttes nõuetekohaselt arvesse keskkonnamõju ja tagades samal ajal nende sektorite jätkuva majandusliku elujõulisuse, tuleks ette näha sobivad meetmed, et toetada kalapüüki sisevetel.
(47)
Kooskõlas komisjoni 19. septembri 2002. aasta teatistega Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Euroopa vesiviljeluse säästva arengu strateegia” ning komisjoni 29. aprilli 2013. aasta teatisega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide komiteele pealkirjaga „ELi vesiviljeluse säästva arendamise strateegilised suunised”, ÜKP eesmärkidega ja strateegiaga „Euroopa 2020” peaks EMKF toetama keskkonnaalaselt, majanduslikult ja sotsiaalselt säästva vesiviljelusmajanduse arendamist.
(48)
Kuna vesiviljeluspiirkondadest välja pääsenud organismid võivad looduslikku mereelustikku mõjutada, ei peaks EMKF toetama geneetiliselt muundatud organismide kasvatamist.
(49)
Vesiviljelus toetab majanduskasvu ning töökohtade loomist ranniku- ja maapiirkondades. Seetõttu on ülioluline, et EMKF oleks kättesaadav vesiviljelusettevõtetele, eriti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd), ning aitaks kaasa uute vesiviljelusettevõtjate toomisele sellesse ettevõtlusvaldkonda. Vesiviljelustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu peaks EMKFist olema võimalik toetada uuenduslikke toiminguid ja vesiviljelusettevõtete üldist arengut, kaasa arvatud mittetoidulist ja avamere vesiviljelust ning lisategevusi, nagu kalandusturism, vesiviljelusega seotud keskkonnateenused või haridustegevus.
(50)
Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada vesiviljelustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega peaks EMKFist olema võimalik toetada elukestvat õpet ja võrgustiku loomist, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada käitajate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet.
(51)
Vesiviljelusalade ja -infrastruktuuride arengule kaasaaitamiseks peaks EMKFist olema võimalik toetada riiklikke ja piirkondlikke ametiasutusi strateegiliste valikute tegemisel, eelkõige vesiviljeluse arendamiseks kõige sobivamate alade kindlaksmääramisel ja kaardistamisel.
(52)
Keskkonnaalaselt, sotsiaalselt ja majanduslikult säästva vesiviljeluse edendamiseks peaks EMKFist olema võimalik toetada keskkonnateadlikke vesiviljelustegevusi, vesiviljelusettevõtete ümberkujundamist keskkonnajuhtimisele sobivaks, auditeerimissüsteemide kasutamist ning üleminekut mahepõllumajanduslikule vesiviljelusele. Samamoodi peaks EMKFist olema võimalik toetada vesiviljelust, mis osutab erilisi keskkonnateenuseid.
(53)
Olles teadlik tarbijakaitse tähtsusest, peaks EMKFist olema võimalik ette näha põllumajandustootjatele piisav toetus, et ennetada ning leevendada ohtu rahva- ja loomatervisele, mida võib tekitada vesiviljeluse kasvatustegevus.
(54)
Tunnistades vesiviljelustegevuste investeerimisriski, peaks EMKFist olema võimalik edendada ärikeskkonna stabiilsust, panustades vesiviljelusvarude kindlustusse, tagades tootjatele sissetuleku juhuks, kui ilmnevad tavatud tootmisega seotud kaod, eriti looduskatastroofide, ebasoodsate ilmastikutingimuste, järskude veekvaliteedi muutuste, haiguste või kahjurite ning tootmisrajatiste hävinemise tõttu.
(55)
Arvestades, et kohalikel vajadustel põhinev lähenemisviis kohalikule arengule on mitme aasta jooksul tõestanud oma kasulikkust kalanduse ja vesiviljeluse ning ka maapiirkondade arendamise edendamisel, võttes täielikult arvesse mitme sektori vajadusi sisemise arengu järele, tuleks tulevikus selle toetamist jätkata ja tugevdada.
(56)
Kalandus- ja vesiviljelusvaldkondades peaks kohalikel vajadustel põhinev kohalik areng aitama kaasa uuenduslikele meetoditele, mis looksid majanduskasvu ja töökohti, eriti kalapüügitoodetele väärtuse lisamise ja kohaliku majanduse mitmekesistamise kaudu uute majandustegevuste, kaasa arvatud tegevuste suunas, mida pakuvad nn sinine kasv ja laialdasemad merendussektorid.
(57)
Kalandus- ja vesiviljelussektorite säästev areng peaks aitama saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke, milleks on edendada sotsiaalset kaasatust ja vaesuse vähendamist, luua töökohti ning soodustada kohalikul tasandil innovatsiooni. See peaks samuti aitama kaasa territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgi saavutamisele, mis on peamisi ELi toimimise lepingu prioriteete.
(58)
Kohalikel vajadustel põhinevat kohalikku arengut tuleks rakendada avaliku-, era- ja kodanikuühiskonna sektori esindajatest koosnevate ning kohalikku ühiskonda õigesti peegeldavate kohalike partnerluste altpoolt tulevate algatuste kaudu. Need kohalikud osalejad sobivad kõige paremini mitmesektoriliste kogukondlikult juhitavate kohaliku arengu strateegiate koostamiseks ja rakendamiseks, et täita kohaliku kalanduspiirkonna vajadusi. On oluline tagada, et ühelgi huvirühmal ei oleks kalanduse kohalike tegevusrühmade otsuseid tegevates organites üle 49 % hääleõigusest.
(59)
Selle lähenemisviisi oluline tunnus on kohalike partnerlustevaheline võrkude loomine. Koostöö kohalike partnerluste vahel on seetõttu oluline arengu soodustamise vahend, mida EMKF peaks toetama.
(60)
Kalanduspiirkondade toetamist EMKFi kaudu antavat toetust tuleks koordineerida teistest liidu fondidest kohaliku arengu toetuseks antava toetusega, mis peaks hõlmama kõiki kogukondlikult juhitavate kohalike arengustrateegiate ettevalmistamise ja rakendamise aspekte ning kalanduse kohalike tegevusrühmade tegevust, nagu ka kohaliku piirkonna elavdamiseks ja kohaliku partnerluse töös hoidmise kulusid.
(61)
Kalanduse ja vesiviljeluse elujõulisuse tagamiseks konkurentsiturul on oluline kehtestada sätted, mis toetaksid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (14) rakendamist, nagu ka käitajate turustamis- ja töötlemistegevust, mille eesmärk on maksimeerida kalapüügi- ja vesiviljelustoodete väärtust. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nende tegevuste edendamisele, mis integreerivad tarneahelasse tootmis-, töötlemis- ja turustamistegevusi või koosnevad uuenduslikest protsessidest või meetoditest. Toetuse andmisel tuleks eelistada tootjaorganisatsioone ja nende ühendusi. Tootmise ja äriplaani puhul saavad toetust ainult sellised organisatsiooni ja ühendused. Uue tagasiheitekeelu poliitikaga kohanemiseks peaks EMKF toetama ka soovimatu püügi töötlemist.
(62)
Määruses (EL) nr 1379/2013 on turgude stabiilsuse edendamise eesmärgil nähtud ette inimtoiduks kasutatavate kalapüügitoodete ladustamismehhanism. Ülemineku tagamiseks turusekkumismehhanismidelt uuele tootmis- ja turustustegevuse planeerimise ja haldamise lähenemisele, tuleks EMKFi toetuse maksmine lõpetada 31. detsembriks 2018. aastal.
(63)
Tunnistades kasvavat konkurentsi, millega väikesemahulise rannapüügiga tegelevad kalurid silmitsi seisavad, peaks EMKFist olema võimalik toetada väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite ettevõtlusalgatusi, mis lisavad nende püütavale kalale väärtust, eriti püütavate kalade töötlemise või otseturustamise kaudu.
(64)
Kuna liidu äärepoolseimate piirkondade kalandussektoril on raskusi, eelkõige nende kauguse ja eriliste ilmastikuolude tõttu, peaks EMKFil olema võimalik võtta arvesse sellistes piirkondades valitsevaid ebasoodsaid tingimusi, millele osutatakse ELi toimimise lepingu artiklis 349.
(65)
Selleks et säilitada liidu äärepoolseimatest piirkondadest pärinevate teatud kalapüügi- ja vesiviljelustoodete konkurentsivõimet võrreldes liidu muude piirkondade sarnaste toodetega, kehtestas liit alates 1992. aastast meetmed selliste lisakulude hüvitamiseks kalandussektoris. Ajavahemikul 2007-2013 kohaldatavad meetmed on sätestatud määruses (EÜ) nr 791/2007. Alates 1. jaanuarist 2014. on tarvis jätkata meetmeid teatavate kalapüügi- ja vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel liidu äärepoolseimates piirkondades tekkivate lisakulude hüvitamiseks, et hüvitis aitaks säilitada nimetatud piirkondade käitajate majandusliku elujõulisuse.
(66)
Arvestades erinevaid turustamistingimusi äärepoolseimates piirkondades, samuti saagikuse ja varude ning turunõudluse kõikumisi, peaks asjaomastele liikmesriikidele jääma võimalus määrata neile ette nähtud kogueraldise raames hüvituskõlblikud kalapüügitooted, maksimaalsed hüvitatavad kogused ja hüvitissummad.
(67)
Liikmesriikidel peaks olema õigus diferentseerida neile ette nähtud kogueraldise raames asjaomaste kalapüügitoodete loetelu ja kogused ning hüvitissumma. Samuti peaks neil olema õigus hüvituskavasid kohandada, kui seda nõuavad muutuvad tingimused.
(68)
Liikmesriigid peaksid määrama hüvitissumma tasemel, mis võimaldab teha äärepoolseimate piirkondade ebasoodsatest eritingimustest. Ülemääraste hüvitiste vältimiseks peaks summa olema proportsionaalne hüvitatavate lisakulude suurusega. Seepärast tuleks võtta arvesse ka muid lisakulude suurust mõjutavaid riikliku sekkumise viise.
(69)
Kõige olulisem on, et liikmesriikide ja käitajate käsutuses oleksid vajalikud vahendid, mis võimaldavad kõrgetasemelisi kontrolle ning seega tagada ÜKP eeskirjadele vastavuse, tagades samal ajal vee-elusressursside säästva kasutamise. EMKFil peaks seega olema võimalik toetada liikmesriike ja käitajaid kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1224/2009 (15). Eeskirju järgiva kalanduskultuuri loomise teel peaks see toetus andma panuse jätkusuutlikku majanduskasvu.
(70)
Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust liidu kontrollsüsteemi rakendamisega seotud kulude katteks tuleks ühe fondi loogikat järgiva EMKFi juhtimisel suurendada.
(71)
Kooskõlas liidu kontrolli- ja jõustamispoliitika eesmärkidega näib olevat asjaomane minimaalse aja pühendamine kalanduse kontrolliks patrull-laevade, lennukite ja helikopterite abil, mis peaks olema täpselt sätestatud, et luua alus EMKFi raames antavale toetusele.
(72)
Arvestades liikmesriikidevahelise kontrollikoostöö tähtsust, peaks EMKFis olema võimalik seda eesmärki toetada.
(73)
Kehtestada tuleks meetmed, millega toetatakse liidu mitmeaastases programmis kasutatavate kalandusandmete kogumist, haldamist ja kasutamist, eelkõige et toetada riiklikke programme ning andmete haldamist ja kasutamist teaduslikuks analüüsiks ja ÜKP rakendamiseks. Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust kalandusandmete kogumise, haldamise ja kasutamisega seotud kulude katteks tuleks EMKFi juhtimisel jätkata, järgides seejuures ühe fondi loogikat.
(74)
ÜKP raames võetavad kalavarude majandamist käsitlevad usaldusväärsed ja tõhusad otsused peaksid tuginema teadus- ja koostöötegevustele ning teaduslike ja sotsiaal-majanduslike arvamuste ning soovituste esitamisele, mis on vajalikud ÜKP rakendamiseks ja arendamiseks, sealhulgas biogeograafiliselt tundlikes piirkondades.
(75)
Samuti on tarvis toetada liikmesriikidevahelist koostööd ning asjakohasuse korral ka koostööd kolmandate riikidega andmete kogumisel sama merebasseini ulatuses ning ka koostööd asjaomaste rahvusvaheliste teadusasutustega.
(76)
IMP eesmärk on toetada merede ja ookeanide säästvat kasutamist ning töötada välja koordineeritud, sidus ja läbipaistev otsustusprotsess poliitikavaldkondade kohta, mis mõjutavad ookeane, meresid, saari, rannikualasid ja äärepoolseimaid piirkondi ning merendussektoreid, nagu on kajastatud komisjoni 10. oktoobri 2007. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide komiteele pealkirjaga „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”.
(77)
Liidu IMP rakendamiseks ja edasiarendamiseks on tarvis pikaajalist rahastamist, mida on kajastatud ka määruses (EL) nr 1255/2011 ning nõukogu järeldustes, Euroopa Parlamendi resolutsioonides ning Regioonide Komitee arvamustes. Merenduse edasiarendamine IMP meetmetele ette nähtud rahalise toetuse abil avaldab eeldatavasti olulist mõju majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele.
(78)
EMKF peaks integreeritud merendusjuhtimise edendamist toetama kõikidel tasanditel, eriti heade tavade vahetuse ja merebasseinide strateegiate edasiarendamise ning rakendamise kaudu. Nende strateegiate eesmärk on luua integreeritud raamistik, mis tegeleks Euroopa merebasseinide levinuimate probleemidega ning tugevdaks sidusrühmadevahelist koostööd, et maksimeerida liidu rahastamisvahendite ja fondide kasutamist ning aidata kaasa liidu majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Selle taustal võivad liikmesriikidevahelise koostöö parandamisele suunatud meetmed ja mehhanismid sisaldada piiriülest ja valdkonnaülest koostööd merendussektorite vahel, näiteks tegevusi Euroopa rannavalve teenistuste foorumi raames, et edendada kogemuste ja parimate tavade vahetust tõhususe ja ühtsuse saavutamiseks kehtiva liidu õiguse raames.
(79)
EMKF peaks toetama vahendite edasiarendamist, et tekitada sünergiat algatuste vahel, mida on rakendatud eri sektorites ja mis mõjutavad meresid, ookeane ja rannikuid. See kehtib ka integreeritud mereseire kohta, mille eesmärk on parandada teadlikkust olukorrast merel tõhustatud ja turvalise sektoritevahelise teabevahetuse kaudu. Siiski ei tohiks EMKFi kaudu rahastada toiminguid, mis on seotud mereseirega, mida käsitletakse ELi toimimise lepingu kolmanda osa V jaotises.
(80)
Nende sektorite juhitavate teabesüsteemide vastastikune seos võib teha vajalikuks nende endi rahastamismehhanismide mobiliseerimise sidusal viisil ja kooskõlas ELi toimimise lepinguga. Mereruumi planeerimine ja rannikuala tervikmajandamine on merepiirkondade ning rannikualade säästva arengu jaoks väga olulised ning mõlemad aitavad kaasa ökosüsteemipõhise majandamise eesmärkide saavutamisele ja maa-mere ühenduste loomisele. Need vahendid on olulised ka meie rannikualade, merede ja ookeanide eri kasutusviiside haldamiseks, et tagada nende säästev majandusareng ning stimuleerida piiriüleseid investeeringuid, samal ajal kui direktiivi 2008/56/EÜ rakendamisega määratakse täiendavalt kindlaks merekeskkonnale mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid. Lisaks sellele on tarvis parandada teadmisi meremaailma kohta ning stimuleerida innovatsiooni, aidates kaasa ookeanide ja merede seisundit käsitlevate andmete kogumisele, tasuta jagamisele, korduvkasutamisele ja levitamisele.
(81)
EMKF peaks toetama säästvat majanduskasvu, tööhõivet, innovatsiooni ja konkurentsivõimet merendussektorites ja rannikupiirkondades. Eriti oluline on välja selgitada reguleerivad tõkked ja oskuste puudujäägid, mis takistavad majanduskasvu tärkavates ja tulevastes merendussektorites, nagu ka toimingud, mis on suunatud tehnoloogilisse innovatsiooni tehtavate investeeringute soodustamisele, mis on vajalikud mere- ja merendusrakenduste ettevõtluspotentsiaali suurendamiseks.
(82)
EMKF peaks sidusalt täiendama olemasolevaid ja tulevasi rahastamisvahendeid, mille liit ja liikmesriigid teevad kättesaadavaks riiklikul ja piirkondlikul tasandil, et edendada ookeanide, merede ja rannikualade säästvat majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset arengut, kaitset ja säästvat kasutamist, aidates tõhustada liikmesriikide ja nende rannikualade, saarte ja äärepoolseimate piirkondade koostööd ning võttes arvesse riiklike ja kohalike projektide esmatähtsust ja edusamme. EMKF peaks olema seotud teiste liidu poliitikavaldkondadega, millel võib olla mereline mõõde, eriti Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja teadusuuringute ja energiapoliitika programmiga Horisont 2020, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1291/2013 (16).
(83)
ÜKP eesmärkide saavutamiseks ülemaailmsel tasandil osaleb liit aktiivselt rahvusvaheliste organisatsioonide töös. Seetõttu on väga oluline, et liit annaks panuse niisuguste organisatsioonide töösse, mis aitavad tagada kalavarude säilitamist ning säästvat kasutamist avamerel ja kolmandate riikide vetes. Rahvusvahelistele organisatsioonidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust tuleks jätkata EMKFi juhtimisel, järgides seejuures ühe fondi loogikat.
(84)
ÜKP sisemise juhtimise parandamiseks ja nõuandekomisjonide tõhusa töö tagamiseks on vajalik, et nõuandekomisjonidele tagataks piisav ning pidev rahastamine, et neil oleks võimalik täita tõhusalt oma nõuandvat rolli ÜKP raames. Ühe fondi loogika kohaselt tuleks määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel piirkondlikele nõuandekomisjonidele antav toetus asendada EMKFi raames makstava toetusega nõuandekomisjonidele.
(85)
Tehnilise abina peaks EMKF soodustama rakenduskava rakendamist, muu hulgas edendades lihtsa ja läbipaistva rakendamise saavutamiseks uuenduslikke lähenemisviise ja tavasid. Tehniline abi peaks hõlmama ka kalanduse kohalike tegevusrühmade Euroopa võrgustiku loomist, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet, vahetada kogemusi ja toetada koostööd kohalike partnerluste vahel.
(86)
Tõhusa partnerluse ja liidu abi nõuetekohase edendamise huvides tuleks ette näha sätted võimalikult ulatusliku teabe kohta liidu abist ja selle avalikustamise kohta. Selle teabe ja avalikustamisega seotud aspektide eest ning komisjonile võetud meetmetest teatamise eest peaksid vastutama abi andmist korraldavad asutused.
(87)
Käesoleva määruse alusel rahastatavate toimingute puhul - nii otsese eelarve täitmisel kui ka eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega - on vajalik tagada liidu finantshuvide kaitse, kohaldades nõuetekohaselt huvide kaitset käsitlevaid asjakohaseid õigusakte, ning samuti tagada, et liikmesriigid ja komisjon korraldavad asjakohaseid kontrolle.
(88)
Määruses (EL) nr 1380/2013 osutatud ÜKP eritingimustega tegelemiseks ja ÜKP eeskirjade järgimisele kaasaaitamiseks tuleks kehtestada määruses (EL) nr 1303/2013 sätestatud maksetähtaja edasilükkamise eeskirjade lisasätted. Kui liikmesriik või käitaja ei ole täitnud oma ÜKP kohustusi või kui komisjonil on tõendeid, mis viitavad ÜKP eeskirjade eiramisele, peaks komisjonil olema ettevaatusabinõuna õigus maksetähtaegu edasi lükata.
(89)
Lisaks maksetähtaegade edasilükkamise võimalusele ja selleks, et vältida ilmset riski maksta välja rahastamiskõlbmatuid kulusid, peaks komisjonil olema õigus peatada maksed, mis on seotud ÜKP eeskirjade tõsise eiramisega liikmesriikide poolt.
(90)
Rakenduskava üle tuleks teostada seiret ning seda hinnata, et parandada selle kvaliteeti ja näidata selle saavutusi. Komisjon peaks kehtestama ühise seire- ja hindamissüsteemi raamistiku, millega muu hulgas tagatakse asjakohase teabe (sh liikmesriikidelt pärinev teave) õigeaegne kättesaadavus. Sellega seoses tuleks määrata kindlaks näitajate loetelu ning komisjon peaks erieesmärkidega seoses hindama EMKFi poliitika mõju.
(91)
Vastutust rakenduskava rakendamise seire eest peaksid jagama korraldusasutus ja selleks eesmärgiks loodud seirekomisjon. Selleks tuleks korraldusasutuse ja seirekomisjoni vastavaid kohustusi täpsustada. Rakenduskava seire peaks hõlmama komisjonile saadetava iga-aastase rakendamise aruande koostamist.
(92)
Rahastamisvõimalusi ja projekti toetusesaajaid käsitleva teabe kättesaadavuse ja läbipaistvuse suurendamise eesmärgil peaks igas liikmesriigis olema üks veebisait või veebiportaal, mille kaudu antakse teavet kõikide rakenduskavade kohta, sealhulgas loetelud toimingutest, mida iga rakenduskava raames toetatakse. Kõikide liikmesriikide selleteemalised veebisaidid peaksid olema kättesaadavad ka üheltainsalt ametlikult liidu veebisaidilt, et lihtsustada eri liikmesriikide kodanikele juurdepääsu kõikide liikmesriikide avaldatud andmetele. See teave peaks laiemale avalikkusele ja ennekõike liidu maksumaksjatele andma mõistliku, mõõdetava ja konkreetse arusaama sellest, kuidas liidu rahastamist EMKFi raames kasutatakse. Lisaks sellele eesmärgile peaks asjaomaste andmete avaldamine täiendavalt tutvustama liidu rahastamise taotlemise võimalust. Ilma, et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (17) kohaldamist, võib selline avaldamine kooskõlas siseriikliku õigusega hõlmata eraisikute nimesid.
(93)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva määruse teatavate vähemolulisi osi, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte järgmise kohta: ajavahemiku ning asjakohase ajavahemiku algus- või lõpukuupäevade kindlaksmääramine seoses vastuvõetavuse kriteeriumidega; kõikide rahaliste vahendite soovitusliku jaotuse protsendimäära kohandamine vastavalt otsese eelarve täitmise eesmärkidele; hügieeni, tervise ja ohutusega seotud investeeringute ning töötingimustega seotud investeeringute, pardal oleva või isikliku varustuse puhul rahastamiskõlblike toimingute ja kulude kindlaksmääramine; rahastamiskõlblike kulude kindlaksmääramine seoses merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitsmise ja taastamise meetmega säästva püügitegevuse raamistikus; rahastamiskõlblike kulude kindlaksmääramine varustusse või kalalaevadesse tehtavate investeeringute toetamiseks, mille eesmärk on vähendada saasteainete või kasvuhoonegaaside heiteid ja suurendada kalalaevade energiatõhusust; äärepoolseimate piirkondade spetsiifilistest tingimustest tingitud lisakulude arvutamiskriteeriumide määratlemine; selliste liikmesriikidepoolse eeskirjade eiramisjuhtude kindlaksmääramine, mis võivad põhjustada maksetähtaegade edasilükkamist või peatamist; kohaldatavate finantskorrektsioonide taseme kindlaksmääramise kriteeriumide ja kindla määra või ekstrapoleeritud rahaliste korrektsioonide kohaldamise kriteeriumide kehtestamine; ühise seire ja hindamise süsteemi sisu ja struktuuri kindlaksmääramine.
(94)
Selleks et hõlbustada sujuvat üleminekut määruses (EÜ) nr 1198/2006 sätestatud kavalt käesoleva määrusega kehtestatud kavale, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte üleminekusätete kehtestamise kohta.
(95)
Käesoleva määruse alusel delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel on eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(96)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, esitamaks iga-aastase ühise halduse raames võetavateks kohustusteks olemasolevate üldvahendite jaotuse liikmesriikide kaupa; kiitmaks heaks rakenduskavad ja nende muudatused; kiitmaks heaks andmekogumise riiklikud kavad; võtmaks vastu iga-aastased töökavad komisjoni algatatud tehnilise abi kohta; sedastamaks, et on tõendeid selle kohta, et liikmesriik on rikkunud tõsiselt oma ÜKPga ette nähtud kohustusi; sedastamaks, et liikmesriik ei ole täitnud oma ÜKP kohustusi ning peatamaks kõik rakenduskava vahemaksed või osa nendest; tegemaks finantskorrektsioone, tühistades kogu või osa liidu toetusest rakenduskavale. Komisjon peaks kõnealused rakendusaktid vastu võtma, kohaldamata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 182/2011 (18).
(97)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile samuti anda rakendamisvolitused seoses rakenduskava elementide esitamisega; eeskirjadega rakenduskava heakskiitmise ning selle muudatuste esitamise ja heakskiitmise menetlusnormide, vormingute ja ajakavadega; VI jaotise I ja II peatüki kohase iga-aastase töökavaga; äärepoolseimate piirkondade hüvituskava struktuuriga; riigiabi osatähtsuse eri protsendipunktide kohaldamisega; mudeliga, mida liikmesriigid kasutavad finantsandmete esitamisel komisjonile; liidu prioriteetidega seotud näitajate kindlaksmääramisega; eeskirjadega liikmesriikide esitatava teabe, samuti andmevajaduse ja võimalike andmeallikate vahelise sünergia kohta; rakendamise aastaaruannete formaadi ja esitamisega ning aspektidega, mida tuleb kajastada eelhindamisaruannetes. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 ning kõnealuste rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust.
(98)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile lisaks anda rakendamisvolitused seoses liidu kontrollitegevuse ja õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise tegelike prioriteetide vastuvõtmisega ja nendes tehtavate muudatuste täpse kirjeldamisega; korraldusasutuste antud andmete esitamiseks eeskirjade sätestamisega ning embleemi loomise ja standardvärvide määratluse toimingust ja juhenditest teavitamise ja avalikustamise meetmete tehniliste kirjeldustega. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas määrusega (EL) nr 182/2011. Kiirema ja lihtsama menetluse tagamiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust.
(99)
Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid struktuuriprobleemide tõttu, millega puututi kokku kalandus-, vesiviljelus- ja merendussektorite väljaarendamisel, ning samuti liikmesriikide piiratud finantsvahendite tõttu piisavalt saavutada, küll aga saab neid rakenduskavade raames rahastatavate toimingute ulatuse ja mõju tõttu asjakohastele prioriteetidele keskenduva mitmeaastase rahalise toetuse tagamisega paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(100)
Käesoleva määrusega sätestatud toetuskava asendab määruses (EÜ) nr 2328/2003, määruses (EÜ) nr 861/2006, määruses (EÜ) nr 1198/2006, määruses (EÜ) nr 791/2007, määruses (EL) nr 1255/2011 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 103 sätestatud toetuskavasid. Seetõttu tuleks nimetatud määrused ja nimetatud säte alates 1. jaanuarist 2014 kehtetuks tunnistada. Käesolev määrus ei peaks aga mõjutama sellise abi jätkamist või muutmist, mille komisjon on kiitnud heaks määruse (EÜ) nr 1198/2006 alusel või mis tahes muude õigusaktide alusel, mida kohaldatakse sellise abi suhtes 31. detsembril 2013. aastal.
(101)
On asjakohane viia käesoleva määruse kohaldamisaeg vastavusse nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1303/2013 kohaldamisajaga. Seepärast tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Määruses sätestatakse liidu finantsmeetmed, et viia ellu:
a)
ühist kalanduspoliitikat (ÜKP),
b)
mereõigusega seotud asjakohaseid meetmeid,
c)
kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade ja sisevete kalapüügi säästvat arengut ning
d)
integreeritud merenduspoliitikat (IMP).
Artikkel 2
Geograafiline kohaldamisala
Käesolevat määrust kohaldatakse liidu territooriumil elluviidavate toimingute suhtes, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.
Artikkel 3
Mõisted
1. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist, kasutatakse käesolevas määruses mõisteid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 4, määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 5 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 ning määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 2.
2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „ühine teabejagamiskeskkond” (CISE)- detsentraliseeritud ülesehitusega süsteemide võrgustik, mis on loodud kasutajate vahel teabe vahetamiseks eesmärgiga suurendada teadlikkust merel toimuvast tegevusest;
2) „sektoriülene tegevus”- ELi toimimise lepingus viidatud algatused, mis on eri sektoritele ja/või sektoripoliitikatele vastastikku kasulikud ning mida ei ole võimalik täiel määral saavutada vastavate poliitikavaldkonna meetmete abil;
3) „elektrooniline registreerimis- ja aruandlussüsteem (ERS)”- määruses (EÜ) nr 1224/2009 viidatud andmete elektroonilise registreerimise ja aruandluse süsteem;
4) „Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk”- võrk, millega integreeritakse asjakohased riigisisesed merevaatlus- ja andmekavad ühtseks ning juurdepääsetavaks Euroopa ressursiks;
5) „kalandus- ja vesiviljeluspiirkond”- mere-, jõe- või järvekaldaga, sealhulgas tiikide või valgalaga piirkond, kus märkimisväärne osa tööhõivest on seotud kalanduse või vesiviljelusega ning mis on geograafilises, majanduslikus ja sotsiaalses mõttes funktsionaalselt terviklik ning mille liikmesriik on sellisena määratlenud;
6) „kalur”- liikmesriigi tunnustatud isik, kes tegeleb töönduspüügiga;
7) „kalapüük sisevetel”- laevade või muude, sealhulgas jääpüügiks mõeldud seadmetega püügitegevus sisevetel töönduslikul eesmärgil;
8) „rannikuala tervikmajandamine”- strateegiad ja meetmed, mida on näiteks kirjeldatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovituses 2002/413/EÜ (19) Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia elluviimiseks;
9) „merenduse integreeritud juhtimine”- ookeane, meresid ja rannikupiirkondi mõjutavate kõigi sektoripoliitikate koordineeritud juhtimine liidu tasandil;
10) „integreeritud merenduspoliitika” või „IMP”- liidu poliitika, mille eesmärk on soodustada koordineeritud ja ühtset otsustamist, et maksimeerida säästvat arengut, majanduskasvu ja sotsiaalset ühtekuuluvust liikmesriikides, ning eelkõige liidu rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades ning ka merendussektorites ühtse merenduspoliitika ja asjakohase rahvusvahelise koostöö kaudu;
11) „integreeritud mereseire”- liidu algatus, mille eesmärk on sektori- ja piiriülese teabevahetuse ning koostöö kaudu suurendada Euroopa merede seire tõhususust ja mõjusust;
12) „mereruumi planeerimine”- protsess, milles asjakohased liikmesriigi ametiasutused analüüsivad ja korraldavad inimtegevust merepiirkondades, et saavutada ökoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed eesmärgid;
13) „meede”- toimingute kogum;
14) „väikesemahuline rannapüük”- kalapüük kalalaevadega, mille üldpikkus on alla 12 meetri ja mis ei kasuta veetavaid püügivahendeid, mis on loetletud komisjoni määruse (EÜ) nr 26/2004 (20) I lisa tabelis 3;
15) „sisevetel tegutsevad kalalaevad”- laevad, mis tegelevad sisevetel töönduspüügiga ja mis ei ole kantud liidu kalalaevastiku registrisse.
II JAOTIS
ÜLDRAAMISTIK
I PEATÜKK
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi loomine ja eesmärgid
Artikkel 4
Loomine
Käesolevaga luuakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF).
Artikkel 5
Eesmärgid
EMKF aitab kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele:
a)
konkurentsivõimelise, keskkonnasäästliku, majanduslikult elujõulise ja sotsiaalselt vastutustundliku kalanduse ja vesiviljeluse edendamine;
b)
ÜKP elluviimise soodustamine;
c)
kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava territoriaalse arengu edendamine;
d)
liidu IMP arendamise ja rakendamise soodustamine ühtekuuluvuspoliitikat ning ÜKP täiendaval viisil.
Nimetatud eesmärkide taotlemine ei too kaasa püügivõimsuste suurenemist.
Artikkel 6
Liidu prioriteedid
EMKF annab oma panuse, et viia ellu strateegiat „Euroopa 2020” ning ÜKP-d. Selles järgitakse järgmisi liidu prioriteete kalanduse, vesiviljeluse ja nendega seotud tegevuste säästva arengu valdkonnas, mis kajastuvad määruses (EL) nr 1303/2013 osutatud strateegilise raamistiku asjaomastes valdkondlikes eesmärkides:
1)
Keskkonnasäästliku, ressursitõhusa, uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistel põhineva kalanduse edendamine järgmiste erieesmärkide taotlemise kaudu:
a)
kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale, sealhulgas soovimatu püügi vältimine ja vähendamine nii palju kui võimalik;
b)
veeorganismide mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitsmine ja taastamine;
c)
püügivõimsuse ja olemasolevate püügivõimaluste vahel tasakaalu tagamine;
d)
kalandusettevõtete, sealhulgas väikesemahulise rannikupüügilaevastiku konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine ning ohutuse ja töötingimuste parandamine;
e)
tehnoloogilise arengu, innovatsiooni, sealhulgas energiatõhususe suurendamise ja teadmiste edasiandmise tõhustamise toetamine;
f)
kutsealase koolituse, uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine.
2)
Keskkonnasäästliku, ressursitõhusa, uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistel põhineva vesiviljeluse soodustamine järgmiste erieesmärkide taotlemise kaudu:
a)
tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste edasiandmise tõhustamise toetamine;
b)
vesiviljelusega seotud ettevõtete, eelkõige VKEde, konkurentsivõime ja elujõulisuse tugevdamine, sealhulgas ohutuse ja töötingimuste parandamine;
c)
veeorganismide mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitsmine ja taastamine ning vesiviljelusega seotud ökosüsteemide arvukuse suurendamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine;
d)
kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse ning loomatervise ja loomade heaolu ning rahvatervise ja turvalisuse edendamine;
e)
kutsealase koolituse, uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine.
3)
ÜKP elluviimise soodustamine järgmiste erieesmärkide taotlemise kaudu:
a)
teaduslike teadmiste parandamine ja nendega varustamine, nagu ka andmete kogumise ja haldamise parandamine;
b)
seire, kontrolli ja õigus- ja haldusnormide täitmise tagamise toetamine, suurendades sealjuures institutsioonilist suutlikkust ja avaliku halduse tulemuslikkust täiendavat halduskoormust tekitamata.
4)
Tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamine järgmiste erieesmärkide taotlemise kaudu: majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade loomise edendamine ning tööalase konkurentsivõime ja tööjõu liikuvuse toetamine ranniku- ja siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest, sealhulgas tegevuse mitmekesistamine kalanduses ja selle laiendamine meremajanduse muudesse sektoritesse.
5)
Turustuse ja töötlemise soodustamine järgmiste erieesmärkide taotlemise kaudu:
a)
kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu parem korraldus;
b)
investeeringute soodustamine töötlemis- ja turustussektoris.
6)
IMP elluviimise soodustamine.
II PEATÜKK
Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine
Artikkel 7
Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine
1. V jaotisega hõlmatud meetmeid rahastatakse EMKFist kooskõlas liidu ja liikmesriikide koostöös toimuva eelarve täitmise põhimõttega ning määruses (EL) nr 1303/2013 sätestatud ühiste eeskirjadega.
2. VI jaotisega hõlmatud meetmeid rahastatakse EMKFist kooskõlas eelarve otsese täitmise põhimõttega.
III PEATÜKK
Abi üldpõhimõtted eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
Artikkel 8
Riigiabi
1. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse liikmesriikide poolt kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjatele antava abi suhtes ELi toimimise lepingu artikleid 107, 108 ja 109.
2. ELi toimimise lepingu artikleid 107, 108 ja 109 ei kohaldata siiski liikmesriikide maksete suhtes, mida tehakse ELi toimimise lepingu artikli 42 reguleerimisalas kooskõlas käesoleva määrusega.
3. Riigisiseseid sätteid, mille alusel kehtestatakse riiklik rahastamine, mis läheb kaugemale käesoleva määruse lõikes 2 osutatud makseid käsitlevatest sätetest, käsitatakse tervikuna lõike 1 alusel.
4. Komisjon võib ELi toimimise lepingu I lisas loetletud kalapüügi- ja vesiviljelustoodete puhul, mille suhtes kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikleid 107, 108 ja 109, kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 108 lubada ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimate piirkondade eraldatusest, saarelisest asendist ja äärepoolseimast asukohast tulenevate eriliste piirangute leevendamiseks tegevusabi andmist nimetatud piirkondades kalapüügi- ja vesiviljelustoodete tootmis-, töötlemis- ja turustamissektorites.
Artikkel 9
Konkreetsed eeltingimused
EMKFi suhtes kohaldatakse IV lisas viidatud konkreetseid eeltingimusi.
IV PEATÜKK
Taotluste vastuvõetavus ja rahastamiskõlbmatud toimingud
Artikkel 10
Taotluste vastuvõetavus
1. Käitajate esitatud taotlused EMKFist toetuse saamiseks ei ole käesoleva artikli lõike 4 kohaselt kindlaks määratud ajavahemikuks vastuvõetavad, kui pädev asutus on teinud kindlaks, et asjaomane käitaja:
a)
on nõukogu määruse (EÜ) nr 1005/2008 (21) artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 kohaselt pannud toime tõsise õigusrikkumise;
b)
on olnud seotud selliste laevade käitamise, haldamise või omamisega, mis on kantud määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 40 lõikes 3 sätestatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade liidu nimekirja, või selliste riikide lipu all sõitvate laevade käitamise, haldamise või omamisega, mis on arvatud koostööd mittetegevate kolmandate riikide hulka, nagu on sätestatud sama määruse artiklis 33;
c)
on toime pannud ÜKP õigusnormide tõsise rikkumise, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt vastu võetud muudes seadusandlikes aktides, või
d)
on toime pannud mõne Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/99/EÜ (22) artiklites 3 ja 4 sätestatud õigusrikkumise, kui toetusetaotlus esitatakse käesoleva määruse V jaotise II peatüki kohaselt.
2. Toetusesaaja täidab lõike 1 punktides a-d osutatud tingimusi ka pärast taotluse esitamist ning kogu toimingu teostamise aja jooksul ja viie aasta jooksul pärast nimetatud toetusesaajale viimase makse tegemist.
3. Sellise käitaja esitatud taotlus, kelle puhul pädev asutus on kindlaks teinud, et ta on toime pannud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitset käsitleva konventsiooni (23) artiklis 1 määratletud pettuse seoses Euroopa Kalandusfondi (EKF) või EMKFiga, ei ole käesoleva artikli lõike 4 kohaselt kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul vastuvõetav.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte järgmise kohta:
a)
käesoleva artikli lõigetes 1 ja 3 osutatud ajavahemiku kindlaksmääramine, mille pikkus on proportsionaalne raske õigusrikkumise, süüteo või pettuse olemuse, raskusastme, kestuse ja korduvusega ning mis on vähemalt üks aasta;
b)
käesoleva artikli lõigetes 1 ja 3 osutatud ajavahemiku algus- või lõpukuupäevad.
5. Liikmesriigid nõuavad, et EMKFile taotlusi esitavad käitajad esitaksid korraldusasutusele allkirjastatud avalduse, milles kinnitavad, et nad järgivad käesoleva artikli lõikes 1 loetletud kriteeriume ega ole EKFi või EMKFi suhtes pannud toime käesoleva artikli lõikes 3 osutatud pettust. Liikmesriigid kontrollivad enne toimingule heakskiidu andmist avalduse tõele vastavust, tuginedes määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 93 osutatud riiklikus õigusrikkumiste registris kättesaadavale teabele või muudele kättesaadavatele andmetele.
Esimese lõigu kohaldamisel edastab liikmesriik teise liikmesriigi taotlusel määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 93 osutatud riiklikus õigusrikkumiste registris sisalduva teabe.
Artikkel 11
Rahastamiskõlbmatud toimingud
Järgmised toimingud ei ole EMKFist toetuse saamiseks rahastamiskõlblikud:
a)
laeva püügivõimsust suurendavad toimingud või seadmed, mis suurendavad laeva võimekust leida kala;
b)
uute kalalaevade ehitus või import;
c)
püügitegevuse ajutine või alaline peatamine, kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti;
d)
uurimuslik kalapüük;
e)
ettevõtte omandi üleminek;
f)
varude otsene taasasustamine, välja arvatud juhul, kui see on liidu õigusaktis selgesõnaliselt ette nähtud looduskaitsemeetmena või kui tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega.
III JAOTIS
FINANTSRAAMISTIK
Artikkel 12
Eelarve täitmine
1. Käesoleva määruse V jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raamistikus vastavalt määruse (EL) nr 1303/2013 artiklile 4.
2. Komisjon täidab käesoleva määruse VI jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet otse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (24) artikli 58 lõike 1 punktiga a.
3. Otsese eelarve täitmise raames eelarve kulukohustuse osaline või tervikuna tühistamine komisjoni poolt peab olema, kui see on asjakohane, kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 ja käesoleva määruse artikliga 123.
4. Kohaldatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklitega 30 ja 53.
Artikkel 13
Eelarvevahendid eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
1. EMKFist aastateks 2014 - 2020 võetavate kulukohustuste tarvis olevad rahalised vahendid, mis on eraldatud meetmeteks eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega on 5 749 331 600 eurot jooksevhindades kooskõlas II lisas sätestatud iga-aastase jaotusega.
2. Lõikes 1 nimetatud eelarvevahenditest eraldatakse 4 340 800 000 eurot kalanduse, vesiviljeluse ning kalanduspiirkondade säästvaks arenguks, turustuse ja töötlemisega seotud meetmeteks ning liikmesriikide algatusel antavaks tehniliseks abiks V jaotise I, II, III, IV ja VII peatüki alusel, välja arvatud artikkel 67.
3. Lõikes 1 nimetatud eelarvevahenditest eraldatakse 580 000 000 eurot artiklis 76 osutatud kontrolli- ja täitmise meetmetele.
4. Lõikes 1 nimetatud eelarvevahenditest eraldatakse 520 000 000 eurot artiklis 77 osutatud andmekogumismeetmetele.
5. Lõikes 1 osutatud eelarvevahenditest eraldatakse V jaotise V peatüki kohaselt äärepoolseimatele piirkondadele kompensatsiooniks 192 500 000 eurot. See kompensatsioon ei ületa aasta lõikes:
a)
6 450 000 eurot Assooride ja Madeira puhul;
b)
8 700 000 eurot Kanaari saarte puhul;
c)
12 350 000 eurot ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud Prantsuse äärepoolseimate piirkondade puhul.
6. Lõikes 1 osutatud eelarvevahenditest eraldatakse 44 976 000 eurot artiklis 67 osutatud ladustamisabile.
7. Lõikes 1 osutatud eelarvevahenditest eraldatakse V jaotise VIII peatükis osutatud IMP meetmetele 71 055 600 eurot.
8. Liikmesriikidel on võimalus kasutada lõigetes 3 ja 4 osutatud vahendeid vaheldumisi.
Artikkel 14
Eelarvevahendid otsesel eelarve täitmisel
1. EMKFist eraldatakse otsese eelarve täitmise kohastele meetmetele, mida on täpsustatud VI jaotise I kuni III peatükis, aastateks 2014-2020 647 275 400 eurot jooksevhindades.
2. VI jaotise I ja II peatüki puhul on rahaliste vahendite soovituslik jaotus artiklites 82 ja 85 sätestatud üldeesmärkide vahel esitatud III lisas.
3. Komisjon võib lõikes 2 osutatud soovituslikest protsendimääradest kõrvale kalduda, kuid mitte rohkem kui 5 % rahastamispaketi väärtusest iga üksikjuhtumi korral.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte III lisas sätestatud soovituslike protsendimäärade kohandamiseks.
Artikkel 15
Vahehindamine
Komisjon vaatab läbi VI jaotise I ja II peatüki rakendamise, sealhulgas III lisas esitatud rahaliste vahendite soovitusliku jaotuse kohandamise vajaduse ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 30. juuniks 2017 vahehindamise aruande saavutatud tulemuste ning EMKFi kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta.
Artikkel 16
Finantsjaotus eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
1. Artikli 13 lõigetes 2 - 7 osutatud liikmesriikide kulukohustusteks saadaolevad vahendid ajavahemikuks 2014 - 2020, mis on sätestatud II lisa tabelis, määratakse kindlaks järgmiste objektiivsete kriteeriumide alusel:
a)
V jaotise puhul, välja arvatud artiklid 76 ja 77:
i)
tööhõive tase kalanduse ning magevee- ja merevesiviljeluse sektoris, sealhulgas seonduvas töötlemissektoris,
ii)
tootmise tase kalanduse ning magevee- ja merevesiviljeluse sektoris, sealhulgas seonduvas töötlemissektoris, ning
iii)
väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade osakaal kalalaevastikus;
b)
artiklite 76 ja 77 puhul:
i)
asjaomase liikmesriigi kontrolliülesannete ulatus, võttes arvesse riikliku kalalaevastiku ja kontrollitava merepiirkonna suurust, lossimiste mahtu ja kolmandatest riikidest pärit impordi väärtust;
ii)
liikmesriigi käsutuses olevad kontrolliressursid võrrelduna kontrolliülesannete ulatusega, kusjuures käsutuses olevad vahendid määratakse kindlaks merel tehtavate kontrollide ja lossimiste inspekteerimiste arvu arvesse võttes;
iii)
asjaomase liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatus, võttes arvesse riikliku kalalaevastiku suurust, lossimiste ja vesiviljelustootmise mahtu, teaduslike mereseiretegevuste hulka ning nende uuringute arvu, milles liikmesriik osaleb, ning
iv)
olemasolevad andmekogumisressursid võrreldes liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatusega, kusjuures kättesaadavad vahendid määratakse kindlaks andmekogumise riikliku proovivõtu programmi rakendamiseks vajalikku inimressurssi ja tehnilisi vahendeid arvesse võttes;
c)
kõigi meetmete puhul võetakse arvesse rahaliste vahendite varasemat jaotust kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1198/2006 ja varasemat kasutust kooskõlas määrusega (EÜ) nr 861/2006.
2. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, milles sätestatakse iga-aastane koguvahendite jaotus liikmesriikide lõikes.
IV JAOTIS
PROGRAMMITÖÖ
I PEATÜKK
Koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise korras rahastatavate meetmetega seotud programmitöö
Artikkel 17
Rakenduskavade ettevalmistamine
1. Kõik liikmesriigid koostavad ühe rakenduskava, et rakendada EMKFist kaasrahastatavaid artiklis 6 sätestatud liidu prioriteete.
2. Liikmesriigid kehtestavad rakenduskavad tihedas koostöös määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 5 osutatud partneritega.
3. Artikli 18 lõike 1 punktis o osutatud rakenduskava osa kohta võtab komisjon 31. maiks 2014 vastu rakendusaktid, milles sätestab liidu tegelikud prioriteedid õigusnormide täitmise tagamise ja kontrollipoliitika valdkonnas. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 2 osutatud nõuandmenetlusega.
Artikkel 18
Rakenduskava sisu
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 27 nimetatud koostisosadele peab rakenduskava sisaldama järgmist:
a)
olukorra analüüs, tuues välja tugevad ja nõrgad küljed, võimalused ja ohud, ning kavaga hõlmatud geograafilisel alal, sealhulgas vajaduse korral merebasseinides käsitlemist vajavate vajaduste kindlaksmääramine.
Analüüsi ülesehitus lähtub käesoleva määruse artiklis 6 sätestatud liidu asjaomastest prioriteetidest ning on vajaduse korral kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 34 osutatud vesiviljelust käsitleva mitmeaastase riikliku strateegiakavaga ning edusammudega hea keskkonnaseisundi saavutamisel direktiivi 2008/56/EÜ artiklis 5 osutatud merestrateegia väljatöötamise ja rakendamise abil. Töökohtade, keskkonna, kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise ning innovatsiooni edendamisega seotud erivajadusi hinnatakse seoses liidu prioriteetidega, et määrata kindlaks kõige asjakohasemad lahendused nende valdkondadega seotud iga prioriteedi tasandil;
b)
strateegia kirjeldus määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 27 tähenduses, milles näidatakse, et:
i)
kõikide kavas sisalduvate liidu prioriteetide jaoks on seatud asjakohased eesmärgid, mis põhinevad käesoleva määruse artiklis 109 osutatud ühistel näitajatel;
ii)
asjakohaste põhimeetmete valik on otseselt seotud kõikide kavasse valitud liidu prioriteetidega, võttes arvesse eelhindamisel tehtud järeldusi ja käesoleva lõike punktis a osutatud analüüsi. Käesoleva määruse artikli 34 alusel püügitegevuse püsivaks lõpetamiseks võetavate meetmete osas peab selline kirjeldus sisaldama püügivõimsuse vähendamise eesmärke ja selleks võetavaid meetmeid kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 22. Samuti tuleb lisada käesoleva määruse artiklite 33 ja 34 alusel makstava kompensatsiooni arvutamiseks kasutatud meetodi kirjeldus;
iii)
kavas sisalduvad liidu prioriteetidele eraldatavad rahalised vahendid on põhjendatavad ning seatud eesmärkide saavutamiseks piisavad;
c)
vajaduse korral nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ (25) loodud Natura 2000 alade erivajadused ja programmi panus kalavarude taastamise alade ühtse võrgustiku rajamisse vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artiklile 8;
d)
käesoleva määruse artiklis 9 ja IV lisas osutatud konkreetsete eeltingimuste hinnang ning vajaduse korral määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 19 lõikes 2 osutatud meetmed;
e)
tulemusraamistiku kirjeldus määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 22 ja II lisa tähenduses;
f)
liidu prioriteetide kohaselt valitud ja korraldatud meetmete loetelu;
g)
V jaotise III peatüki kohaste kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade valiku kriteeriumide loetelu;
h)
kogukondlikult juhitavate kohalike arengustrateegiate valikukriteeriumide loetelu kooskõlas V jaotise III peatükiga;
i)
väikesemahulise rannapüügi arengu, konkurentsivõime ja jätkusuutlikkuse tegevuskava liikmesriikide puhul, kus väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate kalalaevade arv ulatub üle 1 000;
j)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 56 osutatud hindamisnõuded ja hindamiskava ning kindlakstehtud vajaduste käsitlemiseks võetavad meetmed;
k)
rahastamiskava, mis tuleb koostada määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 20 arvesse võttes ning kooskõlas käesoleva määruse artikli 16 lõikes 2 viidatud komisjoni rakendusaktiga ning mis sisaldab järgmist:
i)
tabel, milles näidatakse igaks aastaks planeeritud EMKFi kogupanus;
ii)
tabel, milles näidatakse kohaldatavad EMKFi vahendid ja kaasrahastamismäär seoses käesoleva määruse artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetide eesmärkidega ning tehniline abi; erandina käesoleva määruse artikli 94 lõikes 2 sätestatud üldnormist näidatakse tabelis, kui see on asjakohane, eraldi EMKFi vahendid ja kaasrahastamismäärad, mida kohaldatakse toetuse suhtes, millele osutatakse käesoleva määruse artiklites 33, 34, artikli 41 lõikes 2, artiklites 67 ja 70, artikli 76 lõike 2 punktides a-d ja f-l, artikli 76 lõike 2 punktis e ja artiklis 77;
l)
teave vastastikuse täiendavuse ja koordineerimise kohta Euroopa Sotsiaalfondi vahendite ja muude asjakohaste liidu ja riiklike rahastamisvahenditega;
m)
rakendamiskava rakendamiskord, sealhulgas:
i)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 123 viidatud asutuste kindlaksmääramine ning teabe eesmärgil juhtimis- ja kontrollisüsteemi kokkuvõtlik kirjeldus;
ii)
kalanduse kohalike algatusrühmade, korraldusasutuse või määratud asutuste vastavate rollide täpne kirjeldus kogukondlikult juhitava kohaliku arengu strateegiaga seotud kõikide rakendamisülesannete osas;
iii)
seire- ja hindamismenetluste kirjeldus, samuti seirekomisjoni üldkoosseis, millele on osutatud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 48;
iv)
sätted kindlustamaks, et kava avalikustatakse kooskõlas käesoleva määruse artikliga 119;
n)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 5 osutatud partnerite loetelu ja partneritega konsulteerimise tulemused;
o)
seoses eesmärgiga suurendada eeskirjadele vastavust artikli 6 lõike 3 punktis b osutatud kontrollide kaudu ning kooskõlas tegelike prioriteetidega, mis komisjon on kinnitanud vastavalt artikli 17 lõikele 3:
i)
kontrolli, inspekteerimise ja õigusnormide täitmise tagamise süsteemi rakendavate asutuste loetelu ning nende kalandusalase kontrolli, inspekteerimise ja õigusnormide täitmise tagamise jaoks olemasolevate inim- ja finantsressursside ning olemasoleva olulisema varustuse lühikirjeldus, eelkõige laevade, lennukite ja helikopterite arv;
ii)
rakendatavate kontrollimeetmete üldeesmärgid, kasutades ühiseid näitajaid, mis kehtestatakse kooskõlas artikliga 109;
iii)
erieesmärgid, mis tuleb saavutada kooskõlas artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidega ning üksikasjalik teave tegevuse kategooriate kaupa kogu programmitöö perioodi kestuse jooksul;
p)
seoses kalavarude säästva majandamise kohta andmete kogumise eesmärgiga, millele on osutatud artikli 6 lõike 3 punktis a, ning kooskõlas määruse (EÜ) nr 199/2008 artiklis 3 osutatud liidu mitmeaastase programmiga:
i)
andmekogumise kirjeldus kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 25 lõikega 1;
ii)
andmesäilitusmeetodite, -halduse ja -kasutuse kirjeldus;
iii)
kogutud andmete usaldusväärse finants- ja haldusjuhtimise saavutamise suutlikkuse kirjeldus.
Punktis p osutatud rakenduskava seda osa täiendatakse kooskõlas käesoleva määruse artikliga 21.
2. Rakenduskava sisaldab määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 67 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud lihtsustatud ja lisakulude ning saamata jäänud tulu arvutamise meetodeid kooskõlas käesoleva määruse artikliga 96 ja hüvitise arvutamise meetodit kooskõlas kriteeriumidega, mis on käesoleva määruse artikli 40 lõike 1, artiklite 53, 54 ja 55, artikli 56 lõike 1 punkti f ning artikli 67 kohaselt kõigi algatatud tegevuste kohta kindlaks tehtud. Vajaduse korral tuleks lisada ka teave kalanduse kohalikele algatusrühmadele käesoleva määruse artikli 62 kohaselt tehtud ettemaksete kohta.
3. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 kirjeldatud elementide esitusviisi kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 19
Rakenduskava heakskiitmine
1. Kui määruse (EL) nr 1303/2013 artiklist 29 ei tulene teisiti, võtab komisjon rakenduskava heakskiitmiseks vastu rakendusakti.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud rakendusaktide vastuvõtmiseks uurib komisjon, kas artikli 18 lõike 1 punkti b alapunktis ii osutatud meetmetega saaks tuvastatud liigse püügivõimsuse tõhusalt kõrvaldada.
Artikkel 20
Rakenduskava muutmine
1. Komisjon võtab rakenduskava muutmise heakskiitmiseks vastu rakendusakti.
2. Muutuvate kontrollivajadustega kohandumiseks võib komisjon iga kahe aasta järel võtta vastu rakendusakti, milles kirjeldatakse üksikasjalikult muudatusi artikli 17 lõikes 3 nimetatud õigusnormide täitmise tagamise ja kontrollipoliitikaga seotud liidu prioriteetides ning vastavaid rahastamiskõlblikke toiminguid, mida tuleb hakata käsitlema prioriteetsetena. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
3. Liikmesriigid võivad esitada oma rakenduskava muudatused, võttes arvesse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud komisjoni rakendusaktides kehtestatud uusi prioriteete. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega tuleb rakenduskava muudatused vastu võtta lihtsustatud menetluses kooskõlas artikli 22 lõikega 2.
Artikkel 21
Andmekogumise töökava
1. Käesoleva määruse artikli 18 lõike 1 punkti p kohaldamiseks esitavad liikmesriigid igal aastal määruse (EÜ) nr 199/2008 artikli 4 lõike 4 kohaselt enne sellele aastale eelneva aasta 31. oktoobrit, millest alates töökava tuleb kohaldada, komisjonile elektrooniliselt andmekogumise töökavad, välja arvatud juhul, kui olemasolev kava on endiselt kohaldatav, mille korral teavitavad nad sellest komisjoni. Nimetatud kavade sisu peab olema kooskõlas nimetatud määruse artikli 4 lõikega 2.
2. Komisjon kiidab rakendusaktiga lõikes 1 osutatud töökava heaks sellele aastale eelneva aasta 31. detsembriks, millest alates töökava tuleb kohaldada.
Artikkel 22
Menetlusnormid ja ajakavad
1. Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, et sätestada menetlusnormid, vormingud ja ajakavad seoses järgmisega:
a)
rakenduskavade heakskiitmine;
b)
rakenduskavade muutmiseks esitatud ettepanekute esitamine ja heakskiitmine, sealhulgas nende jõustumine ning ettepanekute esitamise sagedus programmitöö perioodi jooksul;
c)
artikli 20 lõikes 3 viidatud muudatusettepanekute esitamine ja heakskiitmine;
d)
andmekogumise töökavade esitamine.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Menetlusi ja ajakavasid lihtsustatakse järgmistel juhtudel:
a)
rakenduskavade muutmine rahaliste vahendite ülekandmiseks, tingimusel et üle kantud rahalised vahendid ei ületa 10 % asjaomasele liidu prioriteedile eraldatud summast;
b)
rakenduskavade muutmine meetmete või asjakohaste toiminguliikide ning seonduva teabe ja näitajate kasutuselevõtmise või tühistamise osas;
c)
rakenduskavade muutmine meetmete kirjelduse, sealhulgas rahastamiskõlblikkuse tingimuste osas;
d)
artikli 20 lõikes 3 osutatud muudatused, samuti artikli 18 lõike 1 punktis n osutatud töökava osa edasine muutmine.
3. Lõiget 2 ei kohaldata artiklites 33 ja 34 ning artikli 41 lõikes 2 osutatud meetmete suhtes.
II PEATÜKK
Otsese eelarve täitmise korras rahastatavate meetmetega seotud programmitöö
Artikkel 23
Iga-aastane töökava
1. VI jaotise rakendamiseks võtab komisjon rakendusaktidega vastu iga-aastased töökavad kooskõlas kõnealustes peatükkides sätestatud eesmärkidega. VI jaotise I ja II peatüki puhul võetakse need rakendusaktid vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Iga-aastane töökava sisaldab:
a)
rahastatavate tegevuste kirjeldus ja kõikide tegevuste taotletavad eesmärgid kooskõlas artiklis 82 ja 85 sätestatud eesmärkidega. Samuti sisaldab see märget igale tegevusele eraldatud summa kohta, rakendamise soovituslikku ajakava ning teavet rakendamise kohta;
b)
toetuste ja seonduvate meetmete peamised hindamiskriteeriumid, mis kehtestatakse selliselt, et tagada töökavas esitatud eesmärkide parim saavutamine, ning kaasrahastamise ülemmäär.
V JAOTIS
KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA TOIMUVA EELARVE TÄITMISE KORRAS RAHASTATAVAD MEETMED
I PEATÜKK
Kalanduse säästev areng
Artikkel 24
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse kaasa artikli 6 lõikes 1 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärkide saavutamisele.
Artikkel 25
Üldtingimused
1. Käesoleva peatüki alusel toetust saanud kalalaeva omanik ei tohi seda laeva üle anda väljapoole liitu vähemalt viie aasta jooksul alates toetusesaajale toetusmakse tegeliku tegemise kuupäevast. Kui laev antakse siiski kõnealuse ajavahemiku jooksul üle, peab liikmesriik toimingu jaoks alusetult makstud summad tagasi nõudma proportsionaalselt selle ajaga, mille puhul käesoleva lõike esimeses lauses sätestatud tingimus ei olnud täidetud.
2. Tegevuskulud ei ole rahastamiskõlblikud, välja arvatud juhul, kui see on käesolevas peatükis selgelt sätestatud.
3. EMKFi kogu rahaline toetus artiklites 33 ja 34 osutatud meetmetele ning artiklis 41 osutatud põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks ei tohi olla suurem järgmisest kahest ülemmäärast:
a)
6 000 000 eurot või
b)
15 % liikmesriigi poolt artikli 6 lõigetes 1, 2 ja 5 sätestatud liidu prioriteetidele eraldatud liidu rahalisest toetusest.
4. EMKFi kogu rahaline toetus artikli 29 lõikes 4 osutatud meetmetele ei tohi ületada 5 % liikmesriigile eraldatud liidu rahalisest toetusest.
5. Artikli 33 alusel kalalaevade omanikele antud rahaline toetus arvestatakse maha laeva omanikele sama laeva eest artikli 34 alusel antud toetusest.
Artikkel 26
Innovatsioon
1. Kalanduse valdkonnas innovatsiooni stimuleerimiseks võib EMKF toetada projekte, mille eesmärk on töötada välja või võtta kasutusele uusi või oluliselt parendatud tooteid ja varustust, uusi või parendatud protsesse ja tehnikaid ning uusi või parendatud juhtimis- ja korraldussüsteeme, sealhulgas töötlemise ja turustamise tasandil.
2. Käesoleva artikli alusel rahastatavaid toiminguid viib ellu liikmesriigi või liidu tunnustatud teadus- või tehnikaasutus või neid toiminguid viiakse ellu koostöös selle asutusega. See teadus- või tehnikaasutus valideerib selliste toimingute tulemusi.
3. Käesoleva artikli alusel rahastatavate toimingute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 119 piisaval määral avalikustama.
Artikkel 27
Nõuandeteenused
1. Käitajate üldise tulemuslikkuse ja konkurentsivõime parandamiseks ning säästva kalanduse edendamiseks võib EMKF toetada:
a)
teostatavusuuringuid ja nõuandeteenuseid, milles hinnatakse käesoleva peatüki alusel potentsiaalselt rahastamiskõlblike projektide elujõulisust;
b)
keskkonnasäästlikkust käsitlevat kutsealast nõustamist, keskendudes püügitegevuse tõttu mere-, maismaa- ja mageveeökosüsteemidele avalduva negatiivse mõju piiramisele ja võimaluse korral kaotamisele;
c)
äri- ja turustamisstrateegiaid käsitlevat kutsealast nõustamist.
2. Lõikes 1 osutatud teostatavusuuringuid, nõuandeteenuseid ja nõustamist pakuvad nõutava pädevusega teadus-, akadeemilised, kutse- või tehnikaasutused või majandusnõustamisega tegelevad üksused.
3. Lõikes 1 osutatud toetust antakse käitajatele ja kaluriorganisatsioonidele, sealhulgas tootjaorganisatsioonidele või avalik-õiguslikele asutustele.
4. Kui lõikes 1 osutatud toetus ei ole suurem kui 4 000 eurot, võib toetusesaaja valida kiirmenetluse teel.
Artikkel 28
Teadlaste ja kalurite partnerlused
1. Teadlaste ja kalurite vahel teadmiste edasiandmise soodustamiseks võib EMKF toetada:
a)
võrgustikke, partnerluslepinguid ja ühinguid ühe või mitme sõltumatu teadusasutuse ja kalurite või ühe või mitme kaluriorganisatsiooni vahel, milles võivad osaleda tehnikaasutused;
b)
punktis a osutatud võrgustike, partnerluslepingute või ühingute raames toimuvat tegevust.
2. Lõike 1 punktis b osutatud tegevus võib hõlmata andmete kogumist ja haldamist, uuringuid, katseprojekte, teadmiste ja uurimistulemuste levitamist, seminare ja parimaid tavasid.
3. Lõikes 1 osutatud toetust võib anda avalik-õiguslikele asutustele, kaluritele, kaluriorganisatsioonidele, kalanduse kohalikele algatusrühmadele ja valitsusvälistele organisatsioonidele.
Artikkel 29
Inimkapitali, töökohtade loomise ja sotsiaaldialoogi edendamine
1. Inimkapitali, töökohtade loomise ja sotsiaaldialoogi edendamiseks võib EMKF toetada:
a)
kutsealast koolitust, elukestvat õpet, ühisprojekte, majandus-, tehnika-, õigus- või teadusalaste teadmiste ja uuenduslike tavade levitamist ning uute kutseoskuste omandamist, eelkõige seoses mere ökosüsteemide säästva majandamise, hügieeni, tervishoiu, ohutuse, merendussektori tegevuste, innovatsiooni ja ettevõtlusega;
b)
suhtlusvõrgustike loomist ning kogemuste ja parimate tavade vahetamist sidusrühmade vahel, sealhulgas meeste ja naiste võrdseid võimalusi, naiste rolli kalurikogukondades ning väikesemahulise rannapüügi või jalgsi püügiga seotud alaesindatud rühmi edendavate organisatsioonide vahel;
c)
kalureid, sotsiaalpartnereid ja muid asjaomaseid sidusrühmi hõlmava sotsiaaldialoogi edendamist liidu, riigisisesel, piirkondlikul või kohalikul tasandil.
2. Lõikes 1 osutatud toetust võib anda ka füüsilisest isikust kalurite abikaasadele või - siseriiklikus õiguses tunnustatud juhtudel ja ulatuses - füüsilisest isikust kalurite elukaaslastele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/41/EL (26) artikli 2 punktis b sätestatud tingimustele.
3. Lõike 1 punktis a osutatud toetust võidakse anda alla 30-aastaste liikmesriigi poolt töötuks tunnistatud isikute („koolitatav”) koolitamiseks mitte rohkem kui kahe aasta jooksul. Selline toetus piirdub koolituse toetamisega sellise väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatava kalalaeva pardal, mille omanik on vähemalt 50-aastane kutseline kalur, koolitatava ja laevaomaniku vahelise lepingu alusel, mida asjaomane liikmesriik on tunnustanud, sealhulgas määruses (EL) nr 1380/2013 määratletud säästvate kalapüügi tavade ja mere bioloogiliste ressursside kaitsmise alaste kursuste puhul. Koolitatavaga koos peab pardal olema vähemalt 50-aastane kutseline kalur.
4. Lõikes 3 osutatud toetust antakse kutselistele kaluritele koolitatava tasu ja asjaomaste kulude katmiseks ning see arvutatakse vastavalt määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 67 lõikele 5, võttes arvesse asjaomase liikmesriigi majanduslikku olukorda ja elatustaset. Iga toetusesaaja puhul on sellise toetuse ülemmäär programmitöö perioodi jooksul 40 000 eurot.
Artikkel 30
Mitmekesistamine ja uut liiki sissetulekud
1. EMKF võib toetada investeeringuid, mis aitavad muuta kalurite sissetuleku mitmekesisemaks, arendades välja lisategevusi, sh investeeringud laevadesse, kalandusturismi, restoranidesse, kalandusega seotud keskkonnateenustesse ning kalandusega seotud haridustegevusse.
2. Lõike 1 kohast toetust antakse kaluritele, kes:
a)
esitavad äriplaani oma uue tegevuse arendamiseks;
b)
omavad piisavaid kutseoskusi, mida võib omandada artikli 29 lõike 1 punkti a alusel rahastatavate toimingute abil.
3. Lõike 1 kohast toetust antakse ainult siis, kui lisategevused on seotud kalurite kalandusalase põhitegevusega.
4. Lõike 1 alusel antav toetus ei tohi olla suurem kui 50 % äriplaanis igaks toiminguks ette nähtud eelarvest ning on kõige rohkem 75 000 eurot iga toetusesaaja kohta.
Artikkel 31
Starditoetus noortele kaluritele
1. EMKFist võib anda ettevõtlusalast starditoetust noortele kaluritele.
2. Käesoleva artikli kohast toetust võib anda ainult esimese kalalaeva ostuks:
a)
mille üldpikkus on alla 24 meetri;
b)
mis on seadmestatud kalapüügiks merel;
c)
mille vanus jääb vahemikku 5-30 aastat, ning
d)
mis kuulub laevastiku osasse, mille kohta on ilmnenud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 22 lõikes 2 osutatud püügivõimsuse aruandest, et selle laevastiku osa püügivõimsus on tasakaalus selle jaoks kättesaadavate püügivõimalustega.
3. Käesoleva artikli tähenduses tähendab mõiste „noor kalur” füüsilist isikut, kes soovib esmakordselt soetada kalalaeva ning kes taotluse esitamise ajal on alla 40 aastane ning on vähemalt viis aastat töötanud kalurina või on läbinud samaväärse kutseõppe. Liikmesriigid võivad määratleda täiendavaid objektiivseid kriteeriume, mille alusel võivad noored kalurid saada käesoleva artikli kohast toetust.
4. Käesoleva artikli kohane toetus ei ületa 25 % kalalaeva ostumaksumusest ega ole ühelgi juhul rohkem kui 75 000 eurot noore kaluri kohta.
Artikkel 32
Tervishoid ja ohutus
1. Kalurite hügieeni-, tervishoiu-, ohutus- ja töötingimuste parandamiseks võib EMKF toetada laevadesse või individuaalvarustusse tehtavaid investeeringuid, kui need investeeringud lähevad kaugemale liidu või liikmesriigi õiguse kohastest nõuetest.
2. Käesoleva artikli alusel antakse toetust kaluritele või kalalaevade omanikele.
3. Kui toiminguks on kalalaeva tehtav investeering, antakse toetust ainult üks kord sama liiki investeeringu kohta sama kalalaeva puhul programmitöö perioodi jooksul. Kui toiminguks on individuaalvarustusse tehtav investeering, antakse toetust ainult üks kord sama liiki varustuse kohta sama toetusesaaja puhul programmitöö perioodi jooksul.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks käesoleva artikli lõike 1 alusel rahastamiskõlblike toimingute liigid.
Artikkel 33
Püügitegevuse ajutine peatamine
1. EMKF võib toetada püügitegevuse ajutiseks peatamiseks võetavaid meetmeid järgmistel juhtudel:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artiklites 12 ja 13 vastavalt osutatud komisjoni meetmete või liikmesriigi erakorraliste meetmete või nimetatud määruse artiklis 7 osutatud kaitsemeetmete (sh bioloogilise taastumise perioodide) rakendamise korral;
b)
säästva kalapüügi partnerluslepingute või nende protokollide pikendamata jätmise korral;
c)
kui ajutine peatamine on ette nähtud kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1967/2006 (27) vastu võetud majandamiskavas või määruse (EL) nr 1380/2013 artiklite 9 ja 10 kohaselt vastu võetud mitmeaastases kavas ning kui teaduslike nõuannete põhjal on püügikoormust vaja vähendada selleks, et täita vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikele 2 ja artikli 2 lõike 5 punktile a osutatud eesmärgid.
2. Lõikes 1 osutatud toetust võib anda kõige rohkem kuueks kuuks laeva kohta ajavahemikul 2014-2020.
3. Lõikes 1 osutatud toetust võib anda ainult:
a)
aktiivsete laevadena registreeritud liidu kalalaevade omanikele, kes on toetustaotluse esitamise päevale eelneval kahel kalendriaastal merel püügiga tegelenud vähemalt 120 päeva, või
b)
kaluritele, kes on merel püügitegevuse ajutise peatamisega seotud liidu kalalaeva pardal toetustaotluse esitamise päevale eelneval kahel kalendriaastal töötanud vähemalt 120 päeva.
4. Kogu asjaomaste kalalaevade või asjaomaste kalurite püügitegevus peatatakse reaalselt. Pädev asutus veendub, et asjaomane kalalaev on püügitegevuse ajutise peatamise ajavahemikul kogu püügitegevuse peatanud.
Artikkel 34
Püügitegevuse püsiv lõpetamine
1. EMKF võib toetada ainult neid püügitegevuse püsivaks lõpetamiseks võetavaid meetmeid, mis on seotud laevade lammutamisega, tingimusel et:
a)
see sisaldub rakenduskavas, nagu on osutatud artiklis 18, ja
b)
püügitegevuse püsiv lõpetamine on võimaliku vahendina ette nähtud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 22 lõikes 4 osutatud tegevuskavas, mille kohaselt asjaomane laevastiku osa ei ole tegelikult tasakaalus selle osa jaoks kättesaadavate püügivõimalustega.
2. Lõike 1 kohast toetust võib anda:
a)
aktiivsena registreeritud liidu kalalaevade omanikele, kes on toetustaotluse esitamise päevale eelneva kahe kalendriaasta jooksul merel kalapüügiga tegelenud vähemalt 90 päeva aastas, või
b)
kaluritele, kes on merel püügitegevuse püsiva lõpetamisega seotud liidu kalalaeva pardal toetustaotluse esitamise päevale eelneval kahel kalendriaastal töötanud vähemalt 90 päeva aastas.
3. Asjaomased kalurid lõpetavad reaalselt kogu püügitegevuse. Sellise toetuse saajad peavad püügitegevuse tegelikku lõpetamist tõendama pädevale asutusele. Kui kalurid alustavad taas püügitegevust vähem kui kahe aasta jooksul alates toetustaotluse esitamise kuupäevast, makstakse hüvitis pro rata temporis põhimõttel tagasi.
4. Käesoleva artikli alusel võib toetust anda kuni 31. detsembrini 2017.
5. Käesoleva artikli kohast toetust võib anda ainult pärast seda, kui samaväärne püügivõimsus on liidu kalalaevastiku registrist lõplikult eemaldatud ning kalalaevatunnistused ja kalapüügiload on samuti alatiseks ära võetud. Sellise toetuse saaja ei või uut kalalaeva registreerida viie aasta jooksul pärast toetuse saamist. Riigiabist toetatava püügitegevuse püsiva lõpetamise tulemusena tekkiva püügivõimsuse vähenemise tõttu vähendatakse püsivalt ja samaväärselt määruse (EL) nr 1380/2013 II lisas sätestatud püügivõimsuse ülempiiri.
6. Erandina lõikest 1 võidakse anda toetust laevade püügitegevuse püsivaks lõpetamiseks, mis ei ole seotud laevade lammutamisega, tingimusel et laevade uuendamisel muudetakse nende sihtotstarve muuks kui töönduspüügiks.
Lisaks sellele ja merepärandi kaitsmise eesmärgil võidakse anda toetust traditsiooniliste puust laevade püügitegevuse püsivaks lõpetamiseks, mis ei ole seotud laevade lammutamisega, tingimusel et kõnealustele laevadele jääb muinsusfunktsioon maismaal.
Artikkel 35
Ühisfondid ebasoodsate ilmastikutingimuste ja keskkonnajuhtumite jaoks
1. EMKF võib toetada ühisfonde, millest kaluritele makstakse rahalisi hüvitisi ebasoodsatest ilmastikutingimustest või keskkonnajuhtumitest ja püügitegevuse käigus toimunud mereõnnetuse puhul kalurite või kalalaevade päästmiskuludest tingitud majandusliku kahju eest.
2. Lõike 1 kohaldamisel tähendab mõiste „ühisfond” liikmesriigi poolt siseriikliku õiguse kohaselt akrediteeritud skeemi, mille kaudu saavad sellega ühinenud kalurid end kindlustada niisuguse majanduskahju vastu, mis on põhjustatud lõikes 1 sätestatud sündmustest.
3. Liikmesriigid tagavad, et välditakse ülemäärast hüvitamist, mis võib tuleneda käesoleva artikli alusel antava toetuse ning muude liidu või riiklike toetusvahendite või erakindlustusskeemide vahendite ühendamisest.
4. Selleks, et olla käesoleva artikli kohaselt rahastamiskõlblik, peab asjaomane ühisfond:
a)
olema liikmesriigi pädeva ametiasutuse poolt akrediteeritud vastavalt siseriiklikele õigusaktidele;
b)
tagama fondi sisse- ja väljamaksete läbipaistvuse ning
c)
kasutama selgeid reegleid tekkinud võla eest vastutuse määramise suhtes.
5. Liikmesriigid määravad kindlaks ühisfondide loomise ja haldamise eeskirjad, eelkõige kaluritele hüvitiste maksmise ja kalurite toetuskõlblikkuse lõikes 1 osutatud ebasoodsate ilmastikutingimuste, keskkonnajuhtumite või mereõnnetuste puhul, ning samuti kõnealuste eeskirjade haldamise ja järgimise seire kohta. Liikmesriigid tagavad, et fondide korralduses nähakse ette karistused kaluritepoolse hooletuse juhtudel.
6. Lõikes 1 nimetatud ebasoodsate ilmastikutingimuste, keskkonnajuhtumite või mereõnnetuste esinemine peab olema ametlikult kinnitatud asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse poolt.
7. Lõikes 1 osutatud rahaline toetus võib olla seotud üksnes selliste summadega, mille ühisfond on kaluritele maksnud rahalise hüvitisena. Fondi moodustamisega seotud halduskulude katmiseks toetust ette ei nähta. Liikmesriigid võivad rahastamiskõlblikke kulusid piirata, kehtestades iga ühisfondi puhul ülemmäärad.
8. Lõikes 1 osutatud rahalist toetust antakse üksnes siis, kui ebasoodsatest ilmastikutingimustest, keskkonnajuhtumist või mereõnnetusest tingitud kahjud on üle 30 % asjassepuutuva ettevõtte aastakäibest, arvutatuna ettevõtte eelneva kolme kalendriaasta keskmise käibe alusel.
9. Algkapital ei tohi tulla EMKFi vahenditest.
10. Kui liikmesriigid otsustavad ühisfondile ülemmäärade kehtestamisega toetuskõlblikke kulusid piirata, esitavad nad oma rakenduskavades nende ülemmäärade üksikasjad ja põhjendused.
Artikkel 36
Kalapüügivõimaluste eraldamise süsteemide toetamine
1. Püügitegevuse kohandamiseks püügivõimalustele vastavaks võib EMKF toetada püügivõimaluste eraldamise süsteemide kavandamist, arendamist, seiret, hindamist ja haldamist.
2. Käesoleva artikli kohast toetust antakse riiklikele asutustele, juriidilistele või füüsilistele isikutele või liikmesriigi poolt tunnustatud kaluriorganisatsioonidele, sealhulgas tunnustatud tootjaorganisatsioonidele, kes haldavad lõikes 1 osutatud süsteeme ühiselt.
Artikkel 37
Kaitsemeetmete kavandamise ja rakendamise ning piirkondliku koostöö toetamine
1. EMKF võib määruse (EL) nr 1380/2013 artiklite 7, 8 ja 11 kohaste kaitsemeetmete ja sama määruse artikli 18 kohase piirkondliku koostöö tõhusaks kavandamiseks ja rakendamiseks toetada:
a)
kaitsemeetmete ja piirkondadeks jaotamise meetmete väljatöötamiseks ja rakendamiseks vajalike tehniliste ja haldusmeetmete kavandamist, arendamist ja seiret;
b)
sidusrühmade osalemist ja liikmesriikidevahelist koostööd kaitsemeetmete ja piirkondadeks jaotamise meetmete kavandamises ja rakendamises.
2. EMKF võib toetada varude otsest taasasustamist lõike 1 alusel ainult juhul, kui see on kaitsemeetmena sätestatud liidu õigusaktis.
Artikkel 38
Kalapüügi poolt merekeskkonnale avaldatava mõju piiramine ning kalapüügi kohandamine vastavalt liikide kaitsele
1. Selleks et vähendada kalapüügi mõju merekeskkonnale, toetada tagasiheite järkjärgulist kaotamist ja hõlbustada üleminekut mere bioloogiliste elusressursside säästvale kasutamisele kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikega 2 võib EMKFist toetada investeeringuid:
a)
varustusse, millega parandatakse püügivahendite silmasuuruse selektiivsust või liikide selektiivsust;
b)
laevadesse või varustusse, millega likvideeritakse tagasiheidet, vältides või vähendades töönduslike kalavarude soovimatut püüki, või millega tagatakse soovimatu püügi lossimine kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 15;
c)
varustusse, millega piiratakse ja võimaluse korral kaotatakse kalapüügi füüsilisi ja bioloogilisi mõjusid ökosüsteemile või merepõhjale;
d)
varustusse, millega kaitstakse püügivahendeid ja saaki imetajate ja lindude eest, kes on kaitstud nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜvõi Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ, (28) tingimusel et see ei kahjusta püügivahendite selektiivsust ning et on võetud kõik asjakohased meetmed, et vältida röövliikide füüsilist kahjustamist.
2. Erandina artikli 11 punktist a võib äärepoolseimates piirkondades lõikes 1 osutatud toetust anda ankurdatud peibutuspüügivahenditeks ainult juhul, kui need aitavad kaasa säästvale ja selekteerivale kalapüügile.
3. Samal liidu kalalaeval asuvale samaliigilisele varustusele ei anta toetust rohkem kui üks kord programmitöö perioodi jooksul.
4. Toetust antakse üksnes siis, kui lõikes 1 viidatud püügivahenditel või muul varustusel on tõendatavalt parem suuruse selektiivsus või väiksem mõju ökosüsteemile ja mittesihtliikidele võrreldes tavapüügivahendite või muu varustusega, mis on lubatud liidu või asjaomases liikmesriigi õiguses, mis on vastu võetud määruses (EL) nr 1380/2013 ettenähtud piirkondadeks jaotamise kontekstis.
5. Toetust antakse:
a)
aktiivsete laevadena registreeritud liidu kalalaevade omanikele, kes on toetustaotluse esitamise päevale eelneval kahel kalendriaastal merel püügiga tegelenud vähemalt 60 päeva;
b)
kaluritele, kes omavad asendamisele minevaid püügivahendeid ja kes on töötanud liidu kalalaeval toetustaotluse esitamise päevale eelneval kahel kalendriaastal vähemalt 60 päeva;
c)
liikmesriigi poolt tunnustatud kaluriorganisatsioonidele.
Artikkel 39
Mere bioloogiliste ressursside kaitsmisega seotud innovatsioon
1. Selleks et panustada tagasiheite ja kaaspüügi järkjärgulisse kaotamisse ja hõlbustada üleminekut mere bioloogiliste elusressursside kasutamisele kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikega 2, ning et vähendada kalapüügi mõju merekeskkonnale ja kaitsealuste röövliikide põhjustatavat kahju, võidakse EMKFist toetada toiminguid, mille eesmärk on arendada või kasutusele võtta uusi tehnilisi ja korralduslikke teadmisi, mis vähendavad püügitegevuse mõju keskkonnale (sh täiustatud püügitehnikad ja püügivahendite selektiivsus), või saavutada mere bioloogiliste ressurssside säästvam kasutamine ning kaitsealuste röövliikidega kooseksisteerimise võimalused.
2. Käesoleva artikli alusel rahastatavaid toiminguid viivad ellu nende toimingute tulemusi valideerivad liikmesriigi tunnustatud teadus- või tehnikaasutused või neid toiminguid viiakse ellu nendega koostöös.
3. Käesoleva artikli alusel rahastatavate toimingute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 119 piisaval määral avalikustama.
4. Käesoleva artikli alusel rahastatavate projektidega seotud kalalaevad ei tohi moodustada üle 5 % riigisisese laevastiku laevade arvust või 5 % riigisisese laevastiku tonnaažist brutotonnaažina, mis arvutatakse taotluse esitamise aja seisuga. Liikmesriigi taotlusel võib komisjon nõuetekohaselt põhjendatud tingimustel ja komisjoni otsusega 2005/629/EÜ (29) asutatud kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) soovitusele tuginedes kiita heaks käesolevas lõikes sätestatud ülemmäära ületavaid projekte.
5. Toiminguid, mida ei saa kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikliga 33 liigitada teadusuuringute otstarbel toimuvaks kalapüügiks ning mis seisnevad uute püügiseadmete või -tehnikate katsetamises, teostatakse asjaomasele liikmesriigile eraldatud püügivõimaluste piirides.
6. Kalalaeva poolt toimingus osalemisega loodud netotulu arvestatakse toimingu rahastamiskõlblikest kuludest maha kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 65 lõikega 8.
7. Lõike 6 kohaldamisel tähendab netotulu sissetulekut, mille kalur saab uute tehniliste või töökorralduslike teadmiste kasutuselevõtu ja katsetamise ajal püütud kalade või karpide esmamüügist ning millest on maha arvatud müügikulud, nagu oksjonihoonete tasud.
Artikkel 40
Merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitse ja taastamine ning hüvitamise kord säästva püügitegevuse raamistikus
1. Selleks et kaitsta ja taastada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust ja ökosüsteeme säästva püügitegevuse raamistikus ja vajaduse korral kalurite osalusel, võib EMKFist toetada järgmisi toiminguid:
a)
merest jäätmete kogumine kalurite poolt, näiteks kaotatud püügivahendite ja mereprahi eemaldamine;
b)
mereloomastiku ja -taimestiku kaitsmiseks ja tugevdamiseks staatiliste või liikuvate struktuuride ehitamine, paigaldamine või ajakohastamine, sealhulgas nende teaduslik ettevalmistamine ja hindamine;
c)
panuse andmine mere bioloogiliste ressursside paremasse haldamisse või kaitsmisse;
d)
Natura 2000 alade, direktiivis 2008/56/EÜ osutatud mereruumi kaitsemeetmetega hõlmatud kaitsealade ning muude konkreetsete elupaikadega seotud kalapüügialaste tegevuste jaoks kaitse- ja majandamiskavade ettevalmistamine, sealhulgas uuringud, koostamine, seire ja ajakohastamine;
e)
Natura 2000 alade haldamine, taastamine ja seire kooskõlas direktiiviga 92/43/EMÜ ning direktiiviga 2009/147/EÜ ja kooskõlas direktiiviga 92/43/EMÜ kehtestatud prioriteetsete tegevusraamistikega;
f)
merekaitsealade haldamine, taastamine ja seire eesmärgiga rakendada direktiivi 2008/56/EÜ artikli 13 lõikes 4 viidatud ruumilisi kaitsemeetmeid;
g)
keskkonnateadlikkuse (k.a kalurite teadlikkuse) parandamine merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja taastamise kohta;
h)
kavad saagile tekitatud sellise kahju hüvitamiseks, mille on põhjustanud imetajad ja linnud, kes on kaitstud direktiiviga 92/43/EMÜ ning direktiiviga 2009/147/EÜ;
i)
osalemine muudes meetmetes, mille eesmärk on säilitada ja parandada bioloogilise mitmekesisuse ning ökosüsteemiga seotud teenuseid, näiteks jätkusuutlike kalavarude toetamiseks konkreetsete mere- ja rannikuelupaikade taastamine, sealhulgas nende teaduslik ettevalmistamine ja hindamine.
2. Lõike 1 punktis h osutatud toetust antakse liikmesriikide pädevate asutuste poolt sellistele kavadele ametliku tunnustuse saamise korral. Samuti peavad liikmesriigid tagama, et liidu, riiklike ja erakindlustusskeemide ühendamise tulemusena ei toimuks kahjude ülemäärast hüvitamist.
3. Käesolevas artiklis viidatud toiminguid võivad ellu viia avalik-õiguslikud teadus- või tehnikaasutused, nõuandekomisjonid, kalurid, liikmesriigi poolt tunnustatud kaluriorganisatsioonid või valitsusvälised organisatsioonid partnerluses kalurorganisatsioonidega või kalanduse kohalike algatusrühmadega.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada käesoleva artikli lõike 1 alusel rahastamiskõlblikke kulusid.
Artikkel 41
Energiatõhusus ja kliimamuutuste leevendamine
1. EMKF võib kliimamuutuse leevendamiseks ja kalalaevade energiatõhususe parandamiseks toetada:
a)
varustusse või kalalaevadesse tehtavaid investeeringuid, mille eesmärk on vähendada saasteainete või kasvuhoonegaaside heiteid ja suurendada kalalaevade energiatõhusust. Püügivahenditesse tehtavad investeeringud on samuti rahastamiskõlblikud, kui need ei vähenda püügivahendite selektiivsust;
b)
energiatõhususe auditeid ja kavasid;
c)
uuringuid, millega hinnatakse alternatiivsete jõuallikate ja laevakere konstruktsiooni panust kalalaevade energiatõhususse.
2. Põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks võib toetust anda ainult:
a)
kuni 12-meetrise kogupikkusega laevadele, kui uuel või ajakohastatud mootoril ei ole rohkem võimsust kilovattides kui senisel mootoril;
b)
laevadele kogupikkusega 12-18 meetrit, kui uue või ajakohastatud mootori võimsus kilovattides on senisest mootorist vähemalt 20 % väiksem;
c)
laevadele kogupikkusega 18-24 meetrit, kui uue või ajakohastatud mootori võimsus kilovattides on senisest mootorist vähemalt 30 % väiksem.
3. Põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks võib lõike 2 kohast toetust anda ainult nende laevade puhul, mis kuuluvad laevastiku osasse, mille kohta ilmnes määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 22 lõikes 2 osutatud püügivõimsuse aruandest, et selle laevastiku osa püügivõimsus on tasakaalus selle jaoks kättesaadavate püügivõimalustega.
4. Käesoleva artikli l lõike 2 kohast toetust antakse ainult nende põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks, mis on ametlikult sertifitseeritud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 40 lõikega 2. Toetust võib anda ainult pärast seda, kui nõutud püügivõimsuse vähendamine kilovattides on liidu kalalaevade registrist lõplikult eemaldatud.
5. Kalalaevadele, mille mootorivõimsust ei sertifitseerita, võib käesoleva artikli lõike 2 kohast toetust anda ainult nende põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks, mille puhul on mootorivõimsuse kooskõla kontrollitud vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklile 41 ning mille puhul on füüsiliselt kontrollitud, et mootorivõimsus ei ületa kalalaevatunnistustes kindlaks määratud võimsust.
6. Lõike 2 punktides b ja c nimetatud mootorivõimsuse vähendamine võib olla saavutatud laevade rühma mootorivõimsuse vähendamisega kõnealustes punktides nimetatud iga laevakategooria kohta.
7. Ilma et see piiraks artikli 25 lõike 3 kohaldamist, ei tohi EMKFi rahaline toetus käesoleva artikli lõikes 2 osutatud meetmetele, mis on seotud mootori asendamise või ajakohastamisega, ületada kahte järgmist ülemmäära:
a)
1 500 000 eurot või
b)
3 % liikmesriigi poolt artikli 6 lõigetes 1, 2 ja 5 sätestatud liidu prioriteedile eraldatud liidu rahalisest toetusest.
8. Väikesemahulise rannapüügi sektori käitajate poolt tehtud taotlusi käsitletakse prioriteedina kuni on välja makstud 60 % kogu toetusest, mida antakse lõikes 2 osutatud põhi- või lisamootorite asendamiseks või ajakohastamiseks kogu programmitöö perioodi jooksul.
9. Lõigete 1 ja 2 kohast toetust antakse ainult kalalaevade omanikele ja mitte rohkem kui üks kord sama liiki investeeringu jaoks samale kalalaevale programmitöö perioodi jooksul.
10. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada käesoleva artikli lõike 1 punkti a alusel rahastamiskõlblikke kulusid.
Artikkel 42
Lisandväärtus, toote kvaliteet ja soovimatu püügi kasutamine
1. Püütud kala lisandväärtuse suurendamiseks või kvaliteedi parandamiseks võib EMKFist toetada:
a)
investeeringuid kalapüügitoodete lisandväärtuse loomisesse, eelkõige võimaldades kaluritel oma saaki töödelda, turustada ja otse müüa;
b)
laevadesse tehtavaid innovaatilisi investeeringuid, mis parandavad kalapüügitoodete kvaliteeti.
2. Lõike 1 punktis b osutatud toetus sõltub selektiivsete püügivahendite kasutamisest soovimatu püügi minimeerimiseks ja seda antakse üksnes liidu kalalaevade omanikele, kes on toetustaotluse esitamise kuupäevale eelneva kahe kalendriaasta jooksul oma laevaga merel püügiga tegelenud vähemalt 60 päeva.
Artikkel 43
Kalasadamad, lossimiskohad, oksjonihooned ja varjualused
1. EMKF võib lossitud toodete kvaliteedi, kontrolli ja jälgitavuse suurendamiseks, energiatõhususe parandamiseks, keskkonnakaitsele kaasaaitamiseks ning ohutuse ja töötingimuste parandamiseks toetada investeeringuid kalasadamate, oksjonihoonete, lossimiskohtade ja varjualuste infrastruktuuri, sealhulgas investeeringuid jäätmete ja mereprahi kogumise struktuuridesse.
2. EMKF võib toetada investeeringuid kalasadamatesse, oksjonihoonetesse, lossimiskohtadesse ja varjualustesse, et hõlbustada kogu saagi lossimise kohustuse täitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 15 ja määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 8 lõike 2 punktiga b ning suurendada vähe kasutust leidvate saagiosade väärtust.
3. EMKF võib kalurite tööohutuse suurendamiseks toetada investeeringuid varjualuste ehitamisse ja ajakohastamisse.
4. Toetus ei hõlma uute sadamate, uute lossimiskohtade ega uute oksjonihoonete ehitamist.
Artikkel 44
Kalapüük sisevetel ja sisevete loomastik ja taimestik
1. EMKF võib toetada järgmisi investeeringuid, et vähendada sisevete kalapüügi mõju keskkonnale, suurendada energiatõhusust, tõsta lossitud kala väärtust või kvaliteeti või parandada tervishoiu-, tööohutuse ja töötingimusi ning inimkapitali ja koolitust:
a)
inimkapitali, töökohtade loomise ja sotsiaaldialoogi edendamine, millele on osutatud artiklis 29 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega;
b)
kalalaevade pardal tehtavad investeeringud või investeeringud individuaalvarustusse, millele on osutatud artiklis 32 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega;
c)
investeeringud varustusse ja toiminguliikidesse, millele on osutatud artiklites 38 ja 39 ja kooskõlas kõnealustes artiklites sätestatud tingimustega;
d)
energiatõhususe parandamine ja kliimamuutuste leevendamine, millele on osutatud artiklis 41 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega;
e)
püütud kala väärtuse või kvaliteedi tõstmine, millele on osutatud artiklis 42 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega;
f)
investeeringud kalasadamatesse, varjualustesse ja lossimiskohtadesse, millele on osutatud artiklis 43 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega.
2. EMKF võib toetada noorte kalurite ettevõtluse alustamisega seotud investeeringuid vastavalt artiklile 31, järgides kõnealuses artiklis sätestatud tingimusi, välja arvatud artikli 31 lõike 2 punktis b sätestatud nõuet.
3. EMKF võib toetada innovatsiooni edendamist ja hõlbustamist kooskõlas artikliga 26, nõuandeteenuseid kooskõlas artikliga 27 ning teadlaste ja kalurite partnerlust kooskõlas artikliga 28.
4. Siseveekalurite tegevuste mitmekesisuse säilitamiseks võib EMKF artiklis 30 sätestatud tingimustel toetada sisevete kalapüügi mitmekesistamist lisategevustega.
5. Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse:
a)
artiklite 30, 32, 38, 39, 41 ja 42 viiteid kalalaevadele viidetena ainult sisevetes tegutsevatele laevadele;
b)
artikli 38 viiteid merekeskkonnale viidetena keskkonnale, milles tegutsevad sisevetes tegutsevad laevad.
6. Veeloomastiku ja -taimestiku kaitsmiseks ja arendamiseks võib EMKF toetada:
a)
püügitegevusest mõjutatud Natura 2000 alade haldamist, taastamist ja seiret ning sisevete taastamist kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ, (30) sealhulgas kudemiskohtade ja rändeliikide rändeteede taastamist, piiramata artikli 40 lõike 1 punkti e kohaldamist ja vajaduse korral siseveekalurite osalusel;
b)
veeloomastiku ja -taimestiku kaitsmiseks ja tugevdamiseks staatiliste või liikuvate struktuuride ehitamist, ajakohastamist või paigaldamist, sealhulgas nende teaduslikku ettevalmistamist, seiret ja hindamist.
7. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artikli alusel toetust saavad laevad jätkavad tegutsemist üksnes sisevetes.
II PEATÜKK
Vesiviljeluse säästev areng
Artikkel 45
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse saavutada artikli 6 lõikes 2 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärke.
Artikkel 46
Üldtingimused
1. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, antakse käesoleva peatüki kohast toetust vesiviljelusettevõtetele.
2. Käesoleva artikli kohaldamisel esitavad vesiviljelussektoris tegutsemist alustavad ettevõtjad äriplaani ja rohkem kui 50 000 euro suuruste investeeringute korral ka teostatavusuuringu, mis hõlmab ka toimingute keskkonnamõju hinnangut. Käesoleva peatüki kohast toetust antakse üksnes juhul, kui sõltumatust turundusaruandest nähtub selgelt, et asjaomase toote puhul on olemas head jätkusuutlikud turuväljavaated.
3. Kui toiming seisneb investeeringutes seadmetesse või infrastruktuuri, et tagada vastavus keskkonna-, inim- või loomatervise-, hügieeni- või loomade heaolu tulevastele nõuetele kooskõlas liidu õigusega, võib toetust anda selle kuupäevani, mil standardid muutuvad ettevõtete jaoks kohustuslikuks.
4. Toetust ei anta geneetiliselt muundatud organismide kasvatamiseks.
5. Toetust ei anta vesiviljelustoiminguteks merekaitsealadel, kui liikmesriigi poolt tunnustatud pädev asutus on teinud keskkonnamõju hinnangu alusel kindlaks, et toimingu tõttu avalduks keskkonnale märkimisväärne negatiivne mõju, mida ei saa piisavalt leevendada.
Artikkel 47
Innovatsioon
1. Vesiviljelusega seotud innovatsiooni stimuleerimiseks võib EMKF toetada toiminguid, mille eesmärk on:
a)
arendada vesiviljelusettevõtetes tehnilisi, teaduslikke või organisatsioonilisi teadmisi, mis eelkõige vähendavad mõju keskkonnale, vähendavad sõltuvust kalajahust ja -õlist, soodustavad ressursside säästvat kasutamist vesiviljeluses, parandavad loomade heaolu või hõlbustavad uute säästvate tootmismeetodite kasutuselevõttu;
b)
arendada välja või lasta turule uusi heade turuväljavaadetega vesiviljelusliike, uusi või oluliselt parendatud tooteid, uusi või parendatud protsesse, uusi või parendatud juhtimis- ja korraldussüsteeme;
c)
uurida uuenduslike toodete või protsesside tehnilist või majanduslikku teostatavust.
2. Käesoleva artikli kohaseid toiminguid viivad ellu nende toimingute tulemusi valideerivad liikmesriigi tunnustatud riiklikud või eraõiguslikud teadus- või tehnikaasutused või neid toiminguid viiakse ellu nendega koostöös.
3. Toetatavate toimingute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 119 piisaval määral avalikustama.
Artikkel 48
Tootmisega seotud investeeringud vesiviljelusse
1. EMKF võib toetada:
a)
tootmisega seotud investeeringuid vesiviljelusse;
b)
tootmise ja kasvatavate liikide mitmekesistamist vesiviljelussektoris;
c)
vesiviljeluse üksuste ajakohastamist, sealhulgas vesiviljelussektori töötajate töötingimuste ja ohutuse parandamist;
d)
loomatervise ja loomade heaoluga seotud parendusi ja ajakohastamist, sealhulgas nende seadmete ostmist, mille eesmärk on kaitsta vesiviljelusettevõtteid röövliikide eest;
e)
investeeringuid keskkonnale avalduva negatiivse mõju vähendamisse või positiivse mõju suurendamisse ning ressursitõhususe suurendamisse;
f)
investeeringuid vesiviljelustoodete kvaliteedi või lisandväärtuse parandamisse;
g)
olemasolevate vesiviljelustiikide või -laguunide taastamist muda eemaldamise teel või investeeringuid, mille eesmärk on ennetada muda ladestumist;
h)
vesiviljelusettevõtete sissetulekute mitmekesistamist lisategevuste arendamise teel;
i)
investeeringuid, mille abil vähendada oluliselt vesiviljelusettevõtete mõju vee kasutamisele ja kvaliteedile, eelkõige kasutatava vee või kasutatavate kemikaalide, antibiootikumide ja muude ravimite koguse vähendamise või väljundvee kvaliteedi parandamise kaudu, sealhulgas multitroopsete vesiviljelussüsteemide rajamise kaudu;
j)
sellise suletud vesiviljelussüsteemi edendamist, mille puhul vesiviljelustooteid kasvatatakse vee taaskasutusega suletud süsteemis, mille puhul vee tarbimine on minimaalne;
k)
investeeringuid energiatõhususe suurendamisse ja vesiviljelusettevõtete taastuvatele energiaallikatele ülemineku edendamisse.
2. Lõike 1 punkti h kohast toetust antakse ainult vesiviljelusettevõtetele, tingimusel et lisategevused on seotud vesiviljelusettevõtte põhitegevusega, sealhulgas kalandusturismi, vesiviljelusega seotud keskkonnateenuste või vesiviljelusega seotud haridustegevusega.
3. Lõike 1 kohast toetust võib anda tootmise suurendamiseks ja/või olemasolevate vesiviljelusettevõtete ajakohastamiseks või uute ettevõtete rajamiseks, tingimusel et arendustegevus on kooskõlas vesiviljeluse arendamist käsitleva mitmeaastase riikliku strateegiakavaga, millele on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 34.
Artikkel 49
Haldus-, asendus- ja nõuandeteenused vesiviljelusettevõtetele
1. Vesiviljelusettevõtete üldise tulemuslikkuse ja konkurentsivõime parandamiseks ning nende toimingute negatiivse keskkonnamõju vähendamiseks võib EMKF toetada järgmist:
a)
vesiviljelusettevõtetele mõeldud juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste sisseseadmine;
b)
ettevõttele tehnilist, teaduslikku, juriidilist, keskkonnaalast või majanduslikku laadi nõuandeteenuste ostmine.
2. Lõike 1 punktis b sätestatud nõuandeteenused hõlmavad järgmist:
a)
vesiviljelusettevõtjate haldusvajadused, et võimaldada kooskõla liidu ja siseriikliku keskkonnaõigusega ning mereruumi planeerimise nõuetega;
b)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/42/EÜ (31) ja direktiivis 92/43/EMÜ osutatud keskkonnamõju hindamine;
c)
vesiviljelusettevõtjate haldusvajadused, et võimaldada kooskõla liidu ja siseriikliku õigusega veeloomade tervise ja heaolu või rahvatervise kohta;
d)
liidu ja siseriiklikul õigusel põhinevad tervise- ja ohutusstandardid;
e)
turu- ja äristrateegiad.
3. Lõike 1 punktis b osutatud nõuandeteenuseid osutavad teadus- või tehnikaasutused ning liikmesriigi poolt tunnustatud õigus- ja majandusnõustamisega tegelevad üksused, kellel on nõutav pädevus.
4. Lõike 1 punkti a kohast toetust antakse ainult avalik-õiguslikele asutustele või muudele üksustele, kelle liikmesriik on valinud ettevõtete nõuandeteenuseid korraldama. Lõike 1 punkti b kohast toetust antakse ainult vesiviljelussektori VKEdele või vesiviljelusorganisatsioonidele, sealhulgas vesiviljeluse tootjaorganisatsioonidele ja vesiviljeluse tootjaorganisatsioonide ühendustele.
5. Kui toetus ei ole suurem kui 4 000 eurot, võib toetusesaaja valida kiirmenetluse teel.
6. Toetusesaajad ei saa toetust rohkem kui üks kord aastas iga lõikes 2 osutatud nõuandeteenuse kategooria kohta.
Artikkel 50
Inimkapitali ja suhtlusvõrgustike edendamine
1. EMKF võib inimkapitali ja suhtlusvõrgustike edendamiseks toetada:
a)
kutsealast koolitust, elukestvat õpet, teaduslike ja tehniliste teadmiste ja uuenduslike tavade levitamist, uute kutseoskuste omandamist vesiviljeluses, tööohutuse edendamist ning vesiviljelusalaste toimingute keskkonnamõju vähendamist;
b)
töötingimuste parandamist ja tööohutuse edendamist;
c)
suhtlusvõrgustike loomist ning kogemuste ja parimate tavade vahetamist vesiviljelusettevõtete või kutseorganisatsioonide ja muude sidusrühmade seas, sealhulgas teadus- ja tehnikaasutuste ning asutuste seas, kes edendavad meeste ja naiste võrdseid võimalusi.
2. Lõike 1 punktis a osutatud toetust ei anta suurtele vesiviljelusettevõtetele, välja arvatud juhul kui nad jagavad oma teadmisi VKEdele.
3. Erandina artiklist 46 antakse käesoleva artikli alusel toetust ka riiklikele või riigi osalusega organisatsioonidele ning muudele liikmesriigi poolt tunnustatud organisatsioonidele.
4. Käesoleva artikli alusel antakse toetust ka füüsilisest isikust vesiviljelusettevõtjate abikaasadele või - siseriiklikus õiguses tunnustatud juhtudel ja ulatuses - füüsilisest isikust vesiviljelusettevõtjate elukaaslastele direktiivi 2010/41/EL artikli 2 punktis b sätestatud tingimustel.
Artikkel 51
Vesiviljelusalade potentsiaali suurendamine
1. Vesiviljelusalade ja -infrastruktuuride arengule kaasaaitamiseks ning toimingute negatiivse keskkonnamõju vähendamiseks võib EMKF toetada:
a)
vesiviljeluse arendamiseks kõige sobivamate alade kindlakstegemist ja kaardistamist, võttes vajaduse korral arvesse mereruumi planeerimise protsesse, ning selliste alade kindakstegemist ja kaardistamist, kus vesiviljelustegevus peaks olema välistatud, et säiliks nende osa ökosüsteemi toimimises;
b)
vesiviljelusalade potentsiaali suurendamiseks ning vesiviljeluse negatiivse keskkonnamõju vähendamiseks vajalike abirajatiste ja infrastruktuuride parendamist ja arendamist, sealhulgas maakorraldusse, energiavarustusse või veemajandusse tehtavaid investeeringuid;
c)
pädevate asutuste poolt kooskõlas direktiivi 2009/147/EÜ artikli 9 lõikega 1 või direktiivi 92/43/EMÜ artikli 16 lõikega 1 võetud ja elluviidud meetmeid eesmärgiga ennetada ränka kahju vesiviljelusele;
d)
pädevate asutuste poolt pärast nõukogu direktiivi 2006/88/EÜ (32) artiklis 10 ettenähtud suurenenud suremuse ja haiguste tuvastamist võetud ja elluviidud meetmeid. Kõnealused meetmed võivad hõlmata karpide tegevuskava vastuvõtmist, mille eesmärgiks on kaitsmine, taastamine ja majandamine, sealhulgas karpide tootjate toetamine karpide looduslike elupaikade ja püügipiirkondade hooldamisel.
2. Käesoleva artikli kohaselt on toetusesaajad üksnes avalik-õiguslikud asutused või eraõiguslikud asutused, kellele liikmesriik on usaldanud lõikes 1 osutatud ülesannete täitmise.
Artikkel 52
Uute vesiviljelusettevõtjate julgustamine säästva vesiviljelusega tegelemiseks
1. EMKF võib ettevõtluse soodustamiseks vesiviljeluses toetada säästvate vesiviljelusettevõtete loomist uute vesiviljelusettevõtjate poolt.
2. Lõike 1 kohast toetust antakse kõnealuses sektoris tegutsemist alustavatele vesiviljelusettevõtjatele tingimusel, et nad:
a)
omavad piisavas ulatuses kutseoskusi ja -pädevusi;
b)
rajavad esimest korda mikro- või väikese vesiviljelusettevõtte ja on selle juhiks ning
c)
esitavad äriplaani oma vesiviljelustegevuse arendamiseks.
3. Piisavate kutseoskuste omandamiseks võivad sektorisse sisenevad vesiviljelusettevõtjad kasutada artikli 50 lõike 1 punktis a ette nähtud toetust.
Artikkel 53
Üleminek keskkonnajuhtimise ja keskkonnaauditeerimise süsteemidele ning mahepõllumajanduslikule vesiviljelusele
1. EMKF võib mahepõllumajandusliku või energiatõhusa vesiviljeluse edendamiseks toetada järgmist:
a)
üleminek tavapärastelt vesiviljeluse tootmismeetoditelt mahepõllumajanduslikule vesiviljelustootmisele nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 (33) ja komisjoni määruse (EÜ) nr 710/2009 (34) tähenduses;
b)
osalemine liidu keskkonnajuhtimise ja keskkonnauditeerimise süsteemides (EMAS), mis kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 761/2001 (35).
2. Toetust antakse ainult toetusesaajatele, kes võtavad endale kohustuse osaleda vähemalt kolm aastat EMASis või vähemalt viis aastat järgida mahepõllumajandusliku tootmise nõudeid.
3. Toetust antakse maksimaalselt kolmeaastase hüvitise vormis ajavahemikuks, mil ettevõte läheb üle mahepõllumajanduslikule tootmisele, või perioodil, mil ettevõte valmistub osalema EMASi süsteemis. Liikmesriigid arvutavad hüvitise tuginedes alljärgnevale:
a)
saamata jäänud tulu või lisakulud üleminekul tavapäraselt tootmiselt mahepõllumajanduslikule tootmisele toimingute osas, mis on lõike 1 punkti a kohaselt rahastamiskõlblikud, või
b)
lisakulud, mis tulenevad EMASile taotluse esitamisest ja selles osalemiseks valmistumisest toimingute osas, mis on lõike 1 punkti b kohaselt rahastamiskõlblikud.
Artikkel 54
Vesiviljeluse keskkonnateenused
1. EMKF võib keskkonnateenuseid osutava vesiviljeluse arengu edendamiseks toetada järgmist:
a)
vesiviljeluse meetodid, mis on kooskõlas eriomaste keskkonnavajadustega, võttes arvesse konkreetseid haldusnõudeid, mis tulenevad NATURA 2000 alade piiritlemisest direktiivide 92/43/EMÜ ning 2009/147/EÜ kohaselt;
b)
kulud, mis on otseselt seotud osalemisega ex situ veeloomade kaitses ja reproduktsioonis riiklike asutuste välja töötatud või nende järelevalve all olevate kaitse- ja bioloogilise mitmekesisuse taastamise programmide raamistikus;
c)
vesiviljeluse toimingud, sealhulgas keskkonnakaitse ja parandamine, bioloogiline mitmekesisus ning maastiku ja vesiviljelustsoonide traditsiooniliste tunnuste hooldus.
2. Lõike 1 punkti a kohane toetus on iga-aastase hüvitise vormis hoidmisnõuete tõttu tekkinud lisakulude ja/või saamata jäänud tulu eest asjaomastel aladel seoses direktiivide 92/43/EMÜ või 2009/147/EÜ rakendamisega.
3. Lõike 1 punkti c kohast toetust antakse üksnes siis, kui toetusesaajad võtavad endale kohustuse vähemalt viie aasta jooksul täita vesiviljeluse keskkonnanõudeid, mis lähevad kaugemale pelgalt liidu ja siseriikliku õiguse kohaldamisest. Toimingu keskkonnakasu tõendatakse eelnevalt liikmesriigi määratud pädevate asutuste tehtud hinnangu abil, välja arvatud kui teatava toimingu keskkonnakasu on juba tunnustatud.
4. Lõike 1 punkti c kohane toetus on iga-aastase hüvitise vormis tekkinud lisakulude ja/või saamata jäänud tulu eest.
5. Käesoleva artikli alusel toetatavate toimingute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 119 piisaval määral avalikustama.
Artikkel 55
Rahvatervise meetmed
1. EMKF võib toetada molluskikasvatajaid, hüvitades nende kasvatatud molluskite kogumise ajutise peatamise, kui selline peatamine on rangelt rahvatervise huvides.
2. Toetust võib anda üksnes siis, kui molluskite saastumise tõttu nende kogumise peatamine on tingitud toksiini tootva planktoni vohamisest või biotoksiine sisaldava planktoni olemasolul ning kui:
a)
saastatus kestab järjest üle nelja kuu või
b)
kogumise peatamise kahjud on üle 25 % asjassepuutuva ettevõtte aastakäibest, arvutatuna ettevõtte kolme kalendriaasta keskmise käibe alusel, mis eelneb peatamisele.
Esimese lõigu punkti b kohaldamisel võivad liikmesriigid kehtestada arvestamiseks erinormid nendele ettevõtetele, mis on tegutsenud alla kolme aasta.
3. Hüvitist võib maksta maksimaalselt 12 kuu jooksul kogu programmitöö perioodi jooksul. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib kõnealust ajavahemikku pikendada ühel korral kõige rohkem 12 lisakuu võrra kokku maksimaalselt 24 kuuni.
Artikkel 56
Loomade tervist ja heaolu käsitlevad meetmed
1. Loomade tervise ja heaolu edendamiseks vesiviljelusettevõtetes, muu hulgas ennetamise ja bioloogilise turvalisuse osas, võib EMKF toetada:
a)
vesiviljelussektoris haiguste ohjeldamise ja likvideerimisega seotud kulusid kooskõlas nõukogu otsuse 2009/470/EÜ (36) tingimustega, sealhulgas tauditõrjeprogrammis sätestatud kohustuste täitmisega seotud kulusid;
b)
üldiste ja liigispetsiifiliste parimate tavade või bioloogilist turvalisust või loomade heaolu vesiviljeluses käsitlevate käitumisjuhendite väljatöötamist;
c)
algatusi, mille eesmärk on vähendada vesiviljeluse sõltuvust veterinaarravimitest;
d)
veterinaar- või farmatseutilisi uuringuid ja teabe levitamist ja vahetamist ning parimaid tavasid vesiviljeluses esinevate veterinaarhaiguste valdkonnas, eesmärgiga edendada veterinaarravimite nõuetekohast kasutamist;
e)
liikmesriigi tunnustatud tervisekaitseühenduste moodustamist ja tegutsemist vesiviljelussektoris;
f)
molluskikasvatajaid nende kasvatatud molluskite kogumise ajutise peatamise kompenseerimiseks, mis tuleneb erandlikust massilisest suremusest, kui suremus ületab 20 % või kui peatamise kahjud on üle 35 % asjaomase ettevõtte aastakäibest, arvutatuna ettevõtte kolme kalendriaasta keskmise käibe alusel, mis eelneb aastale, millal tegevus peatati.
2. Lõike 1 punkti d kohane toetus ei hõlma veterinaarravimite ostmist.
3. Lõike 1 punkti d alusel rahastatavate uuringute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 119 piisaval määral ette kandma ja avalikustama.
4. Toetust võib anda ka avalik-õiguslikele asutustele.
Artikkel 57
Vesiviljeluse varude kindlustamine
1. EMKF võib vesiviljelustootjate sissetulekute kaitseks toetada sissemakseid vesiviljeluse varude kindlustusse, mis katab majandusliku kahju, mis on tekkinud vähemalt ühel järgmisel põhjusel:
a)
loodusõnnetused;
b)
ebasoodsad ilmastikutingimused;
c)
ootamatud muutused vee kvaliteedis või kvantiteedis, mille eest käitaja ei ole vastutav;
d)
vesiviljelusega seotud haigused, tootmisrajatiste rike või hävimine, mille eest käitaja ei ole vastutav.
2. Asjaomane liikmesriik peab lõikes 1 osutatud tingimuste esinemist vesiviljeluses ametlikult kinnitama.
3. Liikmesriigid võivad asjakohasel juhul eelnevalt kehtestada kriteeriumid, mille alusel lõikes 2 osutatud ametlik kinnitamine loetakse toimunuks.
4. Toetust antakse üksnes vesiviljeluse varude kindlustuslepingutele, mis hõlmavad lõikes 1 osutatud majandusliku kahju, mis ületab 30 % vesiviljelusettevõtte keskmisest aastakäibest, arvutatuna ettevõtte kolme kalendriaasta keskmise käibe alusel, mis eelneb aastale, millal majanduslik kahju tekkis.
III PEATÜKK
Kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade säästev areng
1. Jagu
Tegevus ja eesmärgid
Artikkel 58
Tegevus
EMKF toetab kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade säästvat arengut kooskõlas kogukondlikult juhitava kohaliku arengu lähenemisviisiga, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 32.
Artikkel 59
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse kaasa artikli 6 lõikes 4 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärkide saavutamisele.
2. Jagu
Kogukondlikult juhitavad kohaliku arengu strateegiad ja kalanduse kohalikud algatusrühmad
Artikkel 60
Kogukondlikult juhitavad kohaliku arengu strateegiad
1. Artiklis 59 viidatud eesmärkide saavutamiseks peavad kogukondlikult juhitavad kohaliku arengu strateegiad:
a)
maksimaalselt suurendama kalandus- ja vesiviljelussektori osalust ranniku- ja sisevete kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade säästvas arengus;
b)
tagama, et kohalikud kogukonnad kasutavad täielikult ära ja saavad kasu mere-, ranniku- ja sisevete arengu pakutavatest võimalustest ning aitavad eelkõige väikestel ja üha halvemasse seisu jäävatel kalasadamatel maksimeerida merenduse potentsiaali mitmekesise infrastruktuuri arendamise abil.
2. Strateegiad peavad ühtima asjaomases piirkonnas kindlaks tehtud võimaluste ja vajadustega ning artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidega. Strateegiad võivad ulatuda kalandusele keskenduvatest strateegiatest laiemate strateegiateni, mis on suunatud kalanduspiirkondade mitmekesistamisele. Strateegiad peavad olema ulatuslikumad kui vaid toimingute kogum või sektorimeetmete kõrvutamine.
Artikkel 61
Kalanduse kohalikud algatusrühmad
1. EMKFi tähenduses nimetatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 32 lõike 2 punktis b osutatud kohalikud algatusrühmad kalanduse kohalikeks algatusrühmadeks.
2. Kalanduse kohalikud algatusrühmad teevad ettepaneku kogukondlikult juhitava kohaliku arengu strateegia kohta, mis põhineb vähemalt käesoleva määruse artiklis 60 sätestatud koostisosadel, ja vastutavad selle rakendamise eest.
3. Kalanduse kohalikud algatusrühmad:
a)
kajastavad üldiselt oma strateegia keset ja piirkonna sotsiaalmajanduslikku koosseisu peamiste sidusrühmade, sealhulgas erasektori, avaliku sektori ja kodanikuühiskonna tasakaalustatud esindatuse kaudu;
b)
tagavad kalandus- ja/või vesiviljelussektori märkimisväärse esindatuse.
4. Kui kogukondlikult juhitavat kohaliku arengu strateegiat toetatakse lisaks EMKFile teistest fondidest, peab EMKFi toetatavate projektide jaoks kalanduse kohalike algatusrühmade valimise organ vastama lõikes 3 sätestatud nõuetele.
5. Kalanduse kohalikud algatusrühmad võivad täita ka lisaülesandeid, mis lähevad kaugemale määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 34 lõikes 3 sätestatud miinimumülesannetest, kui korraldusasutus on need ülesanded neile delegeerinud.
3. Jagu
Rahastamiskõlblikud toimingud
Artikkel 62
EMKFi toetus kogukondlikult juhitavale kohalikule arengule
1. Käesoleva jao kohaselt on kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 35 rahastamiskõlblikud järgmised toimingud:
a)
ettevalmistav toetus;
b)
kogukondlikult juhitavate kohaliku arengu strateegiate rakendamine;
c)
koostöö;
d)
jooksevkulud ja elavdamine.
2. Kalanduse kohalikud algatusrühmad võivad taotleda korraldusasutuselt ettemakse tegemist, kui selline võimalus on rakenduskavaga ette nähtud. Ettemakse summa ei tohi ületada 50 % jooksevkulude ja elavdamisega seotud riiklikust toetusest.
Artikkel 63
Kogukondlikult juhitava kohaliku arengu strateegia rakendamine
1. Kogukondlikult juhitava kohaliku arengu strateegia rakendamiseks võib toetust anda järgmiste eesmärkide täitmiseks:
a)
suurendada kalanduse ja vesiviljeluse tarneahela kõikides etappides lisandväärtust, luua töökohti, kaasata noori ja edendada innovatsiooni;
b)
toetada tööndus- ja harrastuspüügi mitmekesistamist, elukestvat õpet ja töökohtade loomist kalandus- ja vesiviljeluspiirkondades;
c)
tõhustada ja kasutada kalandus- ja vesiviljeluspiirkondade keskkonnaressursse, sealhulgas kliimamuutuste leevendamisele suunatud meetmed;
d)
edendada kalandus- ja vesiviljeluspiirkondades sotsiaalset heaolu ja kultuuripärandit, sealhulgas kalanduse, vesiviljeluse ja merendusega seotud kultuuripärandit;
e)
tugevdada kalanduskogukondade rolli kohalikus arengus ja kohalike kalandusressursside ja merendustegevuse juhtimist.
2. Lõikes 1 osutatud toetus võib hõlmata käesoleva jaotise I, II ja IV peatükis, välja arvatud artiklites 66 ja 67, ette nähtud meetmeid, tingimusel et nende juhtimine kohalikul tasandil on selgelt põhjendatud. Kui toetust antakse neile meetmetele vastavatele toimingutele, kohaldatakse käesoleva jaotise I, II ja IV peatükis sätestatud asjakohaseid tingimusi ning toimingutele ette nähtud toetuse määrasid.
Artikkel 64
Koostöö
1. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 35 lõike 1 punktis c osutatud toetust võib anda:
a)
territooriumide- või riikidevahelistele koostööprojektidele;
b)
territooriumide või riikidevaheliste koostööprojektide ettevalmistavale tehnilisele toele, tingimusel et kalanduse kohalikud algatusrühmad suudavad tõestada, et nad valmistavad ette projekti rakendamist.
Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab mõiste „territooriumidevaheline koostöö” liikmesriigi sisest koostööd ning „riikidevaheline koostöö” koostööd mitme liikmesriigi territooriumide või vähemalt ühe liikmesriigi territooriumi ja ühe või mitme kolmanda riigi territooriumi vahel.
2. Käesoleva artikli kohaldamisel võivad EMKFi kohased kalanduse kohalike algatusrühmade partnerid olla erinevalt muudest kalanduse kohalikest algatusrühmadest kohalikud avaliku ja erasektori partnerlused, mis rakendavad kogukondlikult juhitavat kohaliku arengu strateegiat liidus või sellest väljaspool.
3. Juhul kui koostööprojekte ei vali välja kalanduse kohalikud algatusrühmad, kehtestavad liikmesriigid asjakohase süsteemi koostööprojektide hõlbustamiseks. Nad avalikustavad riiklikud ja piirkondlikud haldustoimingud riikidevaheliste koostööprojektide väljavalimiseks ja rahastamiskõlblike kulude loetelu hiljemalt kahe aasta jooksul arvates nende rakenduskavade vastuvõtmise kuupäevast.
4. Haldusotsused koostööprojektide kohta tuleb teha nelja kuu jooksul arvates projekti esitamise kuupäevast.
5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni heakskiidetud riikidevahelistest koostööprojektidest kooskõlas artikliga 110.
IV PEATÜKK
Turustuse ja töötlemisega seotud meetmed
Artikkel 65
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse saavutada artikli 6 lõikes 5 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärke.
Artikkel 66
Tootmis- ja turustuskavad
1. EMKF toetab määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 28 osutatud tootmis- ja turustuskavade ettevalmistamist ja rakendamist.
2. Tootmis- ja turustuskavadega seotud kulutused on EMKFi jaoks rahastamiskõlblikud ainult pärast seda, kui iga liikmesriigi pädevad asutused on heaks kiitnud määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 28 lõikes 5 viidatud iga-aastase aruande.
3. Käesoleva artikli kohaselt tootjaorganisatsioonile aasta kohta antav toetus ei tohi ületada 3 % kõnealuse tootjaorganisatsiooni poolt turule lastud aastatoodangu keskmisest väärtusest kolme eelneva kalendriaasta jooksul. Hiljuti tunnustatud tootjaorganisatsioonide puhul ei tohi kõnealune toetus ületada 3 % kõnealuse organisatsiooni liikmete poolt turule lastud aastatoodangu keskmisest väärtusest kolme eelneva kalendriaasta jooksul.
4. Kui asjaomane liikmesriik on kiitnud heaks määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 28 lõikes 3 viidatud tootmis- ja turustuskava, võib ta teha ettemakse, mis on 50 % rahalisest toetusest.
5. Lõikes 1 osutatud toetust antakse ainult tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele.
Artikkel 67
Ladustamisabi
1. EMKF võib toetada hüvitise maksmist tunnustatud tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele, kes ladustavad määruse (EL) nr 1379/2013 II lisas loetletud kalapüügitooteid, tingimusel et tooteid ladustatakse kooskõlas nimetatud määruse artiklitega 30 ja 31, järgmistel tingimustel:
a)
ladustamisabi summa ei ületa asjaomaste toodete stabiliseerimiseks ja ladustamiseks vajalike tegevuste tehnilisi ja finantskulusid;
b)
ladustamisabi rahastamiskõlblikud kogused ei ületa 15 % tootjaorganisatsiooni poolt müügiks antud asjaomaste toodete aastakogusest;
c)
aasta kohta antav rahaline toetus ei ületa 2 % tootjaorganisatsiooni liikmete poolt turule lastud aastatoodangu keskmisest väärtusest ajavahemikus 2009-2011.
Esimese lõigu punkti c kohaldamisel, kui tootjaorganisatsiooni liikmetel ei olnud ajavahemikus 2009-2011 turule lastud toodangut, siis võetakse arvesse sellise liikme esimesel kolmel tootmisaastal turule lastud aastatoodangu keskmist väärtust.
2. Lõikes 1 osutatud toetuse maksmine lõpetatakse 31. detsembriks 2018.
3. Lõikes 1 osutatud toetust makstakse ainul pärast seda, kui tooted on suunatud inimtoiduna ringlusesse.
4. Liikmesriigid kehtestavad oma territooriumil kohaldatava tehniliste ja finantskulude summa järgmisel viisil:
a)
tehnilisi kulusid arvutatakse kord aastas stabiliseerimiseks ja ladustamiseks vajalike tegevustega seotud otsekulude põhjal;
b)
finantskulud arvutatakse kord aastas, lähtudes iga liikmesriigi poolt aastaks kehtestatud intressimäärast.
Need tehnilised ja finantskulud avalikustatakse.
5. Liikmesriigid viivad läbi kontrolle, tagamaks et tooted, mille jaoks antakse ladustamisabi, vastavad käesolevas artiklis sätestatud tingimustele. Selliste kontrollide korraldamiseks peavad ladustamisabi saajad laoarvestust iga tootekategooria kohta, mis on antud lattu ja mis hiljem lastakse turule inimtoiduna tagasi.
Artikkel 68
Turustusmeetmed
1. EMKF võib toetada kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turustamismeetmeid, mille eesmärk on:
a)
luua tootjaorganisatsioone, tootjaorganisatsioonide ühendusi või tootmisharudevahelisi organisatsioone, mida tunnustatakse kooskõlas määruse (EL) nr 1379/2013 II peatüki II jaoga;
b)
leida uusi turge ning parandada kalandus- ja vesiviljelustoodete turulelaskmise tingimusi, sealhulgas:
i)
turuväljavaadetega liigid;
ii)
töönduslike kalavarude soovimatu püük, mis lossitakse kooskõlas tehniliste meetmetega, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 15 ja määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 8 lõike 2 punktiga b;
iii)
kalapüügi- ja vesiviljelustooted, mille tootmismeetoditel on vähene mõju keskkonnale, või mahepõllumajanduslikud vesiviljelustooted, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 834/2007;
c)
edendada kvaliteeti ja lisandväärtust, hõlbustades:
i)
asjaomase toote registreerimise taotlemist ja asjaomaste käitajate kohandamist asjakohastele kontrolli- ja sertifitseerimisnõuetele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (37) tingimustega;
ii)
sertifitseerimist ja edendamist, sealhulgas säästva kalapüügi- ja vesiviljelustoodete, sealhulgas väikesemahulise rannapüügiga seotud toodete ning keskkonnasõbralike töötlemismeetodite sertifitseerimist ja edendamist;
iii)
kalapüügitoodete otseturustust väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite või jalgsipüügiga tegelevate kalurite poolt;
iv)
toodete esitlusviisi ja pakendamist;
d)
suurendada tootmise ja turu läbipaistvust ning teostada turu-uuringuid ja uuringuid liidu impordisõltuvuse kohta;
e)
anda panus kalapüügi- ja vesiviljelustoodete jälgitavuse tagamisse ning töötada vajaduse korral välja liidu kalapüügi- ja vesiviljelustoodete ökomärgis, nagu viidatud määruses (EL) nr 1379/2013;
f)
koostada VKEde jaoks liidu õigusega kooskõlas olevad vormikohased lepingud;
g)
viia ellu piirkondlikke, riiklikke või rahvusvahelisi teavitus- ja tutvustuskampaaniaid, et suurendada üldsuse teadlikkust säästvatest kalapüügi- ja vesiviljelustoodetest.
2. Lõikes 1 osutatud toimingud võivad hõlmata tarneahela tootmis-, töötlemis- ja turustustegevust.
Lõike 1 punktis g osutatud toimingud ei tohi olla suunatud kaubamärkidele.
Artikkel 69
Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine
1. EMKFi kaudu võib toetada kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemisse tehtavaid investeeringuid:
a)
mis aitavad säästa energiat või vähendada mõju keskkonnale, sealhulgas investeeringud jäätmete töötlemisse;
b)
mis parandavad ohutust, hügieeni, tervishoidu ja töötingimusi;
c)
mis toetavad inimtoiduks kõlbmatu töönduskala töötlemist;
d)
põhiliste töötlemistoimingutega kaasnevate kõrvaltoodete töötlemiseks;
e)
mahepõllumajanduslike vesiviljelustoodete töötlemiseks vastavalt määruse (EÜ) nr 834/2007 artiklitele 6 ja 7;
f)
mille tulemuseks on uued või parendatud tooted, uued või parendatud protsessid või uued või parendatud juhtimis- ja korraldussüsteemid.
2. Muude ettevõtjate kui VKEde puhul antakse lõikes 1 viidatud toetust üksnes määruse (EL) nr 1303/2013 II osa IV jaotisega ette nähtud rahastamisvahendite kaudu.
V PEATÜKK
Kalapüügi- ja vesiviljelustoodetega seotud lisakulude hüvitamine äärepoolseimates piirkondades
Artikkel 70
Hüvitamise kord
1. EMKF võib toetada nende lisakulude hüvitamist, mida ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud Prantsuse äärepoolseimate piirkondade käitajad on teatavate kalapüügi- ja vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel kandnud.
2. Iga asjaomane liikmesriik koostab lõikes 1 osutatud piirkondade kohta kalapüügi- ja vesiviljelustoodete loetelu ning määrab kindlaks rahastamiskõlblike toodete koguse.
3. Lõikes 2 osutatud loetelu koostamisel ja koguste määramisel võtavad liikmesriigid arvesse kõiki asjaomaseid asjaolusid, muu hulgas vajadust tagada, et hüvitis oleks täielikult kooskõlas ÜKP reeglitega.
4. Hüvitist ei maksta kalapüügi- ja vesiviljelustoodete puhul:
a)
mis on püütud kolmanda riigi laeva poolt, välja arvatud kalapüügilaevad, mis sõidavad Venezuela lipu all ja tegutsevad liidu vetes;
b)
mis on püütud liidu kalapüügilaevade poolt, mis ei ole registreeritud lõikes 1 osutatud piirkondades asuvas sadamas;
c)
mis on sisse toodud kolmandatest riikidest.
5. Lõike 4 punkti b ei kohaldata, kui asjaomases äärepoolseimas piirkonnas asuva töötleja olemasolev võimsus ületab tooraine koguse, mis on tarnitud kooskõlas asjaomase piirkonna hüvituskavaga.
6. Hüvitist makstakse järgmistele käitajatele:
a)
füüsilised või juriidilised isikud, kes kasutavad tootmisvahendeid kalapüügi- või vesiviljelustoodete hankimiseks eesmärgiga need turule lasta;
b)
lõikes 1 osutatud piirkondade sadamates registreeritud laevade omanikud või käitajad, kes nimetatud piirkondades tegutsevad, ning selliste omanike või käitajate liidud;
c)
käitajad töötlemis- ja turustussektoris või selliste käitajate liidud.
Artikkel 71
Hüvitise arvutamine
Hüvitist makstakse artikli 70 lõikes 6 osutatud käitajatele, kes tegutsevad artikli 70 lõikes 1 osutatud piirkondades ja seejuures võetakse arvesse:
a)
iga kalapüügi- või vesiviljelustootega või tootekategooriaga kaasnevat lisakulu, mis tuleneb asjaomase piirkonna konkreetsetest ebasoodsatest tingimustest, ja
b)
kogu muud liiki riiklikku sekkumist, mis mõjutab lisakulude suurust.
Artikkel 72
Hüvituskava
1. Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile rakendusaktidega heakskiitmiseks iga artikli 70 lõikes 1 osundatud piirkonna kohta hüvituskava. Nimetatud kavas märgitakse artiklis 70 osundatud kalandus- ja vesiviljelustoodete kogused ja käitajate liik, artiklis 71 osundatud hüvitise suurus ning artiklis 97 osundatud korraldusasutus. Komisjon võtab oma otsuse kohta, kas sellised hüvituskavad heaks kiita, vastu rakendusaktid.
2. Liikmesriigid võivad muuta lõikes 1 osutatud hüvituskava sisu. Liikmesriigid esitavad sellised muudatused komisjonile. Komisjon võtab oma otsuse kohta, kas sellised muudatused heaks kiita, vastu rakendusaktid.
3. Komisjon võtab hüvituskava struktuuri kindlaksmääramiseks vastu rakendusaktid. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada asjaomase piirkonna konkreetsetest ebasoodsatest tingimustest tulenevate lisakulude arvutamise kriteeriumid.
Artikkel 73
Riigiabi hüvituskavade rakendamiseks
Liikmesriigid võivad eraldada täiendavaid rahalisi vahendeid artiklis 72 osutatud hüvituskavade rakendamiseks. Sellisel juhul peavad nad teavitama komisjoni riigiabist, mille komisjon võib kõnealuste kavade osana kooskõlas käesoleva määrusega heaks kiita. Riigiabi, millest on teatatud, loetakse teatatuks ka ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 esimese lause tähenduses.
VI PEATÜKK
ÜKP lisameetmed koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames
Artikkel 74
Geograafiline kohaldamisala
Erandina artiklist 2 kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool liidu territooriumi elluviidavate toimingute suhtes.
Artikkel 75
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse saavutada artikli 6 lõikes 3 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärke.
Artikkel 76
Kontroll ja õigusnormide täitmise tagamine
1. EMKF võib toetada liidu kontrolli, inspekteerimise ja õigusnormide täitmise tagamise süsteemi rakendamist, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 36 ja mida on täiendavalt täpsustatud määruses (EÜ) nr 1224/2009.
2. Rahastamiskõlblikud on eelkõige järgmist liiki toimingud:
a)
tehnoloogia, sealhulgas arvuti riist- ja tarkvara, laevade kaugseire süsteemide (VDS), CCTV-süsteemide ja IT-võrgustike ostmine, paigaldamine ja/või väljatöötamine, mis võimaldab kalandusega seotud andmeid koguda, hallata, valideerida, analüüsida, esitada (veebisaitidega seotud kontroll) ja vahetada, teha riskijuhtimist ja töötada välja proovivõtumeetodeid, ning mis võimaldab ka seotust sektorivaheliste andmevahetussüsteemidega;
b)
nende komponentide, sealhulgas arvuti riist- ja tarkvara arendamine, ostmine ja paigaldamine, mis on vajalikud andmete ülekandmise tagamiseks kalapüügiga ja kalapüügitoodete turustamisega seotud osalejatelt asjaomasesse liikmesriiki ja liidu ametiasutustele, sealhulgas kontrollimiseks kasutatavate elektrooniliste registreerimis- ja aruandlussüsteemide (ERS), laevaseiresüsteemide (VMS) ja automaatse tuvastamise süsteemide (AIS) komponendid;
c)
kalapüügi- ja vesiviljelustoodete jälgitavuse tagamiseks vajalike komponentide, sh arvuti riist- ja tarkvara väljatöötamine, ostmine ja paigaldamine, nagu on viidatud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 58;
d)
liikmesriikide vahel andmete vahetamist ja analüüsimist käsitlevate programmide rakendamine;
e)
patrull-laevade, lennukite ja helikopterite moderniseerimine ja ostmine, tingimusel et neid kasutatakse kalapüügi kontrollimiseks vähemalt 60 % nende kogu aastasest kasutusajast;
f)
muude kontrollivahendite, sealhulgas mootori võimsuse mõõtmist võimaldavate ja kaalumisseadmete hankimine;
g)
innovaatiliste kontrolli- ja seiresüsteemide väljatöötamine ning kalanduse kontrollimisega seotud pilootprojektide elluviimine, sealhulgas kalade DNA analüüs või kontrolliga seotud veebisaitide väljatöötamine;
h)
kalandustegevuse seire, kontrolli ja seire eest vastutavate isikute koolitus- ja vahetusprogrammid, sealhulgas liikmesriikide vahel;
i)
pädevate asutuste teostatud seire, kontrolli ja seirega seotud kulude hindamine, kulude ja tulude analüüs ning teostatud auditite hindamine;
j)
algatused, sealhulgas seminarid ja meediavahendid, mis on suuantud nii kalurite kui ka teiste asjaosaliste (nt inspektorite, riigiprokuröride ja kohtunike ning avalikkuse) teadlikkuse suurendamisele vajadusest võidelda ebaseadusliku, registreerimata ja reguleerimata kalapüügiga ning rakendada ÜKPd;
k)
tegevuskulud, mis on seotud tugevdatud kontrolli teostamisega nende varude üle, mille suhtes kohaldatakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikliga 95 kontrolli- ja inspekteerimisalaseid eriprogramme, ning koordineerimise kontrolliga kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 768/2005 (38) artikliga 15;
l)
programmid, mis on seotud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 102 lõike 4 alusel kehtestatud tegevuskava rakendamisega, sh mis tahes tegevuskulud.
3. Lõike 2 punktides h kuni l loetletud meetmed on rahastamiskõlblikud ainult siis, kui nad on seotud avalik-õigusliku asutuse kontrollitegevusega.
4. Lõike 2 punktides d ja h loetletud meetmete puhul määravad asjaomased liikmesriigid projekti eest vastutava korraldusasutuse.
Artikkel 77
Andmete kogumine
1. EMKF toetab andmete kogumist, haldamist ja kasutamist, nagu nähakse ette määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 25 lõigetes 1 ja 2 ja nagu on täiendavalt täpsustatud määruses (EÜ) nr 199/2008.
2. Rahastamiskõlblikud on eelkõige järgmist liiki toimingud:
a)
andmete kogumine, haldamine ja kasutamine teaduslikuks analüüsiks ja ÜKP rakendamiseks;
b)
riiklikud, riikidevahelised ja piirkondlikud mitmeaastased proovivõtuprogrammid, tingimusel et nendes käsitletakse ÜKPga hõlmatud varusid;
c)
tööndus- ja harrastuspüügi mereseire, sealhulgas selliste mereorganismide nagu mereimetajate ja -lindude kaaspüügi seire;
d)
mereuuringud;
e)
liikmesriikide ja piirkondlike asutuste esindajate osalemine piirkondlikel kooskõlastamisnõupidamistel, piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide nõupidamistel, mille lepinguosaline või vaatleja liit on, ja/või teaduslike nõuandeid andvate rahvusvaheliste asutuste nõupidamistel;
f)
andmete kogumise ja haldamise süsteemide parendamine ning prooviuuringute elluviimine, mille eesmärk on muuta olemasolevad andmete kogumise ja haldamise süsteemid tõhusamaks.
VII PEATÜKK
Liikmesriikide algatusel antav tehniline abi
Artikkel 78
Liikmesriikide algatusel antav tehniline abi
1. EMKFist võib toetada järgmisi liikmesriikide algatusel võetavaid meetmeid, võttes arvesse ülemmäära 6 % rakenduskava kogusummast:
a)
määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 59 lõikes 1 osutatud tehnilise abi meetmed;
b)
riiklike võrgustike loomine teabe levitamiseks, suutlikkuse suurendamiseks, parimate tavade vahetamiseks ning kalanduse kohalike algatusrühmade vahelise koostöö toetamiseks liikmesriigi territooriumil.
2. Erandjuhul ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude korral võib lõikes 1 osutatud ülemmäära ületada.
VIII PEATÜKK
IMPd käsitlevad meetmed, mida rahastatakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames
Artikkel 79
Erieesmärgid
1. Käesoleva peatüki kohased toetusmeetmed toetavad artikli 6 lõikes 6 sätestatud liidu prioriteedi erieesmärkide saavutamist, sealhulgas:
a)
integreeritud mereseiret, eelkõige ühise teabejagamiskeskkonna (CISE) liidu merendusvaldkonna seireks;
b)
merekeskkonna, eelkõige selle bioloogilise mitmekesisuse ja merekaitsealade (nt Natura 2000 alade) kaitse edendamist, piiramata käesoleva määruse artiklis 37 sätestatust, ning mere- ja rannikuressursside säästvat kasutamist ning merekeskkonda mõjutava inimtegevuse säästlikkuse piiride täiendavat kindlaksmääramist, eelkõige direktiivi 2008/56/EÜ raames.
2. Rakenduskava mis tahes muudatustega, mis on seotud lõikes 1 osutatud meetmetega, ei tohi suurendada artikli 13 lõikes 7 osutatud rahaeraldiste kogusummat.
Artikkel 80
Rahastamiskõlblikud toimingud
1. EMKF võib kooskõlas artiklis 79 sätestatud eesmärkidega toetada muu hulgas järgmisi toiminguid:
a)
mis võimaldavad kaasa aidata integreeritud mereseire, eelkõige CISE eesmärkide saavutamisele;
b)
merekeskkonna, eelkõige selle bioloogilise mitmekesisuse ja merekaitsealade (nt Natura 2000 alade) kaitse kooskõlas direktiivides 92/43/EMÜ ja 2009/147/EÜ sätestatud kohustustega;
c)
teadmiste parandamine merekeskkonna seisundi kohta, eesmärgiga kehtestada direktiivis 2008/56/EÜ ette nähtud seireprogrammid ja meetmeprogrammid kooskõlas nimetatud direktiivis sätestatud kohustustega.
2. Riiklike haldusasutuste töötajate palgakulusid ei käsitata rahastamiskõlblike tegevuskuludena.
VI JAOTIS
MEETMED, MIDA RAHASTATAKSE OTSESE EELARVE TÄITMISE RAAMES
I PEATÜKK
Integreeritud merenduspoliitika
Artikkel 81
Geograafiline kohaldamisala
Erandina artiklist 2 kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool liidu territooriumi toimuvate tegevuste suhtes.
Artikkel 82
Reguleerimisese ja eesmärgid
Käesoleva peatüki kohaselt antava toetusega toetatakse liidu IMP väljatöötamise ja elluviimise tõhustamist. Sellega:
a)
tugevdatakse merendus- ja rannikupoliitika integreeritud juhtimise väljatöötamist ning rakendamist, eelkõige:
i)
edendades tegevusi, mis innustavad liikmesriike ja nende piirkondi välja töötama, kasutusele võtma või rakendama merenduse integreeritud juhtimist;
ii)
edendades liikmesriikide omavahelist ning liikmesriikide pädevate asutuste ja sidusrühmade vahelist dialoogi ja koostööd mere- ja merendusküsimustes, sealhulgas töötades välja ja rakendades integreeritud merebasseinistrateegiaid, võttes arvesse tasakaalustatud lähenemisviisi kõikides merebasseinides ning merebasseinide ja mere alambasseinide eripära ning vajaduse korral asjaomaste makropiirkondlike strateegiate eripära;
iii)
edendades valdkonnaüleseid koostööplatvorme ja -võrgustikke, kuhu kuuluvad avaliku sektori asutuste esindajad riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning tööstus-, sealhulgas turismi- ja teadussektori sidusrühmade, kodanike, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja sotsiaalpartnerite esindajad;
iv)
parandades liikmesriikidevahelist koostööd pädevate asutuste vahel teabe ja parimate tavade jagamise abil;
v)
edendades parimate tavade vahetamist ja dialoogi rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas kahepoolset dialoogi kolmandate riikidega, võttes arvesse UNCLOSi ning sellel konventsioonil põhinevaid olemasolevaid asjakohaseid rahvusvahelisi konventsioone, piiramata seejuures muude lepingute või kokkulepete kohaldamist, mis võivad olla sõlmitud liidu ja asjaomaste kolmandate riikide vahel. Vajaduse korral hõlmab selline dialoog tõhusat arutelu UNCLOSi ratifitseerimise ja rakendamise üle;
vi)
tõstes esile IMPd ja suurendades avaliku sektori asutuste, erasektori ja üldsuse teadlikkust sellest;
b)
aidates töötada välja valdkonnaüleseid algatusi, millest võidavad vastastikku erinevad merendussektorid ja/või sektoripoliitikad, võttes arvesse ning kasutades ära olemasolevaid vahendeid ja algatusi, näiteks:
i)
integreeritud mereseire mereruumi ohutu, turvalise ja säästva kasutamise edendamiseks, eelkõige suurendades tõhusust ja tulemuslikkust valdkondadevahelise ja piiriülese teabevahetuse kaudu, võttes samal ajal nõuetekohaselt arvesse olemasolevaid ja tulevasi koostöömehhanisme ja -süsteeme;
ii)
mereruumi planeerimise ja rannikuala tervikmajandamise protsessid;
iii)
tervikliku ja avalikkusele kättesaadava kvaliteetse merealase andme- ja teadmistebaasi järkjärguline loomine, mis hõlbustab kõnealuste andmete ja teadmiste jagamist, taaskasutamist ja levitamist eri kasutajarühmade seas, vältides seeläbi jõupingutuste dubleerimist; selleks kasutatakse parimal viisil ära olemasolevaid liidu ja liikmesriikide programme;
c)
toetades täienduseks väljakujunenud valdkondlikele ja riiklikele meetmetele rannikualadel püsivat majanduskasvu, töökohtade loomist, innovatsiooni ja uusi tehnoloogiaid uutes ning tulevastes merendussektorites ning liidu rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades;
d)
edendades merekeskkonna, eelkõige selle bioloogilise mitmekesisuse ja merekaitsealade (nt Natura 2000 alad) kaitset ning mere- ja rannikuressursside säästvat kasutamist ja merekeskkonda mõjutava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piiride täiendavat kindlaks määramist, kooskõlas hea keskkonnaseisundi saavutamise ja säilitamise eesmärkidega, nagu on nõutud direktiivis 2008/56/EÜ.
Artikkel 83
Rahastamiskõlblikud toimingud
1. EMKFist võib kooskõlas artiklis 82 sätestatud eesmärkidega toetada selliseid tegevusi nagu:
a)
uuringud;
b)
projektid, sh katse- ja koostööprojektid;
c)
avalik teave ja parimate tavade jagamine, teadlikkuse suurendamise kampaaniad ja sellega seotud teabevahetus ning teabe levitamine, nt reklaamikampaaniad ja -üritused ning veebisaitide ja sidusrühmadele mõeldud suhtlusplatvormide arendamine ja haldamine;
d)
konverentsid, seminarid, foorumid ja õpikojad;
e)
kooskõlastustegevused, sh merebasseinistrateegiaid käsitlevad teabevahetusvõrgustikud ja arengu toetamine;
f)
selliste IT-süsteemide ja võrgustike arendamine ja haldamine, mis võimaldavad koguda, hallata, kontrollida, analüüsida ja vahetada andmeid ning välja töötada selleks vajalikud valimi koostamise meetodid, ning nende vastastikune sidumine valdkonnaüleste andmevahetussüsteemidega;
g)
koolitusprojektid teadmiste suurendamiseks, kutsekvalifikatsiooni ja meetmete arendamiseks, et edendada kutsealast arengut merendussektoris.
2. Artikli 82 punktis b sätestatud piiriüleste ja valdkonnaüleste toimingute arendamise eesmärgi saavutamiseks võib EMKF toetada:
a)
integreeritud mereseire tehniliste vahendite arendamist ja rakendamist, eelkõige selleks, et toetada detsentraliseeritud teabevahetussüsteemide kasutuselevõttu, toimimist ja haldust merendusvaldkonnas, eesmärgiga edendada valdkonnaülest ja piiriülest seireteabe vahetamist kõikide kasutajaskondade vahel, võttes arvesse sektoripoliitikate seirealast arengut ning aidates vajaduse korral nende arengule kaasa;
b)
liikmesriikide või piirkondade vahelisi kooskõlastus- ja koostöötegevusi, et arendada mereruumi planeerimist ja rannikuala tervikmajandamist, sealhulgas süsteemidega seotud kulud ning andmevahetus ja seire, hindamine, eksperdivõrgustike loomine ja haldamine ning programmi loomine liikmesriikide ettevalmistamiseks mereruumi planeerimise rakendamiseks;
c)
merevaatlussüsteemi kaasrahastamise, ostmise ja haldamise algatusi ning tehnilisi vahendeid Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu süsteemi väljatöötamiseks, loomiseks ning haldamiseks, et hõlbustada süsteemi kuuluvate liikmesriikide ja/või rahvusvaheliste organisatsioonide vahelise koostöö kaudu merealaste andmete ja teadmiste kogumist, omandamist, koondamist, töötlemist, kvaliteedikontrolli, taaskasutamist ja levitamist.
II PEATÜKK
Rahastatavad ÜKP ja IMP lisameetmed otsese eelarve täitmise raames
Artikkel 84
Geograafiline kohaldamisala
Erandina artiklist 2 kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool liidu territooriumi toimuvate tegevuste suhtes.
Artikkel 85
Erieesmärgid
Käesolevas peatükis sätestatud meetmed aitavad kaasa ÜKP ja IMP elluviimisele, eelkõige:
a)
teaduslike nõuannete kogumise, haldamise ja levitamisega ÜKP raames;
b)
erikontrolli ja täitemeetmetega ÜKP raames;
c)
rahvusvaheliste organisatsioonide vabatahtliku kaasabiga;
d)
nõuandekomisjonidega;
e)
turgu käsitleva teabega;
f)
ÜKP ja IMP teavitustegevustega.
Artikkel 86
Teaduslikud nõuanded ja teadmised
1. EMKFist võib toetada teadustulemusi, eelkõige rakendusuuringute projekte, mis on otseselt seotud teaduslike ja sotsiaal-majanduslike arvamuste ning soovituste esitamisega, et ÜKP raames võetavad kalavarude majandamist käsitlevad otsused oleksid usaldusväärsed ja tõhusad.
2. Rahastamiskõlblikud on eelkõige järgmised toimingud:
a)
uuringud ja katseprojektid, mis on vajalikud ÜKP rakendamiseks ja arendamiseks, sh alternatiivsed kalanduse ja vesiviljeluse säästva majandamise tehnikad, sh nõuandekomisjonides;
b)
teadusasutuste, sh kalavarude hindamise eest vastutavate rahvusvaheliste nõuandvate organite, sõltumatute ekspertide ja muude teadusasutuste teaduslike arvamuste ning soovituste koostamine ning esitamine;
c)
ekspertide osalemine kalanduse teaduslikke ja tehnilisi küsimusi käsitlevates töörühmades nagu STECF, samuti rahvusvahelistes nõuandvates organites ning kohtumistel, kus vajatakse kalandus- ja vesiviljelusekspertide teadmisi;
d)
määruse (EÜ) nr 199/2008 artikli 12 lõikes 2 osutatud teadusuuringud merel piirkondades, kus liidu laevad tegutsevad mitme liigi püüki hõlmavate säästva kalapüügi partnerluslepingute alusel, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 31;
e)
komisjoni kantud kulud teenuste eest, mis on seotud andmete kogumise, haldamise ja kasutamisega, kalandusekspertide kohtumiste korraldamise ja juhtimisega ning kalanduse teadusliku ja tehnilise pädevusega seonduvate iga-aastaste tööprogrammide juhtimisega, andmekõnede ja andmestike töötlemisega, teaduslike arvamuste ja soovituste esitamiseks tehtava ettevalmistustööga;
f)
liikmesriikidevaheline koostöö andmekogumise valdkonnas, mis hõlmab mitmesuguseid piirkondlikke sidusrühmi, sh piirkondlike andmebaaside loomine ja haldamine piirkondlikku koostööd hõlbustavate andmete säilitamiseks, haldamiseks ja kasutamiseks ning andmete kogumise ja haldamise täiustamiseks ja teadusliku taseme tõstmiseks, et toetada kalavarude majandamist.
Artikkel 87
Kontroll ja õigusnormide täitmise tagamine
1. EMKF võib toetada määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 36 sätestatud ja määruses (EÜ) nr 1224/2009 täiendavalt täpsustatud liidu kontrolli, inspekteerimise ja õigusnormide täitmise tagamise süsteemi rakendamist.
2. Rahastamiskõlblikud on eelkõige järgmised toimingud:
a)
patrull-laevade, õhusõidukite ja helikopterite ühine ostmine ja/või prahtimine sama geograafilise piirkonna mitme liikmesriigi poolt, tingimusel et neid kasutatakse vähemalt 60 % iga-aastasest kasutusoleku ajast;
b)
kulutused, mis seonduvad uute kontrollitehnoloogiate hindamise ja arendamisega ning andmevahetusprotsessidega;
c)
kõik tegevuskulud, mis on seotud ÜKP rakendamise kontrollimise ja hindamisega komisjoni poolt, eelkõige kontrolli, inspekteerimise ja auditeerimisega seotud lähetused, komisjoni ametnike seadmed ja koolitus, koosolekute korraldamine ja neil osalemine, sealhulgas teabe ja parimate tavade vahetamine liikmesriikide vahel, uuringud, IT-teenused ja teenuseosutajad, ning inspekteerimisvahendite ost või prahtimine komisjoni poolt määruse (EÜ) nr 1224/2009 IX ja X jaotise kohaselt.
3. Kontrolli tugevdamiseks ja ühtlustamiseks võib EMKF toetada riigiüleste projektide rakendamist, mis on suunatud selliste riikidevaheliste kontrolli, inspekteerimise ja õigusnormide täitmise tagamise süsteemide väljatöötamisele ja testimisele, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 36 ning sätestatud määruses (EÜ) nr 1224/2009.
4. Rahastamiskõlblikud on eelkõige järgmised toimingud:
a)
rahvusvahelised koolitusprogrammid kalapüügitegevuse seire, kontrolli ja seire eest vastutavatele isikutele;
b)
algatused, sealhulgas seminarid ja meedia töövahendid, mis on suunatud liidu määruste tõlgendamise ja sellega seotud kontrolli ühtlustamisele.
5. Lõike 2 punktis a viidatud toimingute puhul määratakse toetusesaajaks ainult üks asjaomane liikmesriik.
Artikkel 88
Rahvusvaheliste organisatsioonide vabatahtlik rahaline toetamine
EMKFist võib toetada järgmisi tegevusi rahvusvaheliste suhete valdkonnas:
a)
rahaline toetus ÜRO organisatsioonidele, samuti vabatahtlikud toetused mereõiguse alal tegutsevatele rahvusvahelistele organisatsioonidele;
b)
rahaline toetus, et valmistada ette liidule huvipakkuvate uute rahvusvaheliste organisatsioonide loomist või rahvusvaheliste lepingute sõlmimist;
c)
rahaline toetus tööle või programmidele, mida viivad ellu liidule huvipakkuvad rahvusvahelised organisatsioonid;
d)
rahaline toetus tegevusele (lepinguosaliste töö-, mitteametlikud ja erakorralised koosolekud), millega toetatakse liidu huvisid rahvusvahelistes organisatsioonides ning tugevdatakse koostööd liidu partneritega nendes organisatsioonides. EMKF võib kanda rahvusvahelistel foorumitel ja rahvusvahelistes organisatsioonides peetavatel läbirääkimistel ja koosolekutel kolmandate riikide esindajate osalemise kulud, kui nende osavõtt on liidu huvide seisukohalt vajalik.
Artikkel 89
Nõuandekomisjonid
1. EMKFist toetatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 43 kohaselt loodud nõuandekomisjonide tegevuskulusid.
2. Juriidilisest isikust nõuandekomisjon võib taotleda liidu toetust Euroopa üldhuvides tegutseva asutusena.
Artikkel 90
Turuteave
EMKF võib toetada komisjoni kalapüügi- ja vesiviljelustooteid käsitleva turuteabe arendamisel ja levitamisel kooskõlas määruse (EL) nr 1379/2013 artikliga 42.
Artikkel 91
ÜKP ja IMP teavitusmeetmed
EMKFist võib anda toetust:
a)
ÜKP ja IMPga seotud teavitus- ja kommunikatsioonimeetmetega seotud kulude katteks, sh:
i)
eri sihtrühmadele suunatud kirjalike, audiovisuaalsete ja elektrooniliste materjalide koostamise, tõlkimise ja levitamise kulud;
ii)
ÜKP ja IMPga seotud eri osalejate teavitamiseks ja nende arvamuste kogumiseks ette nähtud ürituste ning kohtumiste ettevalmistamise ja korraldamise kulud;
b)
komisjoni poolt kohtumistele kutsutud ekspertide ja sidusrühmade esindajate sõidu- ja majutuskulude katteks;
c)
liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamise kulude katteks, sel määral, mil need on seotud käesoleva määruse üldeesmärkidega.
III PEATÜKK
Tehniline abi
Artikkel 92
Komisjoni algatusel antav tehniline abi
EMKF võib toetada komisjoni algatusel järgmisi meetmeid, võttes arvesse EMKFi 1,1 % suurust ülemmäära:
a)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 58 osutatud tehnilise abi meetmed käesoleva määruse rakendamiseks;
b)
säästva kalapüügi kokkulepete koostamine, kontrollimine ja hindamine ja liidu osalemine piirkondlikes kalavarude majandamise organisatsioonides; asjaomased meetmed on uuringud, kohtumised, ekspertide kaasamine, ajutiste töötajatega seotud kulud, teavitustegevus ning komisjoni mis tahes muud haldus-, teadusliku või tehnilise abiga seotud kulud;
c)
Euroopa kalanduse kohalike algatusrühmade võrgustiku loomine, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet, vahetada kogemusi ja parimaid tavasid ning toetada koostööd kohalike partnerluste vahel. Võrgustik teeb koostööd ERFi, ESFi ja EAFRDi poolt kohaliku arengu jaoks moodustatud võrgustiku ning tehnilise abi asutustega seoses nende kohaliku arengu meetmete ja rahvusvahelise koostööga.
VII JAOTIS
RAKENDAMINE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA TOIMUVA EELARVE TÄITMISE RAAMES
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 93
Kohaldamisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse meetmete suhtes, mida rahastatakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames V jaotises sätestatu kohaselt.
II PEATÜKK
Rakendusmehhanism
1. Jagu
EMKFi toetus
Artikkel 94
Kaasfinantseerimise määrade kehtestamine
1. Artikli 19 kohaselt rakendusaktide vastuvõtmisel, millega kiidetakse heaks rakenduskava, määrab komisjon kindlaks EMKFist sellele kavale antava maksimumtoetuse.
2. EMKFi toetus arvutatakse avaliku sektori rahastamiskõlblike kulutuste summa alusel.
Rakenduskavas kehtestatakse EMKFi toetusmäär artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidele. EMKFi maksimaalne toetusmäär on 75 % ja minimaalne toetusmäär on 20 % avaliku sektori rahastamiskõlblikest kuludest.
3. Erandina lõikest 2 on EMKFi toetus:
a)
100 % artiklis 67 osutatud ladustamisabiga seotud rahastamiskõlblikest kuludest;
b)
100 % artiklis 70 osutatud hüvitamise korraga seotud avaliku sektori rahastamiskõlblikest kuludest;
c)
50 % artiklites 33 ja 34 ning artikli 41 lõikes 2 osutatud toetusega seotud avaliku sektori rahastamiskõlblikest kuludest;
d)
70 % artikli 76 lõike 2 punktis e osutatud toetusega seotud avaliku sektori rahastamiskõlblikest kuludest;
e)
90 % artikli 76 lõike 2 punktides a-d ja f-l osutatud toetusega seotud avaliku sektori rahastamiskõlblikest kuludest;
f)
80 % artiklis 77 osutatud toetusega seotud rahastamiskõlblikest kuludest.
4. Erandina lõikest 2 suurendatakse liidu prioriteetsete erieesmärkide suhtes kohaldatavat EMKFi maksimaalset toetusmäära kümne protsendipunkti võrra, kui artikli 6 lõikes 4 sätestatud kogu liidu prioriteet viiakse ellu kogukondlikult juhitava arengu kaudu.
Artikkel 95
Riigiabi osatähtsus
1. Liikmesriigid annavad riigiabi maksimaalselt 50 % ulatuses toimingu rahastamiskõlblikest kogukuludest.
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid riigiabi anda 100 % ulatuses toimingu rahastamiskõlblikest kuludest, kui:
a)
toetusesaaja on avalik-õiguslik asutus või ettevõtja, kellele on tehtud ülesandeks osutada üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, nagu on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2, kui toetust antakse niisuguste teenuste osutamiseks;
b)
toiming on seotud artiklis 67 osutatud ladustamisabiga;
c)
toiming on seotud artiklis 70 osutatud hüvitamise korraga;
d)
toiming on seotud artiklis 77 osutatud andmekogumisega;
e)
toiming on seotud artikli 33 või 34 kohase toetuse ning artikli 54, 55 või 56 kohase hüvitisega;
f)
toiming on seotud artiklis 80 osutatud IMP meetmetega.
3. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid anda riigiabi 50 % ulatuses ja maksimaalselt 100 % ulatuses toimingu rahastamiskõlblikest kogukuludest, kui:
a)
toiming viiakse ellu vastavalt V jaotise I, II või IV peatükile ning see vastab kõigile järgmistele kriteeriumidele:
i)
kollektiivne huvi;
ii)
kollektiivne toetusesaaja;
iii)
on uuenduslik, kui see on asjakohane, siis kohalikul tasandil;
b)
toiming viiakse ellu vastavalt V jaotise III peatükile ning see vastab ühele punkti a alapunktides i, ii või iii sätestatud kriteeriumile ning toimingu tulemused on üldsusele kättesaadavad.
4. Erandina lõikest 1 suurendatakse riigiabi osatähtsust I lisas sätestatud eriomastele toimingutele täiendavate protsendipunktide võrra.
5. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, et määrata, kuidas kohaldada riigiabi osatähtsuse eri protsendipunkte juhul, kui täidetud on mitu I lisas sätestatud tingimust. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 96
Lisakulude ja saamata jäänud tulu arvutamine
Kui abi antakse lisakulude või saamata jäänud tulu tõttu, tagavad liikmesriigid, et asjaomased arvutused on nõuetekohased, täpsed ja tehtud eelnevalt kehtestatud ausa, õiglase ja kontrollitava arvutusmeetodiga.
III PEATÜKK
Juhtimis- ja kontrollisüsteemid
Artikkel 97
Korraldusasutus
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 125 sätestatud ühissätetele korraldusasutus:
a)
esitab komisjonile kord aastas iga aasta 31. märtsiks asjakohased kumulatiivsed andmed rahastamiseks valitud toimingute kohta kuni eelneva kalendriaasta lõpuni, sealhulgas toetusesaaja ja toimingu põhinäitajate kohta;
b)
tagab rakenduskava avalikustamise, teavitades võimalikke toetusesaajaid, kutseorganisatsioone, majandus- ja sotsiaalpartnereid, meeste ja naiste vahelise võrdõiguslikkuse edendamisega seotud asutusi ning asjaomaseid valitsusväliseid organisatsioone (sh keskkonnaorganisatsioonid) rakenduskava pakutavatest võimalustest ning rakenduskavade raames toetuse saamise reeglitest;
c)
tagab rakenduskava avalikustamise, teavitades toetusesaajaid liidu panusest ning laiemat avalikkust liidu osast programmis.
2. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestab eeskirjad lõike 1 punktis a osutatud andmete esitamise kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 98
Finantsandmete edastamine
1. Liikmesriigid edastavad 31. jaanuariks ja 31. juuliks komisjonile elektrooniliselt selle summa prognoosi, mille saamiseks nad kavatsevad esitada maksetaotlused jooksval ja järgneval majandusaastal.
2. Komisjon võtab vastu rakendusakti, millega kehtestab mudeli, mida kasutatakse finantsandmete esitamisel komisjonile. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
IV PEATÜKK
Liikmesriikide tehtav kontroll
Artikkel 99
Liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 143 osutatud finantskorrektsioonidele teevad liikmesriigid finantskorrektsioone juhul, kui toetusesaaja ei täida käesoleva määruse artikli 10 lõikes 2 osutatud kohustusi.
2. Lõikes 1 osutatud finantskorrektsioonide puhul määravad liikmesriigid kindlaks korrektsiooni summa, mis on proportsionaalne toetusesaajapoolse kohustuste täitmata jätmise või õigusrikkumise olemuse, raskusastme, kestuse ja korduvusega ning sellega, kui tähtis on EMKFi toetus toetusesaaja majandustegevuse jaoks.
V PEATÜKK
Komisjoni tehtav kontroll
1. Jagu
Maksete edasilükkamine ja peatamine
Artikkel 100
Maksetähtaja edasilükkamine
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 83 lõike 1 punktides a-c loetletud edasilükkamise põhjustele võib volitatud eelarvevahendite käsutaja määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 tähenduses vahemaksete maksetähtaja edasi lükata, kui on tõendeid selle kohta, et liikmesriik on jätnud täitmata oma ÜKPga ette nähtud kohustused ja see mõjutab tõendatud kuluaruandes sisalduvaid kulusid, mille hüvitamiseks vahemakset taotletakse.
2. Enne lõikes 1 osutatud vahemaksete maksetähtaja edasilükkamist võtab komisjon vastu rakendusaktid, millega kinnitatakse, et leidub tõendeid ÜKPga ette nähtud kohustuste täitmata jätmise kohta. Enne kui komisjon sellise rakendusakti vastu võtab, teavitab ta viivitamata asjaomast liikmesriiki nendest tõenditest või usaldusväärsest teabest ning liikmesriigile antakse võimalus esitada mõistliku aja jooksul oma seisukoht.
3. Lõikes 1 osutatud kõigi või osade vahemaksete nõudega hõlmatud kulude hüvitamise edasilükkamine peab olema proportsionaalne õigusrikkumise olemuse, raskusastme, kestuse ja korduvusega.
Artikkel 101
Maksete peatamine
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artiklile 142, võib komisjon võtta vastu rakendusaktid, et peatada kõik rakenduskava vahemaksed või osa nendest, kui liikmesriik on jätnud oma ÜKPga ette nähtud kohustused raskekujuliselt täitmata, mis mõjutab kulusid, mis sisalduvad tõendatud kuluaruandes taotluse aluseks oleva vahemakse kohta.
2. Enne lõikes 1 osutatud vahemaksete maksetähtaja peatamist võtab komisjon vastu rakendusakti, millega kinnitatakse, et liikmesriik ei ole täitnud oma ÜKPga ette nähtud kohustusi. Enne kui komisjon sellise rakendusakti vastu võtab, teavitab ta viivitamata asjaomast liikmesriiki nendest tõenditest või usaldusväärsest teabest ning liikmesriigile antakse võimalus esitada asjaomases küsimuses oma seisukoht.
3. Lõikes 1 osutatud kõigi või osade vahemaksete nõudega hõlmatud kulude hüvitamise peatamine peab olema proportsionaalne kohustuse raskekujulise täitmata jätmise olemuse, raskusastme, kestuse ja korduvusega.
Artikkel 102
Komisjoni volitused
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, milles määratletakse artiklis 100 osutatud rikkumisjuhtumid ja artikli 101 lõikes 1 osutatud kohustuste raskekujulise täitmata jätmise juhtumid, mis tulenevad ÜKP asjaomastest eeskirjadest, mis on esmatähtsad bioloogiliste mereressursside säilitamiseks.
2. Jagu
Teabevahetus ja finantskorrektsioonid
Artikkel 103
Juurdepääs teabele
Liikmesriigid edastavad komisjonile viimase nõudmisel ÜKPga seotud liidu õigusaktide rakendamiseks vastu võetud õigus- ja haldusnormid, kui need õigusaktid mõjutavad rahaliselt EMKFi.
Artikkel 104
Konfidentsiaalsus
1. Liikmesriigid ja komisjon võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada käesoleva määruse kohaselt tehtavate kohapealsete kontrollide ning raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise raames edastatud või saadud teabe konfidentsiaalsus.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teabe suhtes kohaldatakse nõukogu määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (39) artiklis 8 osutatud põhimõtteid.
Artikkel 105
Komisjoni tehtavad finantskorrektsioonid
1. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 22 lõikes 7, artiklis 85 ja artikli 144 lõikes 1 osutatud juhtudel võtab komisjon vastu rakendusaktid, et teha finantskorrektsioone, tühistades kogu või osa liidu toetusest rakenduskavale, kui ta leiab pärast vajalikku kontrollimist, et:
a)
maksetaotluses sisalduvad kulud on seotud toetusesaajapoolse käesoleva määruse artikli 10 lõikes 2 osutatud kohustuste täitmata jätmisega, mida liikmesriik ei ole enne käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse alustamist kõrvaldanud;
b)
liikmesriigipoolne ÜKP eeskirjade raske rikkumine mõjutab tõendatud kuluaruandes sisalduvaid kulusid, kusjuures kõnealuse õigusrikkumise tulemusena on maksed käesoleva määruse artikli 101 alusel peatatud ning asjaomane liikmesriik ei suuda endiselt tõendada, et ta on võtnud vajalikke parandusmeetmeid kohaldatavate eeskirjade järgimiseks ja täitmise tagamiseks tulevikus.
2. Korrektsiooni summa üle otsustades võtab komisjon arvesse ÜKP eeskirjade liikmesriigi- või toetusesaaja poolse tõsise rikkumise olemust, raskusastet, kestust ja korduvust ja seda, kui tähtis on EMKFi toetus toetusesaaja majandustegevuse jaoks.
3. Kui liikmesriigipoolse ÜKP eeskirjade rikkumisega seotud kulude summat ei ole võimalik täpselt kindlaks määrata, kohaldab komisjon kindlat määra või ekstrapoleeritud finantskorrektsiooni lõike 4 kohaselt.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse kohaldatava finantskorrektsiooni taseme kindlaksmääramise kriteeriumid ning kindlate määrade või ekstrapoleeritud finantskorrektsioonide kohaldamise kriteeriumid.
Artikkel 106
Menetlus
Määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 145 kohaldatakse mutatis mutandis, kui komisjon teeb ettepaneku teha käesoleva määruse artiklis 105 osutatud finantskorrektsioon.
VI PEATÜKK
Seire, hindamine, teabe kogumine ja teavitamine
1. Jagu
Ühise seire- ja hindamissüsteemi kehtestamine ja selle eesmärgid
Artikkel 107
Seire- ja hindamissüsteem
1. Kehtestatakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames elluviidavate EMKFi toimingute ühine seire- ja hindamissüsteem, et hinnata EMKFi toimimist. Toimimise tõhusa hindamise tagamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, et määratleda kõnealuse raamistiku sisu ja ülesehitust.
2. EMKFi üldist mõju võetakse arvesse seoses artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidega.
Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, et kehtestada kõnealuste liidu prioriteetidega seotud näitajad. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
3. Liikmesriigid esitavad komisjonile kogu teabe, mis on vajalik asjaomaste meetmete seireks ja hindamiseks. Komisjon võtab arvesse andmevajadust ja sünergiat võimalike andmeallikate vahel, eelkõige nende kasutust vajaduse korral statistilistel eesmärkidel. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad liikmesriikide esitatava teabe, samuti andmevajaduse ja võimalike andmeallikate vahelise sünergia kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Iga nelja aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva artikli kohaldamise kohta. Esimene aruanne esitatakse 31. detsembriks 2017.
Artikkel 108
Eesmärgid
Ühise seire- ja hindamissüsteemi eesmärgid on järgmised:
a)
näidata ÜKP ja IMP edusamme ja saavutusi, võtta arvesse üldist mõju ning hinnata EMKFi toimingute tulemuslikkust, tõhusust ja asjakohasust;
b)
tõhustada ÜKP ja IMP toetuse suunatust;
c)
toetada seire ja hindamisega seotud ühiseid õppeprotsesse;
d)
anda EMKFi meetmetele usaldusväärne ja tõenditel põhinev hinnang, millele saab tugineda otsustusprotsessis.
2. Jagu
Tehnilised sätted
Artikkel 109
Ühised näitajad
1. Artiklis 107 sätestatud seire- ja hindamissüsteemis määratakse kindlaks loetelu ühistest näitajatest, mis on seotud esialgse olukorra ning rakenduskava eelarve täitmise, väljundite ja tulemustega ning mida kohaldatakse iga rakenduskava suhtes, et võimaldada andmete koondamist liidu tasandil.
2. Ühised näitajad on seotud rakenduskava vahe-eesmärkide ja eesmärkidega, mis on kehtestatud artiklis 6 osutatud liidu prioriteetide kohaselt. Kõnealuseid ühiseid näitajaid kasutatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 21 lõikes 1 osutatud tulemuslikkuse analüüsis ja need võimaldavad hinnata poliitika rakendamisel tehtud edusamme, selle tõhusust ning tulemuslikkust võrreldes liidu ja rakenduskava tasandi eesmärkidega.
Artikkel 110
Elektrooniline teabesüsteem
1. Seireks ja hindamiseks vajalikku põhiteavet rakenduskava rakendamise, iga rahastamiseks valitud toimingu ja lõpetatud toimingute kohta (sh toetusesaaja ja projekti põhitunnused) salvestatakse ja säilitatakse elektrooniliselt.
2. Komisjon tagab asjakohase turvalise elektroonilise süsteemi olemasolu põhiteabe salvestamiseks, säilitamiseks ja haldamiseks ning seire- ja hindamisealaseks aruandluseks.
Artikkel 111
Teavitamine
EMKFist toetuse saajad ning kalanduse kohalikud algatusrühmad esitavad korraldusasutusele ja/või määratud hindajatele või muudele asutustele, kellele on delegeeritud tema nimel ülesannete täitmine, kogu rakenduskava seireks ja hindamiseks vajaliku teabe, eelkõige seoses erieesmärkide ja prioriteetide täitmisega.
3. Jagu
Seire
Artikkel 112
Seire korraldamine
1. Käesoleva määruse artiklis 97 osutatud korraldusasutus ja määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 47 osutatud seirekomisjon kontrollivad rakenduskava rakendamise kvaliteeti.
2. Korraldusasutus ja seirekomisjon teostavad iga rakenduskava üle seiret finants-, väljundi- ja tulemusnäitajate abil.
Artikkel 113
Seirekomisjoni ülesanded
Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 49 sätestatud ülesannetele kontrollib seirekomisjon rakenduskava tulemuslikkust ja selle rakendamise tõhusust. Selleks teeb seirekomisjon järgmist:
a)
peab kuue kuu jooksul kava heakskiitmise otsuse tegemisest nõu ja kiidab heaks rahastatavate toimingute valikukriteeriumid; valikukriteeriumeid muudetakse vastavalt programmitöö vajadustele;
b)
kontrollib rakenduskava hindamiskavaga seotud tegevusi ja väljundeid;
c)
kontrollib rakenduskava meetmeid seoses konkreetsete eeltingimuste täitmisega;
d)
vaatab läbi ja kiidab heaks rakendamise aastaaruanded, enne kui need saadetakse komisjonile;
e)
kontrollib meeste ja naiste võrdõiguslikkuse, võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise toetuseks võetud meetmeid, sh nende kättesaadavust puuetega inimestele.
Seirekomisjoniga ei konsulteerita artiklis 21 osutatud andmekogumise iga-aastaste töökavade teemal.
Artikkel 114
Rakendamise aastaaruanne
1. 31. maiks 2016 ja iga järgmise aasta 31. maiks kuni 2023. aastani (kaasa arvatud) esitab liikmesriik komisjonile rakenduskava rakendamise aastaaruande eelmise kalendriaasta kohta. 2016. aastal esitatav aruanne hõlmab 2014. ja 2015. kalendriaastat.
2. Lisaks määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 50 sätetele sisaldavad rakendamise aastaaruanded järgmist:
a)
teave iga meetme finantskohustuste ja kulutuste kohta;
b)
hindamiskavaga võetud meetmete kokkuvõte;
c)
teave käesoleva määruse artikli 10 lõikes 1 osutatud raskete õigusrikkumiste puhul võetud meetmete kohta ning teave käesoleva määruse artikli 10 lõikes 2 sätestatud tingimuste eiramise ja võetud parandusmeetmete kohta;
d)
teave käesoleva määruse artikli 41 lõike 10 järgimiseks võetud meetmete kohta;
e)
teave meetmete kohta, mis on võetud toetusesaajate nimede avaldamiseks kooskõlas käesoleva määruse V lisaga ning füüsiliste isikute puhul kooskõlas siseriikliku õigusega, sealhulgas mis tahes kohaldatavad piirmäärad.
3. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu rakendamise aastaaruannete vormi ja esitamist käsitlevad eeskirjad. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Jagu
Hindamine
Artikkel 115
Üldsätted
1. Komisjon sätestab rakendusaktidega aspektid, mis peavad sisalduma määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 55 sätestatud eelhindamise aruandes, ning kehtestab nimetatud määruse artiklis 56 osutatud hindamiskava miinimumnõuded. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 127 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Liikmesriigid tagavad, et hindamine on kooskõlas artikli 107 kohaselt kokku lepitud ühise hindamissüsteemiga, korraldavad vajalike andmete esitamise ja kogumise ning edastavad hindajatele seiresüsteemi kaudu saadud mitmesugust teavet.
3. Liikmesriigid avaldavad hindamisaruanded internetis ja komisjon liidu veebilehel.
Artikkel 116
Eelhindamine
Liikmesriigid tagavad, et eelhindaja kaasatakse EMKFi rakenduskava väljatöötamise varajases staadiumis, sealhulgas artikli 18 lõike 1 punktis a osutatud analüüside väljatöötamisse, rakenduskava tegevusloogika kujundamisse ja rakenduskava eesmärkide püstitamisse.
Artikkel 117
Järelhindamine
Komisjon koostab kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 57 tihedas koostöös liikmesriikidega rakenduskava järelhindamise aruande.
Artikkel 118
Hindamiste kokkuvõtted
Komisjon vastutab liidu tasandil eelhindamise aruannete kokkuvõtete tegemise eest. Hindamisaruannete kokkuvõtete koostamine viiakse lõpule hiljemalt vastavate hindamisaruannete esitamise aastale järgneva aasta 31. detsembriks.
5. Jagu
Teave ja kommunikatsioon
Artikkel 119
Teave ja reklaam
1. Korraldusasutus vastutab artikli 97 lõike 1 punkti b kohaselt järgneva eest:
a)
asjaomase liikmesriigi kõigi rakenduskavade kohta teavet ja neile juurdepääsu pakkuva ühtse veebilehe või ühtse veebiportaali loomise tagamine;
b)
võimalike toetusesaajate teavitamine rakenduskavaga seotud rahastamisvõimalustest;
c)
liidu kodanike teavitamine EMKFi rollist ja saavutustest partnerluslepingute, rakenduskavade ning toimingute tulemusi ja mõju käsitlevate teabe- ja kommunikatsioonimeetmete kaudu;
d)
selle tagamine, et avalikustataks ülevaade meetmetest, millega tagatakse ÜKP eeskirjade täitmine, sh eeskirjade eiramise juhtumid liikmesriikide või toetusesaajate poolt ning võetud parandusmeetmed, nt finantskorrektsioonid.
2. Selleks et tagada EMKFi toetuse läbipaistvus, peavad liikmesriigid pidama CSV- või XML-vormingus toimingute loendit, mis on kättesaadav ühtse veebisaidi või ühtse veebiportaali kaudu, milles esitatakse kõigi asjaomase liikmesriigi rakenduskavade loetelu ja kokkuvõte.
Toimingute loetelu uuendatakse vähemalt iga kuue kuu tagant.
Toimingute loetelus sisalduv miinimumteave, sh artiklite 26, 39, 47, 54 ja 56 kohaseid tegevusi käsitlev eriteave, on sätestatud V lisas.
3. Avalikustamise ja teavitamise meetmeid käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad taotlejate ja toetusesaajate jaoks on sätestatud V lisas.
4. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse embleemi loomise ja standardvärvide määratluse toimingust ja juhenditest teavitamise ja avalikustamise meetmete tehnilised kirjeldused. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 127 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
VIII JAOTIS
RAKENDAMINE OTSESE EELARVE TÄITMISE RAAMES
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 120
Kohaldamisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse meetmete suhtes, mida rahastatakse otsese eelarve täitmise raames VI jaotises sätestatu kohaselt.
II PEATÜKK
Kontroll
Artikkel 121
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon tagab, et käesoleva määruse alusel rahastatavate toimingute rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve pettust, korruptsiooni ja muud ebaseaduslikku tegevust takistavate meetmetega, tõhusa kontrollimisega ja - juhul kui tuvastatakse eeskirjade eiramine - alusetult väljamakstud summade tagasinõudmisega ning vajaduse korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega.
2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida nii dokumentide alusel kui ka kohapealsete kontrollide käigus kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, kes on saanud liidult rahalist toetust.
Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada liidu rahastamisega otseselt või kaudselt seotud ettevõtjate tööruumides kohapealseid kontrolle, mis peavad toimuma Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (40) ja määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 sätestatud korras ning mille eesmärk on teha kindlaks, kas toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või liidu eelarvest rahastamise lepinguga seoses esineb pettust, korruptsiooni või mis tahes muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
3. Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2 kohaldamist, sisaldavad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud koostöölepingud, toetuslepingud, toetuse määramise otsused ja lepingud, mis tulenevad käesoleva määruse rakendamisest, sätteid, millega antakse komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile kooskõlas nende vastava pädevusega sõnaselge õigus nimetatud lõigetes osutatud auditeerimiseks ja kohapealseks kontrolliks.
Artikkel 122
Auditid
1. Komisjoni ja kontrollikoja ametnikel või nende esindajatel on õigus auditeerida kohapeal käesoleva määruse kohaselt toetust saanud toiminguid igal ajal sellest vähemalt kümme tööpäeva ette teatades kuni kolmeaastase ajavahemiku jooksul pärast seda, kui komisjon on sooritanud lõpliku makse, välja arvatud kiireloomulistel juhtudel.
2. Komisjoni ja kontrollikoja ametnikel või nende esindajatel, kellel on nõuetekohased volitused kohapealsete auditite tegemiseks, on juurdepääs arvepidamisele ja kõigile teistele dokumentidele, kaasa arvatud elektroonilisel kujul koostatud või saadud ja säilitatud dokumentidele ja metaandmetele, mis on seotud käesoleva määruse alusel rahastatud kuludega.
3. Lõikes 2 osutatud auditeerimisvolitused ei mõjuta riigisiseste õigusnormide kohaldamist, mille kohaselt peavad teatavate toimingutega tegelema liikmesriigi õigusaktide alusel selleks spetsiaalselt määratud ametnikud. Komisjoni ja kontrollikoja ametnikud või nende esindajad ei osale muu hulgas kodukülastustes või isikute ametlikus küsitlemises asjaomase liikmesriigi õiguse raames. Neil on siiski juurdepääs sel teel saadud teabele.
4. Kui käesoleva määruse alusel antav liidu rahaline toetus määratakse hiljem lõplikuks toetusesaajaks olevale kolmandale isikule, siis algne toetusesaaja, kes on liidu rahalise toetuse saaja, peab esitama komisjonile kogu asjakohase teabe asjaomase lõpliku toetusesaaja kohta.
Artikkel 123
Maksete peatamine, rahalise toetuse vähendamine ja tühistamine
1. Kui komisjon leiab, et liidu rahalisi vahendeid ei ole kasutatud käesolevas määruses või mis tahes muus kohaldatavas liidu õigusaktis kehtestatud tingimuste kohaselt, teatab ta sellest toetusesaajatele, kes peavad ühe kuu jooksul sellise teate saamisest esitama komisjonile oma märkused.
2. Kui toetusesaaja ei vasta käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ajavahemiku jooksul või komisjon ei muuda tema märkuste alusel oma arvamust, siis komisjon kas vähendab antavat rahalist toetust, tühistab selle või peatab maksed. Kõik alusetult tehtud väljamaksed tuleb liidu üldeelarvesse tagasi maksta. Õigeks ajaks tagasi maksmata summadele lisatakse intress määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 sätestatud tingimustel.
III PEATÜKK
Hindamine ja aruandlus
Artikkel 124
Hindamine
1. Käesoleva määruse kohaselt teostatakse rahastatavate toimingute üle korrapäraselt seiret, et jälgida nende rakendamist.
2. Komisjon tagab rahastatavate toimingute korrapärase ja sõltumatu välishindamise.
Artikkel 125
Aruandlus
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:
a)
hiljemalt 31. märtsiks 2017 vahehindamise aruande käesoleva määruse alusel rahastatud toimingute elluviimise tulemuste ning elluviimise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta;
b)
hiljemalt 31. augustiks 2018 teatise käesoleva määruse alusel rahastatud toimingute jätkamise kohta.
IX JAOTIS
MENETLUSNORMID
Artikkel 126
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklites 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile kuni 31. detsembrini 2020.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklites 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artiklite 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 127
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eeskirjade rakendamisel Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee ei esita käesoleva määruse artikli 95 lõike 5 kohaselt vastu võetava rakendusakti eelnõu kohta arvamust, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ning kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
X JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 128
Kehtetuks tunnistamine
1. Ilma et see piiraks artikli 129 lõike 2 kohaldamist, tunnistatakse määrus (EÜ) nr 2328/2003, määrus (EÜ) nr 861/2006, määrus (EÜ) nr 1198/2006, määrus (EÜ) nr 791/2007, määrus (EL) nr 1255/2011 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikkel 103 kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.
Artikkel 129
Üleminekusätted
1. Selleks et hõlbustada üleminekut määrusega (EÜ) nr 861/2006, määrusega (EÜ) nr 1198/2006, määrusega (EÜ) nr 791/2007 ja määrusega (EL) nr 1255/2011 sätestatud toetuskavalt käesoleva määrusega sätestatud kavale, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 126 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad tingimusi, mille järgi komisjoni kõnealuste määruste kohaselt heaks kiidetud toetuse võib integreerida käesoleva määruse alusel antud toetusega, sealhulgas tehnilise abina ja järelhindamiseks antud toetusena.
2. Käesolev määrus ei mõjuta asjaomaste projektide jätkumist ega muutmist, sealhulgas nende täielikku või osalist tühistamist, kuni projektide lõpetamiseni, samuti ei mõjuta see toetust, mida komisjon on andnud määruse (EÜ) nr 2328/2003, määruse (EÜ) nr 861/2006, määruse (EÜ) nr 1198/2006, määruse (EÜ) nr 791/2007, määruse (EL) nr 1255/2011 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 103 alusel või mis tahes muude selliste seadusandlike aktide alusel, mida kohaldatakse sellise toetuse suhtes 31. detsembri 2013. aasta seisuga ning mille kohaldamist sellistele projektidele või kavale jätkatakse.
3. Määruse (EÜ) nr 1198/2006 alusel esitatud taotlused jäävad kehtima.
Artikkel 130
Jõustumine ja kohaldamise alguskuupäev
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. mai 2014