NAŘÍZENÍ RADY (EURATOM) č. 237/2014
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti, zřízený nařízením Rady (Euratom) č. 300/2007 (2), je jedním z nástrojů poskytujících přímou podporu vnějším politikám Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii.
(2)
Unie je významným poskytovatelem hospodářské, finanční, technické, humanitární a makroekonomické pomoci třetím zemím. Toto nařízení tvoří součást rámce navrženého pro plánování spolupráce a poskytování pomoci s cílem podpořit prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a uplatňování účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
(3)
Havárie v Černobylu v roce 1986 upozornila na celosvětový význam jaderné bezpečnosti. Havárie ve Fukušimě Dai-iči v roce 2011 jen potvrdila, že je nutné i nadále pokračovat v úsilí o zlepšení jaderné bezpečnosti a splnění nejpřísnějších norem. V zájmu vytvoření bezpečnostních podmínek nezbytných k odstranění rizik pro život a zdraví obyvatelstva by Společenství mělo mít možnost podporovat jadernou bezpečnost ve třetích zemích.
(4)
Součinností v rámci společných politik a strategií se svými členskými státy má jen sama Unie schopnost jednat v takovém měřítku, aby reagovala na globální výzvy, a má také nejlepší předpoklady ke koordinaci spolupráce se třetími zeměmi.
(5)
Rozhodnutím Komise 1999/819/Euratom (3) přistoupilo Společenství k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994. Rozhodnutím Komise 2005/510/Euratom (4) přistoupilo Společenství rovněž ke Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady.
(6)
Pro udržování a podporu trvalého zdokonalování jaderné bezpečnosti a dozoru nad ní přijala Rada směrnici 2009/71/Euratom (5). Rada rovněž přijala směrnici 2011/70/Euratom (6). Tyto směrnice a přísné normy v oblasti jaderné bezpečnosti a nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým palivem zavedené ve Společenství představují názorné příklady, které lze využít k motivaci třetích zemí k tomu, aby přijaly podobně přísné normy.
(7)
Podpora spolupráce s rozvíjejícími se ekonomikami v oblasti regulačních opatření a dalších oblastech a prosazování přístupů, pravidel, norem a postupů uplatňovaných v Unii představují cíle vnější politiky v rámci strategie Evropa 2020.
(8)
Členské státy Společenství jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a dodatkového protokolu k ní.
(9)
V souladu s kapitolou 10 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) Společenství v souvislosti s jadernou bezpečností již dlouhodobě usiluje o úzkou spolupráci s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE), jak v souvislosti s jadernými zárukami (podpora cílů kapitoly 7 hlavy II Smlouvy o Euratomu), tak v souvislosti s jadernou bezpečností.
(10)
O cíle podobné cílům tohoto nařízení usiluje celá řada mezinárodních organizací a programů, jako například MAAE, Agentura pro jadernou energii při Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD/NEA), Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Ekologické partnerství pro Severní dimenzi (NDEP).
(11)
Je zvláště zapotřebí, aby Společenství nadále vyvíjelo úsilí na podporu uplatňování účinného dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích, a to na základě svých vlastních činností v oblasti dozoru v rámci Unie.
(12)
Při uplatňování tohoto nařízení by Komise před vypracováním a přijetím strategického dokumentu a víceletých orientačních programů měla konzultovat Skupinu evropských dozorných orgánů pro jadernou bezpečnost (ENSREG). Akční programy by měly v příslušných případech vycházet z konzultací s vnitrostátními dozornými orgány členských států a z dialogu s partnerskými zeměmi.
(13)
Opatření podporující cíle tohoto nařízení by měla rovněž být podpořena využíváním další součinnosti s přímými i nepřímými činnostmi rámcových programů Euratomu v jaderném výzkumu a odborné přípravě.
(14)
Rozumí se, že odpovědnost za bezpečnost zařízení nese provozovatel a stát, do jehož působnosti zařízení spadá.
(15)
Zatímco finanční potřeby související s vnější pomocí Unie stále rostou, hospodářská a rozpočtová situace Unie dostupné zdroje pro tuto pomoc omezuje. Komise by proto měla usilovat o co nejefektivnější využívání dostupných zdrojů, zejména prostřednictvím používání finančních nástrojů s pákovým efektem. Tento pákový efekt se zvyšuje s možností jednorázově a opakovaně využívat finanční prostředky investované a vytvořené těmito finančními nástroji.
(16)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi.
(17)
Prováděcí pravomoci, které se vztahují k programování a financování činností podporovaných podle tohoto nařízení, by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7), které se má použít pro účely tohoto nařízení, ačkoli se v něm neodkazuje na článek 106a Smlouvy o Euratomu. Vzhledem k povaze těchto prováděcích aktů, zejména k jejich povaze politické orientace či finančním dopadům, se pro jejich přijímání má v zásadě použít přezkumný postup uvedený ve zmíněném nařízení, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu. V řádně odůvodněných případech souvisejících s jadernou nebo radiologickou havárií, včetně havarijního ozáření, by Komise tam, kde je to z mimořádně naléhavých důvodů nebo vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků nutné, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(18)
Na provádění tohoto nařízení by se měly v příslušných případech vztahovat pravidla a postupy stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(19)
Unie a Společenství mají i nadále jeden institucionální rámec. Je proto nezbytně nutné zajistit soudržnost v oblasti jejich vnějších vztahů. V souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (9) se ve vhodných případech má na programování tohoto nástroje podílet Evropská služba pro vnější činnost.
(20)
Unie by měla v zájmu optimalizace dopadu své vnější činnosti usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů. Tohoto cíle by mělo být dosaženo zajištěním soudržnosti a doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením součinnosti mezi tímto nástrojem, dalšími nástroji vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést k vzájemnému posílení programů navržených podle těchto nástrojů.
(21)
Toto nařízení nahrazuje nařízení (Euratom) č. 300/2007, které pozbývá platnosti dnem 31. prosince 2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Unie financuje opatření podporující prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a přílohy k němu.
Článek 2
Specifické cíle
Spolupráce podle tohoto nařízení sleduje tyto specifické cíle:
1)
podporu účinné kultury jaderné bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti a radiační ochrany a trvalé zdokonalování jaderné bezpečnosti;
2)
odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, totiž přepravu, třídění, úpravu, zpracování, skladování a ukládání, vyřazování jaderných zařízení z provozu a sanaci bývalých jaderných areálů a jaderných zařízení;
3)
zavedení rámců a metod pro provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
Článek 3
Specifická opatření
1. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 1 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory;
b)
posílením dozorného rámce, zejména pokud jde o prověrky a posuzování, udělování povolení a dozor týkající se jaderných elektráren a jiných jaderných zařízení;
c)
prosazováním účinných dozorných rámců, postupů a systémů s cílem zajistit odpovídající ochranu před ionizujícím zářením z radioaktivních materiálů, zvláště z vysoce aktivních radioaktivních zdrojů, a jejich bezpečné ukládání;
d)
zavedením účinných mechanismů pro předcházení haváriím s radiologickými následky, včetně havarijního ozáření. a zmírňování jejich následků například monitorování životního prostředí v případě úniků radioaktivity, plánování a provádění zmírňovacích a sanačních opatření a spolupráce s vnitrostátními a mezinárodními organizacemi v případě havarijního ozáření, a pro přípravu nouzových plánů, připravenost a reakci na mimořádné události, opatření v oblasti civilní ochrany a obnovy;
e)
podporou zaměřenou na zajištění bezpečnosti jaderných zařízení a areálů, pokud jde o praktická ochranná opatření ke snížení stávajících radiačních rizik ohrožujících zdraví pracovníků i obyvatelstva.
2. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 2 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory a posílením dozorného rámce, zejména v souvislosti s odpovědným a bezpečným nakládáním s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
b)
vypracováváním a prováděním zvláštních strategií a rámců pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
c)
vypracováváním a prováděním strategií a rámců pro vyřazování stávajících zařízení z provozu, pro sanaci bývalých jaderných areálů a bývalých oblastí těžby uranu a vyzdvižení potopených radioaktivních objektů a materiálů z moře a nakládání s nimi.
3. Cíl stanovený v čl. 2 bodě 3 je omezen na technické aspekty zajišťující, aby rudy, výchozí materiály a zvláštní štěpné materiály nebyly využívány k jiným účelům, než které uživatelé uvedli. Je ho dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
vytvořením potřebného dozorného rámce, metod, technologií a přístupů pro provádění jaderných záruk, včetně řádné evidence a kontroly štěpných materiálů na úrovni státu a provozovatelů;
b)
podporou infrastruktury a odborné přípravy personálu.
4. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 mohou zahrnovat činnosti na podporu mezinárodní spolupráce, včetně provádění a monitorování mezinárodních smluv. Podstatnou součástí těchto opatření je rovněž předávání znalostí, jako jevýměna informací, budování kapacit a odborná příprava v oblasti jaderné bezpečnosti a výzkumu, s cílem posílit udržitelnost dosažených výsledků. Tato opatření se provádějí prostřednictvím spolupráce s příslušnými orgány členských států Unie nebo s orgány třetích zemí, orgány jaderného dozoru a jejich organizacemi technické podpory nebo s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména MAAE. Ve zvláštních a řádně odůvodněných případech se opatření týkající se odst. 1 písm. b) a c) provádějí prostřednictvím spolupráce s provozovateli nebo příslušnými organizacemi z členských států a s provozovateli jaderných zařízení ze třetích zemí ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 2009/71/Euratom a jaderných areálů.
Článek 4
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Pokrok při dosahování specifických cílů stanovených v článku 2 se posuzuje na základě těchto výkonnostních ukazatelů:
a)
počet a důležitost otázek identifikovaných během uskutečňované spolupráce;
b)
stav rozvoje strategií pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a vyřazování zařízení z provozu, příslušného právního a dozorného rámce a provádění projektů;
c)
počet a závažnost otázek identifikovaných v příslušných zprávách o jaderných zárukách.
Před prováděním projektů a s přihlédnutím ke specifickým rysům každé činnosti jsou stanoveny konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a přezkum výkonnosti podle čl. 7 odst. 2.
2. Komise zajistí, aby přijatá opatření byla v souladu s celkovým strategickým politickým rámcem Unie pro dotčenou partnerskou zemi, a zejména s cíli jejích politik a programů v oblasti rozvoje a hospodářské spolupráce.
3. Finanční, hospodářská a technická spolupráce poskytovaná podle tohoto nařízení doplňuje spolupráci, kterou Unie poskytuje podle jiných nástrojů.
HLAVA II
PROGRAMOVÁNÍ A ORIENTAČNÍ PŘÍDĚLY FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 5
Strategický dokument
1. Spolupráce Společenství podle tohoto nařízení se provádí na základě obecného víceletého strategického dokumentu pro nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti.
2. Strategický dokument tvoří obecný základ pro spolupráci a vypracovává se na období až sedmi let. Vymezuje strategii Společenství pro spolupráci podle tohoto nařízení s ohledem na potřeby dotčených zemí, priority Společenství, mezinárodní situaci a činnosti příslušných třetích zemí. Ve strategickém dokumentu je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce a způsob, jak zabránit zdvojování činností s jinými programy a iniciativami, zejména s těmi, které uskutečňují mezinárodní organizace sledující stejné cíle a významní dárci.
3. Cílem strategického dokumentu je poskytnout soudržný rámec pro spolupráci mezi Společenstvím a dotyčnými třetími zeměmi či regiony, který je v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami a politikou Společenství.
4. Při přípravě strategického dokumentu se uplatňují zásady účinnosti pomoci: odpovědnost jednotlivých států, partnerství, koordinace, harmonizace, přizpůsobení systémům přijímající země nebo regionu, vzájemná odpovědnost a zaměření na výsledky.
5. Strategický dokument schvaluje Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise v polovině období, a kdykoli je to nezbytné, strategický dokument přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje.
Článek 6
Víceleté orientační programy
1. Víceleté orientační programy se vypracovávají na základě strategického dokumentu uvedeného v článku 5. Víceleté orientační programy pokrývají období dvou až čtyř let.
2. Víceleté orientační programy stanoví zvolené prioritní oblasti pro financování, specifické cíle, očekávané výsledky, výkonnostní ukazatele a orientační finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, a včetně přiměřené rezervy nepřidělených prostředků. Ta může být stanovena formou rozpětí nebo případně minimální výše. Víceleté orientační programy stanoví pokyny pro zabránění zdvojování činností.
3. Víceleté orientační programy jsou založeny na žádosti partnerských zemí či regionů a na dialogu s těmito zeměmi či regiony, do něhož jsou zapojeny zúčastněné strany, aby bylo zajištěno, že dotyčná země či region převezmou za proces dostatečnou vlastní odpovědnost, a aby se podnítila podpora vnitrostátních rozvojových strategií. V zájmu dosažení doplňkovosti a zamezení zdvojování činností zohledňují víceleté orientační programy stávající a plánovanou mezinárodní spolupráci v oblastech uvedených v článku 2, zejména s mezinárodními organizacemi sledujícími podobné cíle a s významnými dárci. Ve víceletých orientačních programech je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce.
4. Víceleté orientační programy přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise orientační programy přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje s přihlédnutím k případnému přezkumu strategického dokumentu podle článku 5.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Roční akční programy
1. Roční akční programy (dále jen „akční programy“) se vypracovávají na základě strategického dokumentu podle článku 5 a víceletých orientačních programů podle článku 6. Akční programy se stanoví pro každou třetí zemi nebo region a určí podrobnosti týkající se provádění spolupráce poskytované podle tohoto nařízení.
Výjimečně, zejména pokud akční program nebyl dosud přijat, může Komise na základě orientačních programových dokumentů přijmout individuální opatření za stejných pravidel a stejnými postupy, které se používají v případě akčních programů.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb, okolností nebo závazků může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech.
2. Akční programy blíže určují sledované cíle, oblasti zásahu, předpokládaná opatření a projekty, očekávané výsledky, řídicí postupy a celkovou plánovanou částku financování. Obsahují souhrnný popis operací, které mají být financovány, údaje o finančních částkách přidělených pro jednotlivé operace a orientační harmonogram provádění a konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a případně přezkum výkonnosti. Případně obsahují také výsledky plynoucí ze zkušeností získaných během předchozí spolupráce.
3. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem může Komise tyto akční programy a opatření přezkoumat a prodloužit jejich platnost.
4. Odchylně od odstavce 3 se přezkumný postup podle čl. 11 odst. 2 nevyžaduje:
i)
u individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
ii)
u zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
iii)
u technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření.
Pro účely tohoto odstavce se technickými změnami rozumějí takové úpravy, jako jsou:
-
prodloužení prováděcího období,
-
přerozdělení prostředků mezi činnostmi v rámci ročních akčních programů, individuálních a zvláštních opatření a projektů v objemu nejvýše 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR, nebo
-
zvýšení nebo snížení rozpočtu ročních akčních programů, individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR,
za předpokladu, že tyto změny nemají podstatný vliv na cíle původních opatření a akčních programů.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se do jednoho měsíce od přijetí oznámí Evropskému parlamentu, Radě a výboru uvedenému v čl. 11 odst. 1.
5. V řádně odůvodněných případech, kdy je to nutné z mimořádně naléhavých důvodů vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků jaderné nebo radiologické havárie, Komise postupem podle čl. 11 odst. 3 přijme nebo pozmění akční programy nebo opatření prostřednictvím okamžitě použitelných prováděcích aktů.
6. Komise může rozhodnout o přistoupení k jakékoli iniciativě, kterou zahájí mezinárodní organizace a významní dárci sledující podobné cíle, pokud je tato iniciativa v souladu s obecným cílem stanoveným v článku 1. Odpovídající rozhodnutí o financování se přijme postupem podle odstavců 2 a 3 tohoto článku.
Článek 8
Soudržnost a doplňkovost
Při veškerém plánování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 9
Provádění
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, provádí se toto nařízení v souladu s čl. 1 odst. 3 a 4 a články 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 a 17 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 10
Zpráva
Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření přijatých podle tohoto nařízení a předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o provádění spolupráce podle tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje informace o financovaných opatřeních týkající se předcházejícího roku a dále informace o výsledcích monitorování a hodnocení a o plnění rozpočtových závazků a plateb, rozčleněné podle zemí, regionů a druhů spolupráce.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 12
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s článkem 9 rozhodnutí 2010/427/EU.
Článek 13
Finanční referenční částka
1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto nařízení v letech 2014 až 2020 se stanoví na 225 321 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EURATOM) nr 237/2014,
13. detsembrini 2013,
millega luuakse tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 203,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrusega (Euratom) nr 300/2007 (2) kehtestatud tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend on üks rahastamisvahenditest, millega nähakse ette otsetoetus Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse (edaspidi „ühendus”) välispoliitikale.
(2)
Liit on peamine kolmandatele riikidele majandus-, finants-, tehnilise, humanitaar- ja makromajandusliku abi andja. Käesolev määrus moodustab osa koostöö kavandamiseks ja abi osutamiseks ettenähtud raamistikust, mille eesmärk on toetada kolmandates riikides tuumaohutuse kõrge taseme, kiirguskaitse ning tuumamaterjali suhtes tõhusate ja tulemuslike kaitsemeetmete rakendamise edendamist.
(3)
Tšernobõli katastroof 1986. aastal rõhutas tuumaohutuse olulisust kogu maailmas. Fukushima Daiichi katastroof 2011. aastal kinnitas vajadust jätkata jõupingutusi tuumaohutuse parandamiseks ning saavutada kõrgeimad standardid. Elanikkonna elu ja tervist ähvardava ohu kõrvaldamiseks vajalike ohutustingimuste loomiseks peaks ühendusel olema võimalik toetada tuumaohutust kolmandates riikides.
(4)
Liidul, kes tegutseb oma liikmesriikidega ühise poliitika ja strateegiate alusel, on ainsana kriitiline mass, et reageerida üleilmsetele probleemidele, ning liidul on ka kõige paremad võimalused, et koordineerida koostööd kolmandate riikidega.
(5)
Komisjoni otsusega 1999/819/Euratom (3) liitus ühendus 1994. aasta tuumaohutuse konventsiooniga. Komisjoni otsusega 2005/510/Euratom (4) liitus ühendus ka kasutatud tuumkütuse käitlemise ohutust ja radioaktiivsete jäätmete käitlemise ohutust käsitleva ühiskonventsiooniga.
(6)
Tuumaohutuse ja selle reguleerimise jätkuva parandamise tagamiseks ja edendamiseks võttis nõukogu vastu direktiivi 2009/71/Euratom (5) ning direktiivi 2011/70/Euratom (6). Nimetatud direktiivid ja ühenduses tuumaohutuse ning radioaktiivsete jäätmete ja kasutatud tuumkütuse käitlemise alal kehtestatud ranged standardid on näited, mida võib kasutada, et julgustada kolmandaid riike võtma vastu sama rangeid standardeid.
(7)
Reguleeriva ja muu koostöö vormide edendamine tärkava turumajandusega riikidega ning liidu lähenemisviiside, eeskirjade, standardite ja tavade edendamine on Euroopa 2020. aasta strateegia välispoliitilised eesmärgid.
(8)
Ühenduse liikmesriigid on kirjutanud alla tuumarelva leviku tõkestamise lepingule ja selle lisaprotokollile.
(9)
Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu („Euratomi asutamisleping”) 10. peatüki kohaselt teeb ühendus juba tihedat koostööd Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuriga (IAEA) nii tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete (Euratomi asutamislepingu teise jaotise 7. peatükis sätestatud eesmärkide saavutamiseks) kui ka tuumaohutuse vallas.
(10)
Mitu rahvusvahelist organisatsiooni ja programmi nagu IAEA, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon/Tuumaenergia Agentuur (OECD/NEA), Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD) ja põhjamõõtme keskkonnapartnerlus (NDEP) järgivad eesmärke, mis on sarnased käesoleva määrusega sätestatud eesmärkidega.
(11)
Ühendusel on eelkõige vaja jätkata jõupingutusi tuumamaterjali tõhusate kaitsemeetmete rakendamise toetamiseks kolmandates riikides, toetudes ühenduse enda kaitsemeetmetele liidus.
(12)
Käesoleva määruse kohaldamisel peaks komisjon enne strateegiadokumendi ja mitmeaastaste sihtprogrammide väljatöötamist ja vastuvõtmist konsulteerima tuumaohutust reguleerivate asutuste Euroopa töörühmaga (ENSREG). Tegevusprogrammid peaksid vajadusel põhinema konsultatsioonidel, mida peetakse liikmesriikide riiklike reguleerivate asutustega, ja dialoogil, mida peetakse partnerriikidega.
(13)
Käesoleva määrusega sätestatud eesmärke toetavaid meetmeid tuleks samuti toetada, kasutades lisasünergiat Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammide otseste ja kaudsete meetmetega.
(14)
Rajatise ohutuse eest vastutavad käitaja ning riik, mille jurisdiktsiooni kõnealune rajatis kuulub.
(15)
Samal ajal kui liidu välisabi rahastamisvajadused suurenevad, piirab liidu majanduslik ja eelarveline olukord sellise abi jaoks kättesaadavaid vahendeid. Seepärast peaks komisjon püüdma kasutada olemasolevaid vahendeid kõige tõhusamal viisil, eriti võimendava mõjuga rahastamisvahendite kaudu. Võimendav mõju suureneb, kui võimaldatakse kasutada ja taaskasutada rahastamisvahendite raames investeeritud ja nende loodud rahalisi vahendeid.
(16)
Käesoleva määruse rakendamisel ühetaoliste tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(17)
Käesoleva määruse alusel toetatavate meetmete kavandamise ja rahastamisega seotud rakendamisvolitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (7) mida tuleb kohaldada käesoleva määruse puhul, olenemata asjaolust, et selles ei osutata Euratomi asutamislepingu artiklile 106a. Võttes arvesse nende rakendusaktide olemust, eeskätt nende poliitilist orientatsiooni ja finantsmõju, tuleb nende vastuvõtmiseks põhimõtteliselt kasutada nimetatud määruses sätestatud kontrollimenetlust, välja arvatud väikese finantsmahuga tehniliste rakendusmeetmete puhul. Komisjon peaks võtma vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui see on nõuetekohaselt põhjendatud tuumaõnnetuste või radioloogiliste tagajärgedega õnnetustega seonduvatel juhtudel (sealhulgas õnnetusjuhtumiga seotud kiiritus), kus ühenduselt oodatakse olukorra tungiva kiireloomulisuse tõttu kiiret reageerimist õnnetuste tagajärgede leevendamiseks.
(18)
Käesoleva määruse rakendamise suhtes tuleks vastavalt vajadusele kohaldada eeskirju ja menetlusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 236/2014 (8).
(19)
Liidul ja ühendusel on jätkuvalt ühtne institutsiooniline raamistik. Seetõttu on oluline tagada sidusus mõlema välistegevuse vahel. Euroopa välisteenistus peab vajadusel olema kaasatud käesoleva rahastamisvahendi alasesse programmitöösse ning seda kooskõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL (9).
(20)
Liit peaks otsima võimalusi olemasolevate vahendite kõige tõhusamaks kasutamiseks, et saavutada välistegevuses optimaalne mõju. See tuleks saavutada välistegevuse rahastamisvahendite sidususe ja täiendavuse abil ning luues koostoime käesolevas määruses sätestatud vahendi, välistegevuse muude rahastamisvahendite ja liidu muude poliitikameetmete vahel. Lisaks peaks see hõlmama nende rahastamisvahendite raames välja töötatud programmide vastastikust tugevdamist.
(21)
Käesolev määrus asendab määruse (Euratom) nr 300/2007, mis kaotab kehtivuse 31. detsembril 2013,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Üldeesmärk
Liit rahastab meetmeid, millega toetatakse kolmandates riikides tuumaohutuse kõrge taseme, kiirguskaitse ning tuumamaterjali suhtes tõhusate ja tulemuslike kaitsemeetmete rakendamise edendamist kooskõlas käesoleva määruse ja selle lisa sätetega.
Artikkel 2
Erieesmärgid
Käesoleva määruse alusel tehtaval koostööl on järgmised erieesmärgid:
1.
tõhusa tuumaohutuskultuuri edendamine, kõrgeimate tuumaohutus- ja kiirguskaitsestandardite rakendamine ning tuumaohutuse jätkuv parandamine;
2.
kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete vastutustundlik ja ohutu käitlemine, nimelt transport, eeltöötlus, töötlemine, ladustamine ja kõrvaldamine, ning endiste tuumaobjektide ja -rajatiste dekomisjoneerimine ja saneerimine;
3.
raamistike ja metoodikate väljatöötamine tuumamaterjali suhtes tõhusate ja tulemuslike kaitsemeetmete rakendamiseks kolmandates riikides.
Artikkel 3
Erimeetmed
1. Artikli 2 punktis 1 sätestatud eesmärki püütakse eelkõige saavutada järgmiste meetmete abil:
a)
toetuse andmine reguleerivatele asutustele ja tehnilistele tugiorganisatsioonidele ning;
b)
õigusraamistiku tugevdamine, eelkõige seoses tuumaelektrijaamade ja teiste tuumarajatiste läbivaatamise ja hindamise ning litsentsimis- ja järelevalvetegevusega;
c)
tõhusa õigusraamistiku, menetluste ja süsteemide edendamine, et tagada piisav kaitse radioaktiivsetest materjalidest, eelkõige kõrgaktiivsetest kiirgusallikatest lähtuva ioniseeriva kiirguse eest, ja selliste materjalide ohutu lõppladustamine;
d)
tõhusa korra kehtestamine, et ära hoida radioloogiliste tagajärgedega õnnetusi (sealhulgas õnnetusjuhtumiga seotud kiiritus) ning nende toimumise korral leevendada selliseid tagajärgi (näiteks keskkonnaseire radioaktiivsete heidete korral, leevendus- ja saneerimismeetmete kavandamine ja rakendamine ning koostöö riiklike ja rahvusvaheliste organisatsioonidega õnnetusjuhtumiga seotud kiirituse korral), ning hädaolukorras tegutsemise kavandamise, selleks valmisoleku ja sellele reageerimise, kodanikukaitse ning rehabilitatsioonimeetmete jaoks;
e)
toetuse osutamine tuumarajatiste ja -objektide ohutuse tagamisele seoses praktiliste kaitsemeetmetega, mille eesmärk on vähendada olemasolevat kiirgusest tulenevat ohtu töötajate ja kogu elanikkonna tervisele.
2. Artikli 2 punktis 2 sätestatud eesmärki püütakse eelkõige saavutada järgmiste meetmete abil:
a)
reguleerivate asutuste ja tehniliste tugiorganisatsioonide toetamine ning õigusraamistiku tugevdamine, eelkõige seoses kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete vastutustundliku ja ohutu käitlemisega;
b)
kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete vastutustundliku ja ohutu käitlemise eristrateegiate ja raamistike väljatöötamine ja rakendamine;
c)
olemasolevate rajatiste dekomisjoneerimise, endiste tuumarajatiste ja uraanikaevanduste pärandi saneerimise ning merre uputatud radioaktiivsete objektide ja materjalide kogumise ning käitlemise strateegiate ja raamistike väljatöötamine ja elluviimine;
3. Artikli 2 punktis 3 esitatud eesmärgid piirduvad tehniliste aspektidega, tagamaks et maake, lähtematerjale ja lõhustuvaid erimaterjale ei kasutata mingil muul kui kasutaja teatatud eesmärgil, ning seda püütakse eelkõige saavutada järgmiste meetmete abil:
a)
vajaliku õigusliku raamistiku, metoodikate, tehnoloogia ja lähenemisviiside kehtestamine tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete rakendamiseks, sealhulgas lõhustuvate materjalide nõuetekohase arvestuse pidamiseks ja kontrolliks riigi ja käitajate tasandil;
b)
infrastruktuuri ja personali koolitamise toetamine.
4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed võivad hõlmata meetmeid, millega edendatakse rahvusvahelist koostööd, sealhulgas rahvusvaheliste konventsioonide ja lepingute rakendamine ja järelevalve. Lisaks on meetmetes olulisel määral hõlmatud teadmussiirde element nagu näiteks teabevahetus, suutlikkuse suurendamine ning koolitus tuumaohutuse ja -uuringute valdkonnas, mille abil tugevdatakse saavutatud tulemuste jätkusuutlikkust. Meetmeid rakendatakse koostöös liidu liikmesriikide pädevate asutustega ja/või kolmandate riikide ametiasutuste, tuumaohutust reguleerivate asutuste ja neile tehnilist tuge pakkuvate organisatsioonidega ja/või asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, eelkõige IAEAga. Erilistel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel rakendatakse eespoolnimetatud lõike 1 punktidega b ja c seotud meetmeid koostöös liidu liikmesriikide käitajate ja/või pädevate organisatsioonidega ja kolmandate riikide tuumarajatiste käitajatega, nagu need on määratletud nõukogu direktiivi 2009/71/Euratom artikli 3 lõikes 1, ning tuumaobjektide käitajatega.
Artikkel 4
Vastavus, ühtsus ja vastastikune täiendavus
1. Artiklis 2 sätestatud erieesmärkide poole liikumist hinnatakse vastavalt järgmiste tulemusnäitajate abil:
a)
koostöö käigus kindlaks tehtud probleemide arv ja tähtsus;
b)
kasutatud tuumkütuse, tuumajäätmete ja dekomisjoneerimise strateegiate, asjaomase õigus- ja reguleeriva raamistiku ning projektide rakendamise väljatöötamise hetkeseis;
c)
asjaomaste tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete aruannetes kindlaks tehtud probleemide arv ja tähtsus.
Enne projektide rakendamist ning võttes arvesse iga meetme eripära, määratakse vastavalt artikli 7 lõikele 2 kindlaks erinäitajad järelevalve, hindamise ja tulemuste läbivaatamise jaoks.
2. Komisjon tagab, et võetud meetmed on kooskõlas asjaomase partnerriigi jaoks koostatud liidu üldise strateegilise poliitikaraamistikuga ning eelkõige liidu arengu- ja majanduskoostöö poliitika ja programmide eesmärkidega.
3. Käesoleva määruse alusel antav finants-, majandus- ja tehniline abi täiendab muude rahastamisvahendite raames antavat liidu abi.
II JAOTIS
PROGRAMMITÖÖ JA VAHENDITE SUUNAV ERALDAMINE
Artikkel 5
Strateegiadokument
1. Käesoleva määruse alusel toimuvat ühenduse koostööd viiakse ellu tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahendi üldise mitmeaastase strateegiadokumendi põhjal.
2. Strateegiadokument on koostöö üldine alus ning see koostatakse kuni seitsme aasta pikkuseks perioodiks. Strateegiadokumendis sätestatakse ühenduse strateegia käesoleva määruse alusel koostöö tegemiseks, võttes arvesse asjaomaste riikide vajadusi, ühenduse prioriteete, rahvusvahelist olukorda ja asjaomaste kolmandate riikide tegevust. Strateegiadokumendis märgitakse ka koostööga loodav lisaväärtus ning võimalused, kuidas vältida tegevuse kattumist teiste programmide ja algatustega, eelkõige selliste programmide ja algatustega, mida viivad läbi suuremad abiandjad ja sellised rahvusvahelised organisatsioonid, kes järgivad samasuguseid eesmärke.
3. Strateegiadokumendi eesmärk on luua ühenduse ning asjaomase kolmanda riigi või piirkonna koostööks sidus raamistik, mis on kooskõlas käesoleva määruse reguleerimiseseme ja reguleerimisalaga ning ühenduse eesmärkide, põhimõtete ja poliitikaga.
4. Strateegiadokumendi ettevalmistamisel kohaldatakse abi tõhusust käsitlevaid põhimõtteid nagu riiklik isevastutus, partnerlus, koordineerimine, ühtlustamine, abi saavate riikide või piirkondade süsteemidega vastavusse viimine, vastastikune aruandlus ning keskendumine tulemuste saavutamisele.
5. Komisjon kiidab strateegiadokumendi heaks kooskõlas artikli 11 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Komisjon vaatab strateegiadokumendi selle kehtivusaja keskel (või muul ajahetkel, kui see on vajalik) läbi ja vajadusel ajakohastab seda, järgides eelnimetatud menetlust.
Artikkel 6
Mitmeaastased sihtprogrammid
1. Mitmeaastased sihtprogrammid koostatakse artiklis 5 osutatud strateegiadokumendi põhjal. Mitmeaastased sihtprogrammid hõlmavad kahe kuni nelja aasta pikkust vahemikku.
2. Mitmeaastastes sihtprogrammides sätestatakse rahastamiseks valitud prioriteetsed valdkonnad, erieesmärgid, oodatavad tulemused, tulemusnäitajad ja kavandatud rahaeraldised, nii üldised kui ka prioriteetse valdkonna kohta ning sealhulgas eraldamata vahendite mõistlik reserv; rahaeraldised võidakse esitada vastavalt vajadusele vahemiku või miinimumina. Mitmeaastastes sihtprogrammides sätestatakse suunised tegevuse kattumise vältimiseks.
3. Mitmeaastased sihtprogrammid koostatakse partnerriikide või -piirkonna (piirkondade) taotluse alusel ja nendega peetava dialoogi alusel, kuhu kaasatakse sidusrühmad, selleks et tagada asjaomase riigi või piirkonna piisav isevastutus protsessi eest ja soodustada riiklike arengustrateegiate toetamist. Täiendavuse saavutamiseks ja tegevuse kattumise vältimiseks võetakse mitmeaastastes sihtprogrammides arvesse olemasolevat ja kavandatud rahvusvahelist koostööd, mis toimub eelkõige selliste rahvusvaheliste organisatsioonidega, kes järgivad samasuguseid eesmärke, ning artiklis 2 sätestatud valdkondade puhul suuremate abiandjatega. Mitmeaastastes sihtprogrammides märgitakse ka koostööga loodav lisaväärtus.
4. Komisjon võtab mitmeaastased sihtprogrammid vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 2 viidatud kontrollimenetlusega. Komisjon vaatab kõnealused mitmeaastased sihtprogrammid läbi ja vajadusel ajakohastab neid, järgides eelnimetatud menetlust ja võttes arvesse artiklis 5 osutatud strateegiadokumendi läbivaatamise tulemusi.
III JAOTIS
RAKENDAMINE
Artikkel 7
Iga-aastased tegevusprogrammid
1. Iga-aastased tegevusprogrammid (edaspidi „tegevusprogrammid”) koostatakse vastavalt artiklites 5 ja 6 osutatud strateegiadokumendi ja mitmeaastaste sihtprogrammide põhjal. Tegevusprogrammid koostatakse kõigi kolmandate riikide või piirkondade suhtes ning nendes täpsustatakse käesoleva määrusega sätestatud koostöö rakendamisega seonduvaid üksikasju.
Erandjuhul, eelkõige siis, kui tegevusprogrammi ei ole veel vastu võetud, võib komisjon võtta sihtprogrammide põhjal vastu üksikmeetmeid, tuginedes samadele eeskirjadele ja menetlustele kui tegevusprogrammide puhul.
Ettenägematute ja nõuetekohaselt põhjendatud vajaduste, asjaolude või kohustuste korral võib komisjon vastu võtta erimeetmeid, mida ei ole sihtprogrammides sätestatud.
2. Tegevusprogrammides täpsustatakse taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, kavandatud meetmed ja projektid, oodatavad tulemused, juhtimismenetlused ja kavandatud rahastamise kogusumma. Tegevusprogrammid sisaldavad rahastatavate tegevuste kokkuvõtvat kirjeldust, igale tegevusele eraldatud esialgseid summasid, rakendamise kavandatavat ajakava ja vastavalt vajadusele erinäitajaid järelevalve, hindamise ja tulemuste läbivaatamise jaoks. Tegevusprogrammid sisaldavad vajadusel eelnevast koostööst saadud kogemusi.
3. Komisjon võtab sellised tegevusprogrammid, üksikmeetmed ja erimeetmed vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Komisjon võib sama menetlust järgides tegevusprogramme ja meetmeid muuta ja pikendada.
4. Erandina lõikest 3 ei nõuta artikli 11 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlust järgmiste meetmete puhul:
i)
üksikmeetmed, mille puhul liidu rahaline abi ei ületa 5 miljonit eurot;
ii)
erimeetmed, mille puhul liidu rahaline abi ei ületa 5 miljonit eurot;
iii)
tehnilised muudatused tegevusprogrammides, üksikmeetmetes ja erimeetmetes.
Käesoleva lõike kohaldamisel on tehnilised muudatused kohandamised, näiteks:
-
rakendusperioodi pikendamine;
-
assigneeringute ümberjaotamine iga-aastastes tegevusprogrammides sisalduvate tegevuste, üksik- ja erimeetmete ning projektide vahel mitte rohkem kui 20 % võrra võrreldes esialgse eelarvega, kuid mitte rohkem kui 5 miljoni euro ulatuses või
-
iga-aastaste tegevusprogrammide, üksik- või erimeetmete eelarve suurendamine või vähendamine mitte rohkem kui 20 % võrra võrreldes esialgse eelarvega ning mitte rohkem kui 5 miljoni euro ulatuses,
tingimusel et need muudatused ei mõjuta märkimisväärselt algsete meetmete ja tegevusprogrammide eesmärke.
Käesolevas lõikes vastu võetud meetmetest teavitatakse Euroopa Parlamenti, nõukogu ja artikli 11 lõikes 1 osutatud komiteed ühe kuu jooksul nende vastuvõtmisest.
5. Nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel, kui on vajalik ühenduse kiire reageerimine, et leevendada tuumaõnnetuse või radioloogiliste tagajärgedega õnnetuse tagajärgi, võtab komisjon vastu tegevusprogrammid või meetmed või muudab neid, kasutades selleks viivitamata kohaldatavaid rakendusakte, kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud menetlusega.
6. Komisjon võib otsustada ühineda mis tahes algatusega, mille on käivitanud samasuguseid eesmärke järgivad rahvusvahelised organisatsioonid ja suuremad abiandjad, tingimusel et asjaomane algatus on kooskõlas artiklis 1 sätestatud üldeesmärgiga. Vastav rahastamisotsus võetakse vastu kooskõlas käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud menetlusega.
Artikkel 8
Ühtsus ja vastastikune täiendavus
Mis tahes programmitöös või programmide läbivaatamises, mis leiab aset pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 236/2014 artiklis 17 osutatud vahearuande avaldamist, võetakse arvesse aruande tulemusi, leide ja järeldusi.
Artikkel 9
Rakendamine
Käesolevat määrust rakendatakse kooskõlas nõukogu määruse (EL) nr 236/2014 artikli 1 lõigetega 3 ja 4 ning artiklitega 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 ja 17, kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti.
Artikkel 10
Aruanne
Komisjon jälgib käesoleva määruse kohaselt võetud meetmete rakendamisel tehtud edusamme ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal käesolevas määruses osutatud aruande koostöö rakendamise kohta. Aruanne sisaldab teavet eelmisel aastal rahastatud meetmete kohta, järelevalve ja hindamise tulemuste kohta ning eelarveliste kulukohustuste ja maksete assigneeringute täitmise kohta, mis on esitatud riigi, piirkonna ja koostöövaldkonna kaupa.
IV JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 11
Komitee
1. Komisjoni abistab tuumaohutusalase koostöö komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes nimetatud määruse artikliga 5.
Artikkel 12
Euroopa välisteenistus
Käesolevat määrust kohaldatakse vastavalt nõukogu otsuse 2010/427/EL artiklile 9.
Artikkel 13
Lähtesumma
1. Lähtesumma käesoleva määruse rakendamiseks aastatel 2014-2020 on 225 321 000 eurot.
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piirides.
Artikkel 14
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Brüssel, 13. detsembrini 2013