NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 342/2014
ze dne 21. ledna 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro používání metod výpočtu požadavků na kapitálovou přiměřenost u finančních konglomerátů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 49 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (2), a zejména na čl. 21a odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
U finančních konglomerátů, které zahrnují velké bankovní nebo investiční podniky a pojišťovny, je třeba vyloučit vícenásobné použití prvků způsobilých pro výpočet kapitálu na úrovni finančního konglomerátu a rovněž nevhodnou tvorbu kapitálu uvnitř skupiny, aby byla přesně vyjádřena dostupnost kapitálu konglomerátů pro absorbování ztrát a aby byla na úrovni finančního konglomerátu zajištěna doplňková kapitálová přiměřenost.
(2)
Je důležité zajistit, aby kapitál převyšující sektorové požadavky solventnosti byl na úrovni konglomerátu zahrnut pouze tehdy, neexistují-li překážky pro převod aktiv nebo splacení závazků mezi různými subjekty konglomerátu, včetně mezi sektory.
(3)
Finanční konglomerát by měl do výpočtu svého kapitálu zahrnout kapitál, který převyšuje sektorové požadavky solventnosti, pouze tehdy, pokud lze tento kapitál převádět mezi subjekty finančního konglomerátu.
(4)
Příslušná pravidla by měla přihlížet k tomu, že zvláštní sektorové kapitálové požadavky mají pokrýt rizika spojená s daným sektorem, a nikoli rizika mimo tento sektor.
(5)
Aby bylo zajištěno jednotné používání výpočtu doplňkové kapitálové přiměřenosti, měly by být uvedeny sektorové požadavky, které za tímto účelem zahrnují požadavky solventnosti. Těmito požadavky by neměly být dotčeny sektorové předpisy týkající se opatření, která mají být přijata po porušení sektorových požadavků solventnosti. Vznikne-li na úrovni finančního konglomerátu deficit kvůli porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle hlavy VII kapitoly 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3), měla by být potřebná opatření založena na opatřeních uvedených ve zmíněné kapitole.
(6)
Při výpočtu požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost finančního konglomerátu by se u neregulovaných finančních subjektů ve finančním konglomerátu měl vypočítat fiktivní požadavek solventnosti i pomyslný kapitál.
(7)
V části II přílohy I směrnice 2002/87/ES jsou stanoveny tři technické metody výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu: „metoda účetní konsolidace“ (metoda 1), „metoda odpočtu a agregace“ (metoda 2) a „metoda kombinace“ (metoda 3), která umožňuje kombinaci metod 1 a 2. Je třeba upřesnit technické metody výpočtu 1 a 2, aby bylo zajištěno jejich jednotné používání. Mimoto je nutné upřesnit podmínky pro použití metody 3 a mělo by být zajištěno, aby příslušné orgány umožňovaly použití této metody za podobných podmínek, aby uplatňovaly společná kritéria a aby požadovaly jednotné používání této metody ve všech finančních konglomerátech. Příslušné orgány by měly umožnit použití metody 3 pouze tehdy, může-li finanční konglomerát prokázat, že by nebylo přiměřeně možné použít pouze metodu 1 nebo 2. Metoda 3 by se měla používat dlouhodobě a konzistentně, aby byly zajištěny rovné podmínky. Jelikož technické metody výpočtu jsou používány v souladu s technickými zásadami uvedenými v části I přílohy I směrnice 2002/87/ES, je třeba upřesnit rovněž tyto zásady.
(8)
Metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4) a metoda 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost ve směrnici 2002/87/ES by se měly považovat za rovnocenné, jelikož obě metody jsou v souladu s hlavními cíli doplňkového dozoru. Obě metody zajišťují vyloučení tvorby kapitálu uvnitř skupiny a výpočet kapitálu v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
(9)
Pravomoc přijímat regulační technické normy udělená v čl. 49 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013 úzce souvisí s pravomocí v čl. 21a odst. 3 směrnice 2002/87/ES, jelikož se obě ustanovení zabývají jednotným používáním metod výpočtu stanovených v příloze uvedené směrnice. K zajištění soudržnosti metod výpočtu stanovených za účelem těchto legislativních aktů a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné stanovit regulační technické normy přijaté na základě těchto zmocnění v jednom nařízení.
(10)
Toto nařízení by mělo být založeno na nových sektorových režimech solventnosti, které byly v Unii zavedeny s cílem zajistit co nejkonzistentnější používání metod výpočtu. Toto nařízení by se proto nemělo použít přede dnem použitelnosti nařízení (EU) č. 575/2013. Pravidla, která jsou závislá na použití směrnice 2009/138/ES, by se měla začít používat ode dne použitelnosti uvedené směrnice. V oblastech, které nebyly aktem harmonizovány v době před jeho uplatňováním v plném rozsahu, se proto bude nadále používat stávající výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zavedený na vnitrostátní úrovni, a příslušné výpočty, které vycházejí ze sektorových předpisů, by měly být založeny na sektorových předpisech, které platí v době výpočtu.
(11)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložily společně Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA)) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)).
(12)
EBA, EIOPA a ESMA uskutečnily otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzovaly potenciální související náklady a přínosy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5), článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (6) a článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7) a požádaly o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1093/2010, skupina subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1094/2010 a skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení upřesňuje technické zásady a technické metody výpočtu uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES pro účely alternativ odpočtu podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a pro účely výpočtu kapitálu a požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančním konglomerátem vedeným pojišťovacím sektorem“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES pojišťovací sektor;
2)
„finančním konglomerátem vedeným sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb.
KAPITOLA II
TECHNICKÉ ZÁSADY
Článek 3
Vyloučení vícenásobného použití a tvorby kapitálu uvnitř skupiny
Kapitál, který vyplývá přímo či nepřímo z transakcí uvnitř skupiny, nesmí být zahrnut do výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu.
Článek 4
Převoditelnost a dostupnost kapitálu
1. Kapitál vykázaný na úrovni regulovaného subjektu, který převyšuje kapitál potřebný ke splnění sektorových požadavků solventnosti podle článku 9, se nesmí zahrnout do výpočtu kapitálu finančního konglomerátu nebo součtu kapitálu jednotlivých regulovaných a neregulovaných subjektů finančního sektoru ve finančním konglomerátu, ledaže neexistuje žádná skutečná nebo předpokládaná praktická nebo právní překážka převodu kapitálu mezi subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Podnik uvedený v čl. 6 odst. 2 pátém pododstavci směrnice 2002/87/ES musí při předkládání výsledků výpočtu a příslušných údajů pro vypočet podle uvedeného pododstavce koordinátorovi potvrdit a předložit důkazy, že je dodržen odstavec 1.
Článek 5
Kapitál sektoru
1. Kapitál uvedený v odstavci 2, který je dostupný na úrovni regulovaného subjektu, lze použít ke krytí rizik souvisejících se sektorem, který tento kapitál vykazuje, a nepovažuje se za způsobilý pro krytí rizik jiných finančních sektorů.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je kapitál jiný než:
a)
položky kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 ve smyslu nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu podniků, na něž se vztahují požadavky směrnice 2009/138/ES, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 1 a 2 uvedené směrnice.
Článek 6
Deficit kapitálu na úrovni finančního konglomerátu
1. V případě deficitu kapitálu na úrovni finančního konglomerátu lze k odstranění tohoto deficitu použít pouze položky kapitálu, které jsou podle sektorových předpisů způsobilé jak pro sektor bankovnictví, tak i pro pojišťovací sektor.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je:
a)
kmenový kapitál tier 1 vymezený v článku 50 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
c)
vedlejší kapitál tier 1 vymezený v článku 61 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
e)
kapitál tier 2 vymezený v článku 71 nařízení (EU) č. 575/2013 a
f)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 2 směrnice 2009/138/ES.
3. Položky kapitálu, které se použijí k odstranění deficitu, musí být v souladu s čl. 4 odst. 1.
Článek 7
Konzistentnost
Regulované subjekty nebo smíšená finanční holdingová společnost ve finančním konglomerátu používají metodu výpočtu dlouhodobě a konzistentně.
Článek 8
Konsolidace
Ve vztahu k finančním konglomerátům vedeným pojišťovacím sektorem se metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti pojišťoven a zajišťoven podle článků 230, 231 a 232 směrnice 2009/138/ES považuje za rovnocennou metodě 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost regulovaných subjektů ve finančním konglomerátu, která je stanovena v příloze I směrnice 2002/87/ES, pokud se oblast působnosti dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES významně neliší od oblasti působnosti doplňkového dozoru podle kapitoly II směrnice 2002/87/ES.
Článek 9
Požadavek solventnosti
1. Mají-li se použít předpisy vztahující se na pojišťovací sektor, považuje se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavek solventnosti solventnostní kapitálový požadavek zmíněný v článcích 100 a 218 směrnice 2009/138/ES (včetně veškerého navýšení kapitálového požadavku podle článku 37 uvedené směrnice) vyplývající z čl. 216 odst. 4, čl. 231 odst. 7, článku 232, čl. 233 odst. 6, čl. 238 odst. 2 a 3 uvedené směrnice.
2. Mají-li se použít předpisy vztahující se na sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb, považují se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavky solventnosti kapitálové požadavky stanovené v části třetí hlavě I kapitole 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a požadavky podle uvedeného nařízení nebo podle směrnice 2013/36/EU týkající se držení kapitálu převyšujícího tyto požadavky, včetně požadavku vyplývajícího z interního postupu pro hodnocení kapitálové přiměřenosti v článku 73 uvedené směrnice, veškerých požadavků uložených příslušným orgánem podle čl. 104 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv stanoveného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice a opatření přijatých podle článků 458 nebo 459 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 10
Kapitál finančního konglomerátu a požadavky solventnosti
1. S výhradou čl. 14 odst. 7, 8 a 9 se kapitál a požadavky solventnosti finančního konglomerátu vypočítají v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
2. Kapitál společností spravujících aktiva se vypočítá podle čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (8). Požadavky solventnosti společností spravujících aktiva představují požadavky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice.
3. Kapitál správců alternativních investičních fondů se vypočítá podle čl. 4 odst. 1 písm. ad) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (9). Požadavky solventnosti správců alternativních investičních fondů představují požadavky stanovené v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 11
Zacházení s mezisektorovými kapitálovými investicemi
1. Pokud má subjekt ve finančním konglomerátu vedeném sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb kapitálovou investici v subjektu finančního sektoru náležejícím do pojišťovacího sektoru, která se podle čl. 14 odst. 3 nebo čl. 15 odst. 3 odečítá, nevzniká s ohledem na tuto kapitálovou investici na úrovni finančního konglomerátu žádný požadavek na doplňkovou kapitálovou přiměřenost.
2. Má-li použití odstavce 1 za následek přímou změnu výše očekávaných ztrát podle přístupu založeného na interním ratingu ve smyslu části třetí hlavy II kapitoly 3 nařízení (EU) č. 575/2013, připočítá se částka odpovídající této změně ke kapitálu finančního konglomerátu.
Článek 12
Požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti u neregulovaných subjektů finančního sektoru
1. Má-li smíšená finanční holdingová společnost kapitálovou investici v neregulovaném subjektu finančního sektoru, vypočítají se pro dotyčný subjekt požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti podle sektorových předpisů nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
2. U neregulovaného subjektu finančního sektoru jiného než subjektu uvedeného v odstavci 1 se požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti vypočítají v souladu se sektorovými pravidly finančního sektoru, který je neregulovanému subjektu finančního sektoru nejblíže. Určení nejbližšího finančního sektoru vychází ze škály činností příslušného subjektu a rozsahu, v jakém tyto činnosti vykonává. Pokud nelze nejbližší finanční sektor jednoznačně určit, použijí se sektorové předpisy nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
Článek 13
Sektorová přechodná opatření a opatření k zachování právních účinků
Sektorové předpisy použité při výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zahrnují případná přechodná ustanovení nebo ustanovení o zachování právních účinků, která platí na úrovni daného sektoru.
KAPITOLA III
TECHNICKÉ METODY VÝPOČTU
Článek 14
Upřesnění technického výpočtu podle metody 1 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Kapitál finančního konglomerátu se vypočítá na základě konsolidované účetní závěrky podle příslušného účetního rámce vztahujícího se na oblast působnosti doplňkového dozoru podle směrnice 2002/87/ES, přičemž se případně přihlíží k odstavci 5.
2. Co se týká finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb, při výpočtu kapitálu finančního konglomerátu se u nekonsolidovaných investic použije toto zacházení:
a)
nekonsolidované významné investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013, který náleží do pojišťovacího sektoru, se v plné výši odečítají od kapitálu konglomerátu;
b)
nekonsolidované investice jiné než investice uvedené v písmenu a) v subjektu finančního sektoru, který náleží do pojišťovacího sektoru, se odečítají v plné výši od kapitálu konglomerátu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 575/2013.
3. S výhradou odstavce 2 se kapitálové nástroje, které byly vydány subjektem ve finančním konglomerátu a které drží jiný subjekt v tomto finančním konglomerátu, odečítají od kapitálu konglomerátu, nejsou-li již vyloučeny v rámci účetní konsolidace.
4. S podnikem, který je pro účely příslušného účetního rámce spoluovládanou účetní jednotkou, se zachází podle sektorových předpisů o poměrné konsolidaci nebo zohlednění poměrných podílů.
5. Je-li součástí finančního konglomerátu subjekt spadající do oblasti působnosti směrnice 2009/138/ES, vychází výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu z ocenění aktiv a závazků v souladu s hlavou I kapitolou VI oddíly 1 a 2 směrnice 2009/138/ES.
6. Vztahují-li se na hodnotu aktiv nebo závazků obezřetnostní filtry a odpočty podle části druhé hlavy I nařízení (EU) č. 575/2013, představuje hodnotu aktiv nebo závazků použitou pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost hodnota, kterou lze přiřadit příslušným subjektům podle uvedeného nařízení, s výjimkou aktiv a závazků, které lze přiřadit ostatním subjektům finančního konglomerátu.
7. Pokud se podle sektorových předpisů vyžaduje výpočet prahové hodnoty nebo limitu, vypočítá se prahová hodnota nebo limit na úrovni konglomerátu na základě konsolidovaných údajů finančního konglomerátu a po provedení odpočtů podle odstavců 2 a 3.
8. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do konsolidované finanční situace dané instituce podle části první hlavy II kapitoly 2 oddílu 1 nařízení (EU) č. 575/2013, posuzují společně.
9. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES, posuzují společně.
10. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů na úrovni regulovaného subjektu vypočítají regulované subjekty ve finančním konglomerátu, na něž se nevztahuje odstavec 8 ani odstavec 9, své příslušné prahové hodnoty a limity individuálně podle sektorových předpisů regulovaného subjektu.
11. Při sčítání příslušných sektorových požadavků solventnosti se neprovádí žádná úprava kromě úpravy požadované v článku 11 nebo v důsledku úprav sektorových prahových hodnot a limitů podle odstavce 7.
Článek 15
Upřesnění technického výpočtu podle metody 2 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Pokud se podle příslušných sektorových předpisů vztahuje na kapitál regulovaného subjektu obezřetnostní filtr, použije se jedno z těchto zacházení:
a)
částka po uplatnění filtru, která představuje čistou částku, jež se vezme v úvahu při výpočtu kapitálu účastí, se připočte k účetní hodnotě účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru zvyšuje regulatorní kapitál;
b)
částka po uplatnění filtru uvedená v písmenu a) se odečte od účetní hodnoty účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru snižuje regulatorní kapitál.
2. U finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb se významná investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013 náležejícím do pojišťovacího sektoru, která není účastí, odečte v plné výši od položek kapitálu subjektu, který nástroj drží, v souladu se sektorovými předpisy vztahujícími se na tento subjekt.
3. Investice uvnitř skupiny do kapitálových nástrojů, které jsou v souladu se sektorovými předpisy použitelné jako kapitál s přihlédnutím k příslušným sektorovým limitům, se odečítají nebo jsou z výpočtu kapitálu vyloučeny.
4. Výpočet doplňkových kapitálových požadavků se provádí podle vzorce uvedeného v příloze.
Článek 16
Upřesnění podmínek pro použití metody 3 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Příslušné orgány mohou použití metody 3 uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES povolit pouze v některé z níže uvedených situací:
a)
není-li přiměřeně možné použít metodu 1 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty nebo metodu 2 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty ve finančním konglomerátu, zejména z toho důvodu, že u jednoho či více subjektů nelze použít metodu 1, jelikož tyto subjekty nejsou zahrnuty do konsolidace, nebo kvůli skutečnosti, že regulovaný subjekt je usazen ve třetí zemi a není možné získat dostatečné informace pro použití jedné z těchto metod na tento subjekt;
b)
subjekty, které by použily pouze jednu z těchto metod, mají společně zanedbatelný význam, pokud jde o cíle dohledu nad regulovanými subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Všechny regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které nejsou uvedeny v odstavci 1, použijí buď metodu 1, nebo metodu 2.
3. Použití metody 3, které příslušný orgán povolil ve vztahu k finančnímu konglomerátu, je dlouhodobé a konzistentní.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení článku 5, čl. 6 odst. 2, článku 8, čl. 9 odst. 1, čl. 14 odst. 5 a 9 se použijí ode dne použitelnosti uvedeného v čl. 309 odst. 1 směrnice 2009/138/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. ledna 2014.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 342/2014,
21. jaanuar 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/87/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad finantskonglomeraatide kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamise meetodite kohaldamist
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta, (1) eriti selle artikli 49 lõiget 6,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ, (2) eelkõige selle artikli 21a lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Märkimisväärse pangandus- või investeerimistegevusega ja kindlustustegevusega finantskonglomeraatide puhul tuleks ära hoida omavahendite arvutamiseks aktsepteeritavate elementide mitmekordne kasutamine finantskonglomeraadi tasandil (nn mitmekordne finantsvõimendus), samuti mis tahes ebasobiv grupisisene omavahendite loomine, et asjakohaselt kajastada konglomeraadi omavahendite kättesaadavust kahjude katmiseks ja tagada täiendav kapitali adekvaatsus finantskonglomeraadi tasandil.
(2)
Oluline on tagada, et omavahendeid, mis ületavad sektoripõhiseid maksevõimenõudeid, võetakse finantskonglomeraadi tasandil arvesse ainult juhul, kui puuduvad takistused varade ülekandmiseks või kohustuste tagasimaksmiseks finantskonglomeraadi eri üksuste vahel, sealhulgas sektorite vahel.
(3)
Finantskonglomeraadid peaksid võtma omavahendite arvutamisel sektoripõhiseid maksevõimenõudeid ületavaid omavahendeid arvesse ainult juhul, kui kõnealused vahendid on ülekantavad finantskonglomeraadi eri üksuste vahel.
(4)
Asjakohastes eeskirjades tuleks võtta arvesse, et sektoripõhiste omavahendite nõuete eesmärk on katta asjaomase sektoriga seotud riske, mitte sektoriväliseid riske.
(5)
Täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete järjepideva arvutamise tagamiseks tuleks kindlaks määrata sektoripõhised nõuded, mis hõlmavad asjaomaseid maksevõimenõudeid. Kõnealused nõuded ei tohiks piirata sektoripõhiseid sätteid, mis käsitlevad sektoripõhiste maksevõimenõuete rikkumise korral võetavaid meetmeid. Kui finantskonglomeraadi tasandil tekib omavahendite puudujääk, mis tuleneb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (3) VII jaotise 4. peatüki kohase kombineeritud puhvri nõude rikkumisest, peaksid nõutavad meetmed põhinema kõnealuses peatükis sätestatud meetmetel.
(6)
Finantskonglomeraadi täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamisel tuleks finantskonglomeraati kuuluvate reguleerimata finantssektori ettevõtjate puhul arvutada nii tinglik maksevõimenõue kui ka tinglikud omavahendid.
(7)
Direktiivi 2002/87/EÜ I lisa II osas on sätestatud kolm tehnilist meetodit kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamiseks finantskonglomeraadi tasandil: raamatupidamise konsolideerimine (1. meetod), mahaarvamine ja liitmine (2. meetod) ja kombineeritud meetod (3. meetod), mis võimaldab 1. ja 2. meetodit kombineerida. 1. ja 2. tehniline arvutusmeetod tuleks kindlaks määrata, et tagada nende järjepidev kohaldamine. Lisaks tuleks kindlaks määrata 3. meetodi kasutamise asjaolud ja tagada, et pädevad asutused lubavad kõnealuse meetodi kasutamist sarnastel asjaoludel, kohaldavad ühtseid kriteeriume ja nõuavad, et seda meetodit kohaldataks kõigi finantskonglomeraatide puhul ühtsel viisil. Pädevad asutused peaksid lubama 3. meetodi kohaldamist ainult juhul, kui finantskonglomeraat suudab tõendada, et 1. ja 2. meetodi kohaldamine ei oleks mõistlikult teostatav. Võrdsete tingimuste tagamiseks tuleks 3. meetodit kohaldada kogu aeg järjepidevalt. Kuna tehnilisi arvutusmeetodeid kohaldatakse vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ I lisa I osas osutatud tehnilistele põhimõtetele, tuleb täpsustada ka kõnealuseid põhimõtteid.
(8)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ (4) kohast 1. meetodit konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamiseks ja direktiivi 2002/87/EÜ kohast 1. meetodit täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamiseks tuleks käsitada samaväärsetena, kuna mõlemad meetodid on kooskõlas täiendava järelevalve peamiste eesmärkidega. Mõlemad meetodid tagavad grupisisese omavahendite loomise ärahoidmise ja omavahendite arvutamise vastavalt asjakohastes sektoripõhistes eeskirjades sätestatud määratlustele ja piirangutele.
(9)
Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõike 6 kohane õigus võtta vastu regulatiivsed tehnilised standardid on tihedalt seotud direktiivi 2002/87/EÜ artikli 21a lõike 3 kohase õigusega, kuna mõlemal juhul on eesmärgiks tagada kõnealuse direktiivi lisas sätestatud arvutusmeetodite järjepidev kohaldamine. Selleks et tagada kõnealuste õigusaktide eesmärkide täitmiseks kindlaks määratud arvutusmeetodite ühtsus ja anda isikutele, kes peavad asjaomaseid kohustusi täitma, terviklikum ülevaade neist ja ühtne juurdepääs neile, on soovitatav sätestada kõik kõnealuste õiguste kohaselt vastu võetud regulatiivsed tehnilised standardid ühes ja samas määruses.
(10)
Arvutusmeetodite järjepideva kohaldamise tagamiseks peaks käesolev määrus põhinema liidus kehtestatud uutel sektoripõhistel maksevõime-eeskirjadel. Seepärast ei tuleks käesolevat määrust kohaldada enne määruse (EL) nr 575/2013 kohaldamise alguse kuupäeva. Direktiivi 2009/138/EÜ kohaldamisest sõltuvaid eeskirju tuleks hakata kohaldama kõnealuse direktiivi kohaldamise alguse kuupäevast. Seepärast tuleks täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel nendes valdkondades, mida ei ole käesoleva määrusega ühtlustatud, jätkata enne käesoleva määruse täieliku kohaldamise algust kehtivate siseriiklike õigusaktide kohaldamist, ja kindlustussektori eeskirjadel põhinevate aluseks olevate arvutuste puhul tuleks aluseks võtta arvutamise ajal kohaldatavad kindlustussektori eeskirjad.
(11)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve) (EBA), Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) (EIOPA) ja Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) (ESMA) ühiselt esitasid komisjonile.
(12)
EBA, EIOPA ja ESMA on viinud käesoleva määruse aluseks oleva rakenduslike tehniliste standardite eelnõu kohta läbi avaliku konsultatsiooni, analüüsinud võimalikke seotud kulusid ja kasu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 (5) artiklile 10, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1094/2010 (6) artiklile 10 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010 (7) artiklile 10 ning küsinud arvamust määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud pangandussektori sidusrühmade kogult, määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud kindlustuse ja edasikindlustuse sidusrühmade kogult ja määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud väärtpaberituru sidusrühmade kogult,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse direktiivi 2002/87/EÜ I lisas loetletud tehnilised põhimõtted ja tehnilised arvutusmeetodid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõike 1 kohase mahaarvamise alternatiivide kohaldamiseks ning direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõikega 2 ette nähtud omavahendite ja täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „kindlustuspõhine finantskonglomeraat”- finantskonglomeraat, mille kõige olulisem finantssektor vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 3 lõikele 2 on kindlustus;
2)
„pangandus- või investeerimispõhine finantskonglomeraat”
II PEATÜKK
TEHNILISED PÕHIMÕTTED
Artikkel 3
Mitmekordse finantsvõimenduse ja grupisisese omavahendite loomise ärahoidmine
Grupisisestest tehingutest otseselt või kaudselt tulenevaid omavahendeid ei võeta arvesse täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel finantskonglomeraadi tasandil.
Artikkel 4
Omavahendite ülekantavus ja kättesaadavus
1. Reguleeritud üksuse tasandil tunnustatud omavahendeid, mis ületavad artiklis 9 täpsustatud sektoripõhiste maksevõimenõuete täitmiseks vajalikke omavahendeid, ei võeta finantskonglomeraadi omavahendite ega finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud ja reguleerimata finantssektori ettevõtjate omavahendite kogusumma arvutamisel arvesse, välja arvatud juhul, kui puuduvad olemasolevad või prognoositavad praktilised või õiguslikud takistused vahendite ülekandmiseks finantskonglomeraati kuuluvate üksuste vahel.
2. Direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 2 viiendas lõigus osutatud arvutuste tulemuste ja arvutusteks vajalike andmete esitamisel koordinaatorile kinnitab kõnealuses lõigus osutatud üksus, et lõike 1 sätteid on järgitud, ja esitab koordinaatorile selle kohta tõendid.
Artikkel 5
Sektoripõhised omavahendid
1. Lõikes 2 osutatud omavahendeid, mis on kättesaadavad reguleeritud üksuse tasandil, aktsepteeritakse sellistest sektoritest tulenevate riskide katmiseks, kus kõnealuseid omavahendeid tunnustatakse, ning ei aktsepteerita muudest finantssektoritest tulenevate riskide katmiseks.
2. Lõikes 1 osutatud omavahendid on omavahendid, mis ei ole järgmised:
a)
esimese taseme põhiomavahendite, täiendavate esimese taseme omavahendite ja teise taseme omavahendite kirjed määruse (EL) nr 575/2013 tähenduses;
b)
selliste ettevõtjate põhiomavahendite kirjed, kelle suhtes kohaldatakse direktiivi 2009/138/EÜ nõudeid, kui kõnealused kirjed on kõnealuse direktiivi artikli 94 lõigete 1 ja 2 kohaselt liigitatud esimese või teise taseme omavahenditesse.
Artikkel 6
Omavahendite puudujääk finantskonglomeraadi tasandil
1. Kui finantskonglomeraadi tasandil on omavahendite puudujääk, kasutatakse kõnealuse puudujäägi katmiseks ainult selliseid omavahendite kirjeid, mida sektoripõhiste eeskirjade kohaselt aktsepteeritakse nii pangandus- kui ka kindlustussektori puhul.
2. Lõikes 1 osutatud omavahendid on järgmised:
a)
esimese taseme põhiomavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 50 tähenduses;
b)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 1 liigitatud esimese taseme omavahenditesse ning kõnealuste kirjete kaasamist ei piirata kõnealuse direktiivi artikli 99 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega;
c)
täiendavad esimese taseme omavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 61 tähenduses;
d)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 1 liigitatud esimese taseme omavahenditesse ning kõnealuste kirjete kaasamine on piiratud kõnealuse direktiivi artikli 99 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega;
e)
teise taseme omavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 71 tähenduses ning
f)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 2 liigitatud teise taseme omavahenditesse.
3. Puudujäägi katmiseks kasutatavad omavahendite kirjed peavad olema kooskõlas artikli 4 lõikega 1.
Artikkel 7
Järjepidevus
Finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused ja segafinantsvaldusettevõtja kohaldavad arvutusmeetodit kogu aeg järjepidevalt.
Artikkel 8
Konsolideerimine
Seoses kindlustuspõhiste finantskonglomeraatidega käsitatakse direktiivi 2009/138/EÜ artiklites 230-232 sätestatud 1. meetodit kindlustus- või edasikindlustusandja konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamiseks samaväärsena direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud 1. meetodiga finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud üksuste täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamiseks, kui direktiivi 2009/138/EÜ III jaotise kohase konsolideerimisgrupi järelevalve ulatus ei erine oluliselt direktiivi 2002/87/EÜ II peatüki kohase täiendava järelevalve ulatusest.
Artikkel 9
Maksevõimenõue
1. Kui täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatakse kindlustussektori eeskirju, käsitatakse maksevõimenõuetena direktiivi 2009/138/EÜ artiklites 100 ja 218 osutatud solventsuskapitalinõuet, sealhulgas kõnealuse direktiivi artikli 37 kohaselt kohaldatavat mis tahes lisakapitalinõuet vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 216 lõikele 4, artikli 231 lõikele 7, artiklile 232, artikli 233 lõikele 6 ning artikli 238 lõigetele 2 ja 3.
2. Kui täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatakse pangandus- või investeerimisteenuste sektori eeskirju, käsitatakse maksevõimenõuetena määruse (EL) nr 575/2013 III osa I jaotise 1. peatükis sätestatud omavahendite nõudeid ning kõnealuse määruse või direktiivi 2013/36/EL kohaseid nõudeid hoida kõnealuseid nõudeid ületavaid omavahendeid, sealhulgas kõnealuse direktiivi artikli 73 kohasest sisemise kapitali adekvaatsuse hindamisest tulenevat nõuet, kõnealuse direktiivi artikli 104 lõike 1 punkti a kohaselt pädevate asutuste kehtestatud mis tahes nõuet, kõnealuse direktiivi artikli 128 punktis 6 määratletud kombineeritud puhvri nõuet ja määruse (EL) nr 575/2013 artiklite 458 või 459 kohaselt vastu võetud meetmeid.
Artikkel 10
Finantskonglomeraadi omavahendid ja maksevõimenõuded
1. Kui artikli 14 lõigetest 7, 8 ja 9 ei tulene teisiti, arvutatakse finantskonglomeraadi omavahendid ja maksevõimenõuded vastavalt asjaomastes sektoripõhistes eeskirjades sätestatud määratlustele ja piirangutele.
2. Varahaldusettevõtjate omavahendid arvutatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ (8) artikli 2 lõike 1 punktile l. Varahaldusettevõtjate maksevõimenõuded on sätestatud kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis a.
3. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate omavahendid arvutatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL (9) artikli 4 lõike 1 punktile ad. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate maksevõimenõuded on sätestatud kõnealuse direktiivi artiklis 9.
Artikkel 11
Sektoriüleste osaluste käsitlemine
1. Kui pangandus- või investeerimispõhisesse finantskonglomeraati kuuluval üksusel on kindlustussektorisse kuuluvas finantssektori ettevõtjas osalus, mis on artikli 14 lõike 3 või artikli 15 lõike 3 kohaselt maha arvatud, ei tulene kõnealusest osalusest täiendavat kapitali adekvaatsuse nõuet finantskonglomeraadi tasandil.
2. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusel otseselt muutub sisereitingute meetodi kohane oodatav kahju määruse (EL) nr 575/2013 III osa II jaotise 3. peatüki tähenduses, lisatakse kõnealusele muutusele vastav summa finantskonglomeraadi omavahenditele.
Artikkel 12
Reguleerimata finantssektori ettevõtjate tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded
1. Kui segafinantsvaldusettevõtjal on osalus reguleerimata finantssektori ettevõtjas, arvutatakse kõnealuse ettevõtja tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded vastavalt finantskonglomeraadi kõige olulisema sektori sektoripõhistele eeskirjadele.
2. Muu kui lõikes 1 osutatud reguleerimata finantssektori ettevõtja tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded arvutatakse vastavalt finantssektori reguleerimata ettevõtjale omaseima finantssektori sektoripõhistele eeskirjadele. Omaseim finantssektor määratakse kindlaks asjaomase ettevõtja tegevuste ja nendega tegelemise määra põhjal. Kui omaseimat finantssektorit ei ole võimalik selgelt kindlaks määrata, kohaldatakse finantskonglomeraadi kõige olulisema sektori sektoripõhiseid eeskirju.
Artikkel 13
Sektoripõhiseid üleminekusätted ja ajutiselt kohaldatavad varasemalt kehtinud nõuded
Täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatavad sektoripõhised eeskirjad hõlmavad kõiki üleminekusätteid ja ajutiselt kohaldatavaid varasemalt kehtinud nõudeid, mis on kohaldatavad sektori tasandil.
III PEATÜKK
TEHNILISED ARVUTUSMEETODID
Artikkel 14
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 1. meetodi kohase tehnilise arvutamise täpsustamine
1. Finantskonglomeraadi omavahendid arvutatakse konsolideeritud raamatupidamisaruannete põhjal vastavalt asjaomasele raamatupidamistavale, mida kohaldatakse direktiivi 2002/87/EÜ kohase täiendava järelevalve puhul, võttes vajaduse korral arvesse lõiget 5.
2. Pangandus- või investeerimispõhiste finantskonglomeraatide puhul kohaldatakse finantskonglomeraadi omavahendite arvutamisel konsolideerimata investeeringute suhtes järgmist käsitlust:
a)
konsolideerimata olulised investeeringud sellises finantssektori ettevõtjas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 43 tähenduses, kes kuulub kindlustussektorisse, arvatakse konglomeraadi omavahenditest täielikult maha;
b)
muud kui punktis a osutatud konsolideerimata investeeringud finantssektori ettevõtjas, kes kuulub kindlustussektorisse, arvatakse konglomeraadi omavahenditest täielikult maha vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 46.
3. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, arvatakse finantskonglomeraati kuuluva üksuse emiteeritud mis tahes omavahendid, mida hoiab kõnealusesse finantskonglomeraati kuuluv muu üksus, konglomeraadi omavahenditest maha, kui need ei ole juba välja arvatud raamatupidamisliku konsolideerimise raames.
4. Asjaomase raamatupidamistava kohaselt ühiskontrolli alla kuuluvat ettevõtjat käsitletakse vastavalt proportsionaalset konsolideerimist või suhteliste osade arvessevõtmist käsitlevatele sektoripõhistele eeskirjadele.
5. Kui direktiivi 2009/138/EÜ reguleerimisalasse kuuluv üksus on osa finantskonglomeraadist, arvutatakse täiendavad kapitali adekvaatsuse nõuded finantskonglomeraadi tasandil varade ja kohustuste väärtuse alusel, mis on arvutatud vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ I jaotise VI peatüki 1. ja 2. jaole.
6. Kui varade või kohustuste väärtuse suhtes kohaldatakse usaldatavusfiltreid ja mahaarvamisi vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotisele, kasutatakse täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel varade või kohustuste väärtusi, mis on omistatavad asjaomastele üksustele kõnealuse määruse kohaselt, väljaarvatud varad ja kohustused, mis on omistatavad finantskonglomeraadi muudele üksustele.
7. Kui sektoripõhiste eeskirjadega on ette nähtud künnise või piirmäära arvutamine, arvutatakse künnis või piirmäär konglomeraadi tasandil finantskonglomeraadi konsolideeritud andmete alusel pärast lõigete 2 ja 3 kohaste mahaarvamiste tegemist.
8. Künniste või piirmäärade arvutamisel käsitletakse koos kõiki finantskonglomeraati kuuluvaid reguleeritud üksusi, mis kuuluvad krediidiasutuse või investeerimisühingu konsolideeritud olukorra alla vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 I osa II jaotise 2. peatüki 1. jaole.
9. Künniste või piirmäärade arvutamisel käsitletakse koos kõiki finantskonglomeraati kuuluvaid reguleeritud üksusi, mis kuuluvad konsolideerimisgrupi järelevalve alla vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ III jaotisele.
10. Künniste või piirmäärade arvutamisel reguleeritud üksuse tasandil arvutavad finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused, kelle suhtes ei kohaldata lõikeid 8 ja 9, vastavad künnised ja piirmäärad individuaalselt vastavalt reguleeritud üksuse suhtes kohaldatavatele sektoripõhistele eeskirjadele.
11. Asjaomaste sektoripõhiste maksevõimenõuete summeerimisel ei tehta mingeid kohandusi, välja arvatud need, mis on ette nähtud artikliga 11 või mis tulenevad sektoripõhiste künniste ja piirmäärade kohandamisest vastavalt lõikele 7.
Artikkel 15
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 2. meetodi kohase tehnilise arvutamise täpsustamine
1. Kui reguleeritud üksuse omavahendite suhtes kohaldatakse asjaomaste sektoripõhiste eeskirjade kohaselt usaldatavusfiltreid, kohaldatakse ühte järgmistest käsitlustest:
a)
kui filtreeritud summa, st osaluse omavahendite arvutamisel arvesse võetav netosumma, suurendab regulatiivset kapitali, lisatakse filtreeritud summa osaluste arvestuslikule väärtusele vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 4 teisele lõigule.
b)
kui punktis a osutatud filtreeritud summa vähendab regulatiivset kapitali, arvatakse filtreeritud summa maha osaluste arvestuslikust väärtusest vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 4 teisele lõigule.
2. Pangandus- või investeerimispõhiste finantskonglomeraatide puhul arvatakse oluline investeering, mis ei ole osalus, sellises finantssektori ettevõtjas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 43 tähenduses, kes kuulub kindlustussektorisse, täielikult maha instrumenti hoidva üksuse omavahendite kirjetest vastavalt kõnealuse üksuse suhtes kohaldatavatele sektoripõhistele eeskirjadele.
3. Grupisisesed investeeringud mis tahes kapitaliinstrumentidesse, mida vastavalt sektoripõhistele eeskirjadele aktsepteeritakse omavahenditena, võttes arvesse asjakohaseid sektoripõhiseid piiranguid, arvatakse omavahendite arvutamisel maha või jäetakse välja.
4. Täiendavad kapitalinõuded arvutatakse lisas esitatud valemi kohaselt.
Artikkel 16
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 3. meetodi kasutamise asjaolude täpsustamine
1. Pädevad asutused võivad lubada direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud 3. meetodi kohaldamist ainult ühel järgmistest asjaoludest:
a)
direktiivi 2002/87/EÜ I lisas osutatud 1. meetodi ega direktiivi 2002/87/EÜ I lisas osutatud 2. meetodi kohaldamine kõigi finantskonglomeraati kuuluvate üksuste suhtes ei ole mõistlikult teostatav, eelkõige kuna 1. meetodit ei saa kasutada ühe või mitme üksuse suhtes, sest need ei kuulu konsolideerimise alla, või kuna reguleeritud üksus on asutatud kolmandas riigis ja pole võimalik saada piisavalt teavet, et kohaldada kõnealuse üksuse suhtes ühte neist meetoditest;
b)
üksused, mis kohaldaksid ühte neist meetoditest, ei ole tervikuna finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud üksuste järelevalve eesmärkide seisukohast märkimisväärselt olulised.
2. Kõik finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused, kellele ei ole osutatud lõikes 1, kasutavad 1. või 2. meetodit.
3. Pädeva asutuse lubatud 3. meetodi kohaldamine seoses finantskonglomeraadiga peab olema kogu aeg järjepidev.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artiklit 5, artikli 6 lõiget 2, artiklit 8, artikli 9 lõiget 1 ning artikli 14 lõikeid 5 ja 9 kohaldatakse alates direktiivi 2009/138/EÜ artikli 309 lõikes 1 osutatud kohaldamise alguse kuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. jaanuar 2014