PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/103
ze dne 16. ledna 2015,
kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
(oznámeno pod číslem C(2015) 53)
(Pouze anglické, bulharské, české, estonské, francouzské, italské, litevské, maďarské, německé, nizozemské, rumunské a španělské znění je závazné)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na článek 52 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle ustanovení článku 31 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (2) a od 1. ledna 2015 podle ustanovení článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 má Komise provést nezbytná ověřování, sdělit členským státům výsledky těchto ověřování, seznámit se s připomínkami členských států, svolat dvoustranná jednání s cílem dosáhnout dohody s dotyčnými členskými státy a formálně jim sdělit své závěry.
(2)
Členské státy měly možnost požádat o zahájení dohodovacího řízení. Tato možnost byla v některých případech využita a zprávy vydané po ukončení dohodovacího řízení Komise posoudila.
(3)
Podle nařízení (EU) č. 1306/2013 lze financovat pouze zemědělské výdaje vynaložené způsobem, který neporušuje právo Unie.
(4)
Na základě provedených ověřování, výsledků dvoustranných jednání a dohodovacích řízení bylo zjištěno, že část výdajů vykázaných členskými státy tento požadavek nesplňuje, a nelze ji tudíž financovat v rámci EZZF a v rámci EZFRV.
(5)
Je třeba uvést částky, které nebyly uznány k financování v rámci EZZF a v rámci EZFRV. Tyto částky se nevztahují na výdaje vynaložené více než 24 měsíců před písemným sdělením, ve kterém Komise oznámila členským státům výsledky ověřování.
(6)
U případů, na které se vztahuje toto rozhodnutí, sdělila Komise členským státům v rámci souhrnné zprávy vyhodnocení částek, jež je třeba vyloučit, neboť nejsou v souladu s právem Unie.
(7)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny finanční dopady, které by mohla Komise vyvodit z rozsudků Soudního dvora Evropské unie ve věcech projednávaných ke dni 1. září 2014,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Částky uvedené v příloze a vztahující se na výdaje vynaložené schválenými platebními agenturami členských států, které byly vykázány v rámci EZZF a v rámci EZFRV, jsou vyloučeny z financování Unie.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Litevské republice, Maďarsku, Nizozemskému království, Rakouské republice, Rumunsku a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 16. ledna 2015.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2015/103,
16. jaanuar 2015,
mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames
(teatavaks tehtud numbri C(2015) 53 all)
(Ainult bulgaaria-, eesti-, hispaania-, hollandi-, inglis-, itaalia-, leedu-, prantsus-, rumeenia-, saksa-, tšehhi- ja ungarikeelne tekst on autentsed)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artiklit 52,
olles konsulteerinud põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1290/2005 (2) artikliga 31 ja alates 1. jaanuarist 2015 kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 52 teeb komisjon vajalikud kontrollimised, teavitab liikmesriike nende kontrollimiste tulemustest, võtab teatavaks liikmesriikide esitatud märkused, kutsub kokku kahepoolsed läbirääkimised, et jõuda kokkuleppele asjaomaste liikmesriikidega, ning teeb neile ametlikult teatavaks oma seisukoha.
(2)
Liikmesriikidel on olnud võimalus taotleda lepitusmenetlust. Teatavatel juhtudel on seda võimalust kasutatud ning komisjon on vaadanud läbi menetluse tulemusena koostatud aruanded.
(3)
Määruse (EL) nr 1306/2013 kohaselt võib rahastada üksnes selliseid põllumajanduskulusid, mis on kantud kooskõlas liidu õigusega.
(4)
Pärast kontrollimisi on kahepoolsete läbirääkimiste tulemusena ja lepitusmenetluste käigus selgitatud välja, et osa liikmesriikide deklareeritud kuludest ei vasta kõnealusele tingimusele, ning seega ei saa neid rahastada EAGFist ega EAFRDst.
(5)
Tuleks märkida summad, mida ei kaeta EAGFist ega EAFRDst. Need summad ei ole seotud kuludega, mis on kantud 24 kuud enne komisjoni kirjalikku teatist liikmesriikidele kontrollimistulemuste kohta.
(6)
Käesoleva otsusega hõlmatud juhtumite kohta saatis komisjon liikmesriikidele kokkuvõtliku aruande hinnangust nende summade kohta, mida ei rahastata, kuna need ei vasta liidu õigusele.
(7)
Käesolev otsus ei mõjuta finantsjäreldusi, mida komisjon võib teha seda teemat käsitlevatele 1. septembril 2014. aastal pooleli olevatele Euroopa Kohtu kohtuasjadele tuginedes,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu rahastamine ei kata lisas loetletud kulusid, mida liikmesriikide akrediteeritud makseasutused on kandnud ja deklareerinud EAGFi või EAFRD raames.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Belgia Kuningriigile, Bulgaaria Vabariigile, Tšehhi Vabariigile, Saksamaa Liitvabariigile, Eesti Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsuse Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Leedu Vabariigile, Ungarile, Madalmaade Kuningriigile, Austria Vabariigile, Rumeeniale ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.
Brüssel, 16. jaanuar 2015